Avis juridique important

|

31992L0062

Kommissionens direktiv 92/62/EEG av den 2 juli 1992 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 70/311/EEG om styrinrättningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 199 , 18/07/1992 s. 0033 - 0047 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0087  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0087

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/62/EEG av den 2 juli 1992 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 70/311/EEG om styrinrättningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordonEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/311/EEG av den 8 juni 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om styrinrättningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (), särskilt artikel 3 i detta, ochmed beaktande av följande:En samlad utvärdering av direktiv 70/311/EEG har visat att trafiksäkerheten kan förbättras ytterligare genom åtgärder som grundar sig på praktiska erfarenheter och den tekniska utvecklingen samt beaktar de framsteg som har utförts inom FN:s ekonomiska kommission för Europa, särskilt förordning nr 79 och tilläggen 1 och 2 till denna. Sådana förbättringar kan uppnås genom att minska aktiveringskraften för styranordningen, införa krav för servostyrinrättningar som drivs av samma energikälla som bromsanordningen, införa ett styrprov vid högre hastighet för motorfordon, införa krav för hjälpstyrinrättningar samt genom att införa en enhetlig utformning av det tekniska underlagsdokumentet och EEGtypgodkännandeintyget i syfte att för de sökande och berörda myndigheter underlätta datoriserad lagring och överföring av uppgifter.Det är också nödvändigt att anpassa definitioner och gällande krav till den tekniska utvecklingen.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn, vilken kommitté inrättades genom artikel 12.1 i direktiv 70/156/EEG ().HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 70/311/EEG ändras på följande sätt:1. Ordet "bilagan" i artikel 2 skall ersättas med ordet "bilagorna".2. Bilagan skall ersättas med bilagorna till detta direktiv.Artikel 2 1. Från och med den 1 januari 1993 får ingen medlemsstat av skäl som hänför sig till styrinrättningen P vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller att utfärda en kopia av det dokument som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i rådets direktiv 70/156/EEG eller att bevilja nationellt typgodkännande för en fordonstyp, eller P förbjuda att fordon tas i bruk,om fordonstypens styrinrättning uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/311/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 1993 får medlemsstaterna P inte längre utfärda kopia av det dokument som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG, eller P vägra att bevilja nationellt typgodkännande,för fordonstyper vars styrinrättning inte uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/311/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv.3. Från och med den 1 oktober 1995 får medlemsstaterna förbjuda att sådana fordon tas i bruk vars styrinrättning inte uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/311/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall genomföra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1993. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 2 juli 1992.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNVice ordförandeBILAGA"BILAGOR TILL DIREKTIV 70/311/EEGBILAGEFÖRTECKNINGBilaga 1: Definitioner, ansökan om EEG-typgodkännande och specifikationerBilaga 2: Det tekniska underlagetBilaga 3: Bromsverkan för fordon där samma energikälla används för styrningen och bromsanordningen.Bilaga 4: Tilläggsbestämmelser för fordon utrustade med hjälpstyrning (ASE)Bilaga 5: Bestämmelser för släpvagnar med hydrauliskt länksystem.Bilaga 6: Typgodkännandeintyg()) EGT nr L 133, 18.6.1970, s. 10.()) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.()) Kraven i bilaga 3 får även kontrolleras i samband med genomförandet av direktiv 71/320/EEG.()) Stryk det som inte är tillämpligt."BILAGA 1 DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDEOCH SPECIFIKATIONER1. DEFINITIONER I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1.1. Godkännande av ett fordon: godkännande av en fordonstyp med avseende på dess styrinrättning.1.2. Fordonstyp: en kategori av fordon som inte skiljer sig inbördes med avseende på tillverkarens beteckning för fordonstypen och/eller avvikelser som kan påverka dess styrning.1.3. Styrinrättning: all utrustning som har till uppgift att bestämma fordonets rörelseriktning. Styrinrättningen består av P styranordningen, P länksystemet, P de styrda hjulen, och P eventuell energitillförsel.1.3.1. Styranordning: den del som används för att manövrera styrinrättningen och som kan aktiveras med eller utan förarens direkta medverkan. Om styrkrafterna helt eller delvis frambringas av förarens muskelkraft omfattar styranordningen samtliga delar fram till den punkt där aktiveringskraften omvandlas på mekanisk, hydraulisk eller elektrisk väg.1.3.2. Länksystem: samtliga delar av styrinrättningen som har till uppgift att överföra styrkrafterna från styranordningen till de styrda hjulen. Det omfattar samtliga delar efter den punkt där aktiveringskraften som utövas på styranordningen omvandlas på mekanisk, hydraulisk eller elektrisk väg.1.3.3. Styrda hjul: de hjul vars riktning i förhållande till fordonets längsgående axel kan ändras direkt eller indirekt för att åstadkomma en ändring av fordonets rörelseriktning. (Definitionen omfattar även den axel runt vilken hjulen roteras för att bestämma fordonets rörelseriktning.)1.3.4. Energitillförsel: de delar av styrinrättningen som förser den med energi, reglerar energin och vid behov behandlar och lagrar den. Definitionen omfattar även eventuella lagringsbehållare för överföringsmediet samt returledningarna, men inte fordonets motor (utom i den bemärkelse som avses i 4.1.3) eller motorns överföring av energi till energikällan.1.3.4.1. Energikälla: den del av energitillförseln som levererar energin i lämplig form, t.ex. en hydraulisk pump eller en tryckluftskompressor.1.3.4.2. Energibehållare: den del av energitillförseln som lagrar den energi som levereras av energikällan.1.3.4.3. Lagringsbehållare: den del av energitillförseln som lagrar överföringsmediet vid eller i närheten av atmosfäriskt tryck.1.4. Styrningsparametrar1.4.1. Aktiveringskraft: den kraft som utövas på styranordningen för att styra fordonet.1.4.2. Styrningens reaktionstid: den tid som åtgår från att styranordningen först manövreras tills hjulen når ett visst styrutslag.1.4.3. Styrutslag: vinkeln mellan fordonets parallellförskjutna, längsgående axel och den linje där hjulets plan (däckets mittplan, vinkelrätt mot hjulets rotationsaxel) skär vägytan.1.4.4. Styrkrafter: samtliga krafter som verkar i länksystemet.1.4.5. Genomsnittlig styrutväxling: förhållandet mellan styranordningens vinkelförskjutning och de styrda hjulens genomsnittliga styrutslag när styranordningen manövreras från stopp till stopp.1.4.6. Vändcirkel: den cirkel på marken som innesluter fordonets samtliga projicerade punkter, med undantag för yttre backspeglar och främre körriktningsvisare, när fordonet körs i en cirkelformad bana.1.4.7. Styranordningens nominella radie: vid styrning med ratt avses det kortaste avståndet mellan rattens rotationscentrum och rattkransens yttersida. För andra styranordningar avses avståndet mellan rotationscentrum och den punkt där aktiveringskraften ansätts. Om det finns flera sådana punkter skall den som kräver störst aktiveringskraft beaktas.1.5. Styrinrättningar Beroende på hur styrkrafterna erhålls kan följande typer av styrinrättningar särskiljas:1.5.1. För motorfordon1.5.1.1. Manuell styrning: styrkraften erhålls helt av förarens muskelkraft.1.5.1.2. Servostyrning: styrkraften erhålls både av förarens muskelkraft och energitillförseln.1.5.1.2.1. Styrinrättning för vilken styrkrafterna åstadkoms enbart från en eller flera energikällor när utrustningen är intakt men där styrkrafterna kan erhållas av enbart förarens muskelkraft om det uppstår ett fel i styrinrättningen (integrerat servokraftsystem), är också att anse som servostyrningsutrustning1.5.1.3. Full servostyrningsutrustning: styrkraften erhålls helt av en eller flera energikällor.1.5.1.4. Självspårande utrustning: ett system som är konstruerat för att ändra styrutslaget på ett eller flera hjul endast genom kraft och/eller moment som anbringas på däcket när det berör vägbanan.1.5.2. För släpvagnar1.5.2.1. Självspårande utrustning:se punkt 1.5.1.4. ovan.1.5.2.2. Ledstyrutrustning: styrkrafterna erhålls genom att det dragande fordonet ändrar riktning, och de styrda släpvagnshjulens riktning är direkt beroende av den relativa vinkeln mellan släpvagnens och det dragande fordonets längdaxlar.1.5.2.3. Självstyrande utrustning: styrkrafterna erhålls genom att det dragande fordonet ändrar riktning, och de styrda släpvagnshjulens riktning är direkt beroende av den relativa vinkeln mellan längdaxeln för släpvagnschassit, eller en last som ersätter detta, och längdaxeln för det hjälpchassi på vilket axeln(axlarna) är fastsatt(a).1.5.3. Beroende på de styrda hjulens placering kan följande typer av styrinrättningar särskiljas:1.5.3.1. Utrustning för framhjulsstyrning: endast framaxelns (framaxlarnas) hjul är styrda. Definitionen omfattar samtliga hjul som styrs i samma riktning.1.5.3.2. Utrustning för bakhjulsstyrning: endast bakaxelns (bakaxlarnas) hjul är styrda. Definitionen omfattar samtliga hjul som styrs i samma riktning.1.5.3.3. Utrustning för flerhjulsstyrning: hjulen på en eller flera av vardera fram- och bakaxlarna är styrda.1.5.3.3.1. Utrustning för allhjulsstyrning: samtliga hjul är styrda.1.5.3.3.2. Utrustning för midjestyrning: styrkrafterna frambringar en direkt rörelse av chassidelarna i förhållande till varandra.1.5.3.4. Utrustning för hjälpstyrning (ASE): bakhjulen på fordon av kategori M och N är styrda i samma eller motsatt riktning som de styrda framhjulen och/eller framhjulens respektive bakhjulens styrutslag kan ändras beroende på fordonets uppträdande.1.6. Länksystem Beroende på hur styrkrafterna överförs kan följande typer av länksystem särskiljas:1.6.1. Rent mekaniskt länksystem: styrkrafterna överförs enbart på mekanisk väg.1.6.2. Rent hydrauliskt länksystem: styrkrafterna överförs vid en given punkt enbart på hydraulisk väg.1.6.3. Rent elektriskt länksystem: styrkrafterna överförs vid en given punkt enbart på elektrisk väg.1.6.4. Kombinerat länksystem: delar av styrkrafterna överförs på ett, och återstoden på ett annat av de sätt som nämns ovan.1.6.4.1. Kombinerat mekaniskt länksystem: delar av styrkrafterna överförs enbart på mekanisk väg och återstoden antingen på1.6.4.1.1. hydraulisk eller mekanisk hydraulisk väg, eller1.6.4.1.2. elektrisk eller mekanisk elektrisk väg, eller1.6.4.1.3. pneumatisk eller mekanisk pneumatisk väg. Om den mekaniska delen av länksystemet endast är avsedd att ange hjulutslaget och är för svag för att överföra den fulla styrkraften skall systemet anses vara hydrauliskt, elektriskt eller pneumatiskt.1.6.4.2. Annat kombinerat länksystem: varje annan kombination av de länksystem som nämns ovan.2. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE2.1. Ansökan om typgodkännande för en fordonstyp med avseende på styrinrättningen skall inlämnas av fordonstillverkaren.2.2. Ansökan skall åtföljas av de upplysningar som anges i det tekniska underlaget i bilaga 2.2.3. Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som ansökan gäller skall överlämnas till de tekniska organ som ansvarar för godkännandeprovningarna.3. EEG-TYPGODKÄNNANDE Den myndighet som beviljar EEG-typgodkännande i enlighet med detta direktiv skall utfärda ett intyg som överensstämmer med mallen i bilaga 6.4. KONSTRUKTIONSBESTÄMMELSER4.1. Allmänna bestämmelser4.1.1. Utrustningen för styrinrättningen skall säkerställa en enkel och säker manövrering av fordonet upp till den tekniskt avsedda högsta hastigheten eller, för släpvagnar, till den tekniskt tillåtna högsta hastigheten. Vid provning i enlighet med punkt 5 skall styrningen vara självupprättande. Motorfordon skall uppfylla kraven i punkt 5.2. och släpvagnar kraven i punkt 5.3. Fordon med hjälpstyrning skall dessutom uppfylla kraven i bilaga 4. Släpvagnar med hydrauliskt länksystem skall dessutom uppfylla kraven i bilaga 5.4.1.1.1. Fordonet skall på ett rakt vägavsnitt kunna köras med den tekniskt avsedda högsta hastigheten utan att föraren behöver utföra större kurskorrigeringar och utan att det uppstår onormala vibrationer i styrsystemet.4.1.1.2. Styranordningen och de styrda hjulen skall vara rörelsemässigt synkroniserade, dock inte om hjulen styrs med ASE.4.1.1.3. Styranordningen och de styrda hjulen skall vara tidsmässigt synkroniserade, dock inte om hjulen styrs med ASE.4.1.2. Utrustningen för styrinrättningen skall vara konstruerad, tillverkad och monterad på ett sådant sätt att den kan tåla de påkänningar som kan uppstå vid normal användning av fordonet eller fordonskombinationer. Ingen del av länksystemet får begränsa det maximala styrutslaget såvida länksystemet inte är särskilt konstruerat för detta ändamål4.1.2.1. Om inte annat anges skall det vid tillämpningen av detta direktiv förutsättas att det inte samtidigt kan uppstå fler än ett fel på styrinrättningen, och två axlar på samma boggi skall anses utgöra en axel.4.1.3. Vid motorstopp eller fel på någon del av styrinrättningen skall, med undantag för de delar som förtecknas i punkt 4.1.4, styrinrättningen ändå alltid uppfylla kraven i punkt 5.2.6 för motorfordon och kraven i punkt 5.3 för släpvagnar.4.1.4. I detta direktiv skall de styrda hjulen, styranordningen och samtliga mekaniska delar i länksystemet inte anses vara tillförlitliga mot brott om de är tillräckligt dimensionerade, lätt åtkomliga för underhåll och har säkerhetsegenskaper som är minst lika goda som de som föreskrivs för andra vitala fordonsdelar (t.ex. bromssystemet). Om ett fel på en sådan del kan medföra att kontrollen över fordonet går förlorad skall den delen vara tillverkad av metall eller ett material med motsvarande egenskaper och den får inte utsättas för någon betydelsefull deformering när styrsystemet används på normalt sätt.4.1.5. Fordonets förare skall på ett tydligt sätt uppmärksammas på alla fel i länksystem som inte är rent mekaniska. För motorfordon skall en ökning av den nödvändiga aktiveringskraften anses utgöra en varningssignal. För släpvagnar får en mekanisk indikator användas. Under förutsättning att den aktiveringskraft som anges i punkt 5.2.6 inte överskrids får den genomsnittliga styrutväxlingen förändras om ett fel inträffar.4.1.6. Andra pneumatiska, elektriska, hydrauliska eller kombinerade länksystem än de som beskrivs i punkt 1.6.4.1 är förbjudna fram till dess att detta direktiv utökas med särskilda bestämmelser för sådana.4.1.6.1. Detta förbud gäller inte för  P utrustning för hjälpstyrning (ASE) med rent elektriskt eller rent hydrauliskt länksystem på fordon i kategori M och N.  P utrustning för styrinrättning med rent hydrauliskt länksystem på fordon i kategori O.4.2. Särskilda bestämmelser4.2.1. Styranordning4.2.1.1. Om styranordningen manövreras direkt av föraren4.2.1.1.1. skall den vara lättmanövrerad.4.2.1.1.2. skall dess rörelseriktning motsvara den önskade kursförändringen.4.2.1.1.3. skall det, med undantag för hjälpstyrning, finnas ett kontinuerligt och monotont samband mellan styranordningen och styrutslaget.4.2.2. Styrtransmission4.2.2.1. Anordningar som är avsedda att justera styrgeometrin skall vara utformade på ett sådant sätt att de justerbara delarna efter justeringen är ordentligt fastgjorda till varandra med lämpliga låsanordningar.4.2.2.2. Länksystem som kan kopplas ifrån för att passa olika fordonssammansättningar (t.ex. på förlängbara släp) skall vara försedda med låsanordningar som garanterar en säker omflyttning av delarna. Om låsanordningen är automatisk skall det finnas ett extra säkerhetslås som manövreras manuellt.4.2.3. Styrda hjul4.2.3.1. Bakhjulen får inte vara de enda styrda hjulen. Detta krav gäller inte påhängsvagnar.4.2.3.2. Släpvagnar (dock inte påhängsvagnar) som har fler än en axel med styrda hjul och påhängsvagnar som har minst en axel med styrda hjul skall uppfylla villkoren i punkt 5.3 nedan. Släpvagnar med självspårande utrustning behöver dock inte genomgå det prov som föreskrivs i punkt 5.3 om förhållandet mellan axeltrycken på de icke styrda och de självspårande axlarna är 1,6 eller mer under alla belastningsförhållanden.4.2.4. Energitillförsel4.2.4.1. Samma energikälla får användas för styrinrättningen och bromsanordningen. Vid fel på energitillförseln, styrningen eller bromsarna skall dock följande krav vara uppfyllda:4.2.4.1.1. Styrinrättningen skall uppfylla kraven i punkt 5.2.6.4.2.4.1.2. Vid fel på energikällan får bromsverkan vid den första bromsansättningen inte vara mindre än den som anges i bilaga 3 ().4.2.4.1.3. Vid fel på energitillförseln skall bromsverkan uppfylla kraven i bilaga 3 ().4.2.4.1.4. Om mängden vätska i lagringsbehållaren sjunker till en nivå som kan kräva en ökning av aktiveringskraften på styr- eller bromsanordningen skall föraren uppmärksammas på detta med en ljus- eller ljudsignal. Varningen får kombineras med en anordning som varnar vid fel på bromsarna. Föraren skall på ett enkelt sätt kunna kontrollera att varningssignalen fungerar.4.2.4.2. Om föraren varnas med en ljus- eller ljudsignal när vätskemängden i lagringsbehållaren sjunker till en nivå som kan kräva en ökning av aktiveringskraften får samma energikälla användas för styrinrättningen och andra system än de som används för bromsar. Föraren skall på ett enkelt sätt kunna kontrollera att varningssignalen fungerar.4.2.4.3. Varningsanordningarna skall vara direkt och stadigvarande anslutna till strömkretsen. När motorn används på normalt sätt får larmanordningen endast avge signal vid fel i styrinrättningen och under den tid som krävs för att ladda energibehållaren(-behållarna) efter start av motorn.5. PROVNINGSBESTÄMMELSER5.1. Allmänna bestämmelser5.1.1. Provet skall utföras på en plan yta som ger god friktion.5.1.2. Under provet (proven) skall fordonet belastas till sin tekniskt tillåtna totalvikt och det tekniskt tillåtna axeltrycket på de(n) styrda axlarna (axeln). Om axlarna är försedda med hjälpstyrning (ASE) skall provet upprepas med fordonet belastat till sin tekniskt tillåtna totalvikt och den ASE-försedda axeln belastad med det tillåtna axeltrycket.5.1.3. När provet påbörjas skall däcktrycket vara det som tillverkaren föreskriver för ett stillastående fordon som är belastat på det sätt som anges i punkt 5.1.2.5.2. Bestämmelser för motorfordon5.2.1. Fordonet skall, utan att det uppstår onormala vibrationer i styrinrättningen, kunna lämna en kurva med en radie på 50 meter utmed tangenten vid följande hastigheter: P Fordon i kategori M1: 50 km/tim P Fordon i kategori M2, M3, N1, N2 och N3: 40 km/tim eller den högsta konstruktiva hastigheten om den är lägre.5.2.2. Kraven i punkterna 4.1.1.1, 4.1.1.2 och 5.2.1 skall vara uppfyllda även vid fel i styrinrättningen.5.2.3. Om fordonet körs i en cirkel med halvt utslag på de styrda hjulen och en hastighet av minst 10 km/tim skall vändradien förbli konstant eller öka om styranordningen släpps.5.2.4. Under mätningen av aktiveringskraften skall krafter som utövas kortare tid än 0,2 sekunder inte beaktas.5.2.5. Mätning av aktiveringskraften på motorfordon med fungerande styrinrättning.5.2.5.1. Vid en hastighet av 10 km/tim skall fordonet från rakt-framläge svängas in i en spiralformad bana. Aktiveringskraften skall mätas i styranordningens nominella radie tills styranordningens läge motsvarar den vändradie som i tabellen nedan anges för det aktuella fordonet med fungerande styrinrättning. En styrrörelse åt höger och en åt vänster skall utföras.5.2.5.2. I tabellen nedan anges för varje fordonskategori den längsta reaktionstid och den största aktiveringskraft som medges när styrinrättningen fungerar.5.2.6. Mätning av aktiveringskraften på motorfordon med defekt styrinrättning.5.2.6.1. Det prov som föreskrivs i punkt 5.2.5 skall upprepas med styrinrättningen satt ur funktion. Aktiveringskraften skall mätas tills styranordningens läge motsvarar den vändradie som i tabellen nedan anges för det aktuella fordonet med defekt styrinrättning.5.2.6.2. I tabellen nedan anges för varje fordonskategori den längsta reaktionstid och den största aktiveringskraft som medges när styrinrättningen är defekt. >Plats för tabell>5.3. Bestämmelser för släpvagnar5.3.1. Släpvagnen skall rulla utan större kursavvikelse eller onormala vibrationer i styrinrättningen när det dragande fordonet färdas rakt fram på en plan, horisontell väg med en hastighet av 80 km/tim eller med den tekniskt högsta tillåtna hastighet som uppges av tillverkaren om denna hastighet är mindre än 80 km/tim.5.3.2. När det dragande fordonet och släpvagnen, med en hastighet av 5 km/tim, körs i en konstant sväng som innebär att det dragande fordonets främre utvändiga hörn följer en cirkel med radien 25 meter i enlighet med punkt 1.4.6 skall den cirkel som släpvagnens bakersta yttre hörn följer mätas. Manövern skall upprepas under samma förhållanden vid en hastighet av 25 km/tim 1 km/tim. Vid hastigheten 25 km/tim 1 km/tim får släpvagnens bakersta yttre hörn inte någon gång befinna sig mer än 0,7 meter utanför den cirkel som uppmättes vid en konstant hastighet av 5 km/tim.5.3.3. Ingen del av släpvagnen får befinna sig mer än 0,5 meter utanför tangenten till en cirkel med en radie på 25 meter när dragfordonet, med en hastighet av 25 km/tim, utmed tangenten lämnar den cirkelbana som beskrivs i punkt 5.3.2. Detta krav skall vara uppfyllt från den punkt där tangenten möter cirkeln till en punkt som ligger 40 meter utmed tangenten. Efter den punkten skall släpvagnen uppfylla kraven i punkt 5.3.1.5.3.4. De prov som beskrivs i punkterna 5.3.2 och 5.3.3 skall utföras med en styrrörelse åt vänster och en åt höger.BILAGA 2>Plats för tabell>BILAGA 3>Plats för tabell>BILAGA 4>Plats för tabell>BILAGA 5>Plats för tabell>BILAGA 6>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31989L0106

Rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 040 , 11/02/1989 s. 0012 - 0026 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0185  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0185

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter (89/106/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Medlemsstaterna är ansvariga för att byggnader och anläggningar inom deras territorier projekteras och utförs på ett sådant sätt att de inte innebär fara för personer, husdjur eller egendom, samtidigt som andra huvudkrav rörande allmänt välbefinnande tillgodoses.Medlemsstaterna har bestämmelser och krav som gäller inte bara byggnaders säkerhet utan också hälsa, beständighet, energihushållning, miljöskydd, ekonomi och annat av betydelse för allmänhetens bästa.Kraven, som ofta är föremål för nationella bestämmelser i lag, förordningar eller administrativa beslut, påverkar direkt beskaffenheten av de byggprodukter som används och återspeglas i nationella standarder, tekniska godkännanden och andra tekniska specifikationer och regler, vilka genom bristande överensstämmelse hindrar varuutbytet inom gemenskapen.Vitboken om förverkligandet av den inre marknaden, antagen av Europeiska rådet i juni 1985, anger i punkt 71 att i den allmänna strategin särskild vikt skall läggas vid vissa sektorer, däribland byggsektorn. Tekniska handelshinder inom byggsektorn skall, i den mån de inte kan avskaffas genom ömsesidigt erkännande av alla medlemsstaters likvärdighet, avskaffas enligt den nya metod som lagts fram i rådets resolution av den 7 maj 1985(4).Däri krävs en precisering av väsentliga krav på säkerhet och annat som är viktigt för allmänt välbefinnande, utan att befintliga och berättigade skyddsnivåer i medlemsstaterna sänks.De väsentliga kraven anger både allmänna och speciella kriterier som byggnadsverk skall uppfylla. Detta innebär att byggnadsverken med skälig grad av tillförlitlighet skall uppfylla ett, några eller alla dessa krav, när och om detta föreskrivs.Som grund för harmoniserade standarder eller andra tekniska specifikationer på europeisk nivå och för utarbetande och utfärdande av europeiska tekniska godkännanden kommer tillämpningsdokument att upprättas för att ge konkret innehåll åt de väsentliga kraven på teknisk nivå.De väsentliga kraven utgör grunden för att utarbeta harmoniserade standarder på europeisk nivå för byggprodukter. För att dra största möjliga nytta av en enda inre marknad och för att ge så många tillverkare som möjligt tillgång till denna marknad och största möjliga insyn i marknaden samt för att skapa förutsättningar för ett gemensamt system av harmoniserade regler inom bygg- och anläggningssektorn, bör i största möjliga utsträckning och så snabbt som möjligt harmoniserade standarder utarbetas. Dessa standarder utarbetas av privata organ och skall förbli icke bindande texter. För detta ändamål erkänns Europeiska organisationen för standardisering, CEN och Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet, CENELEC som behöriga organ för att fastställa harmoniserade standarder enligt de allmänna riktlinjer för samarbete mellan kommissionen och dessa två organ som undertecknades den 13 november 1984. Enligt detta direktiv är en harmoniserad standard en teknisk specifikation (Europeisk standard eller harmoniserat dokument), fastställd av det ena av eller båda dessa organ på uppdrag av kommissionen enligt rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983, som fastställer en informationsprocedur avseende tekniska standarder och föreskrifter(5).På grund av byggprodukternas speciella beskaffenhet krävs en exakt formulering av de harmoniserade standarderna. Därför måste det utarbetas tillämpningsdokument för att ge anknytning mellan standardiseringsuppdragen och de väsentliga kraven. I de harmoniserade standarderna, som så långt möjligtuttrycks som produktens prestanda, tas hänsyn till dessa tillämpningsdokument, vilka skall utarbetas i samarbete med medlemsstaterna.För att ta hänsyn till olika nivåer i de väsentliga kraven för vissa byggnadsverk och till olika förhållanden som råder i medlemsstaterna skall klasser för prestationsnivåer och för krav, som produkterna i framtiden skall uppfylla i medlemsstaterna, anges i tillämpningsdokumenten och i de harmoniserade tekniska specifikationerna.Harmoniserade standarder bör innehålla klassificeringar som gör det möjligt att även i fortsättningen släppa ut produkter på marknaden, som uppfyller de väsentliga kraven och som tillverkas och används lagenligt i överensstämmelse med tekniska traditioner som motiveras av lokala klimatförhållanden eller andra förhållanden.En produkt anses lämplig att använda om den överensstämmer med en harmoniserad standard, ett europeiskt tekniskt godkännande eller en icke harmoniserad teknisk specifikation som erkänts på gemenskapsnivå. Om produkter är av mindre betydelse med avseende på de väsentliga kraven och om de avviker från befintliga tekniska specifikationer, kan deras lämplighet intygas av ett godkänt organ.Produkter som på detta sätt ansetts lämpliga att använda är lätta att identifiera genom EG-märket. De skall åtnjuta fri rörlighet inom hela gemenskapen och kunna användas fritt för avsett ändamål.I de fall produkter finns, för vilka europeiska standarder inte kan utarbetas eller förutses inom rimlig tid, eller i de fall produkter avviker väsentligt från en standard, kan produkternas lämplighet för användning bestyrkas genom europeiskt tekniskt godkännande på grundval av allmänna riktlinjer. De allmänna riktlinjerna för att utfärda europeiska tekniska godkännanden kommer att antas på grundval av tillämpningsdokumenten.När harmoniserade standarder eller europeiska tekniska godkännanden inte finns framtagna kan nationella eller andra icke harmoniserade tekniska specifikationer godtas som lämplig grund för att anse de väsentliga kraven uppfyllda.Produkterna skall överensstämma med harmoniserade standarder och icke-harmoniserade tekniska specifikationer som erkänts på europeisk nivå med hjälp av tillverkarens egenkontroll och genom kontroll, provning och certifiering, verkställda av oberoende kvalificerade tredjepartsorgan eller av tillverkaren själv.Ett speciellt förfarande bör erbjudas som en interimsåtgärd för produkter för vilka det ännu inte finns standarder eller tekniska godkännanden på europeisk nivå. Detta förfarande syftar till att underlätta erkännande av provningsresultat som tagits fram i en annan medlemsstat enligt de tekniska kraven i destinationslandet.En ständig byggkommitté av experter som utses av medlemsstaterna skall bildas för att hjälpa kommissionen i frågor som uppkommer vid genomförandet och den praktiska tillämpningen av detta direktiv.Medlemsstaternas ansvar inom sitt territorium för säkerhet, hälsa och annat som omfattas av de väsentliga kraven bör erkännas i en skyddsklausul som erbjuder lämpliga skyddsåtgärder.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL I Tillämpningsområde - Definitioner - Krav - Tekniska specifikationer - Fria varurörelser Artikel 1 1. Detta direktiv gäller byggprodukter i den mån de berörs av de väsentliga kraven på byggnadsverk i artikel 3.1.2. I detta direktiv avses med byggprodukt varje produkt som tillverkats för att infogas varaktigt i byggnadsverk, såväl i byggnader som i andra anläggningar.Byggprodukter benämns i fortsättningen produkter. Byggnader och andra anläggningar benämns i fortsättningen byggnadsverk.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att produkter enligt artikel 1 som är avsedda att användas i byggnadsverk får släppas ut på marknaden endast om de är lämpliga för sådan användning. Det sistnämnda innebär att de skall ha sådana egenskaper att de byggnadsverk i vilka de infogas, monteras, används eller installeras kan uppfylla de väsentliga krav som avses i artikel 3 i den mån byggnadsverken omfattas av bestämmelser som innehåller sådana krav och är rätt projekterade och utförda.2. När produkter omfattas av andra gemenskapsdirektiv som behandlar andra aspekter, skall EG:s överensstämmelsemärke som avses i artikel 4.2, i fortsättningen benämnt EG-märket, utvisa att kraven i dessa andra direktiv också uppfyllts.3. Om ett kommande direktiv huvudsakligen berör andra områden och endast i mindre utsträckning de väsentliga kraven i detta direktiv, skall det kommande direktivet innehålla bestämmelser som säkerställer att det också täcker kraven i detta direktiv.4. Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att - med beaktande av fördragets bestämmelser - ange de krav som de anser nödvändiga för att arbetstagare skall vara skyddade när de använder produkterna. Detta gäller dock bara under förutsättning att produkterna inte ändras i förhållande till specifikationerna i detta direktiv.Artikel 3 1. De väsentliga krav på byggnadsverk som kan återverka på en produkts tekniska egenskaper anges i bilaga 1. Ett, flera eller alla krav kan vara tillämpliga och skall uppfyllas under en ekonomiskt skälig livslängd.2. För att ta hänsyn till skillnader, som beror på geografi, klimat eller levnadssätt, liksom även till olika skyddsnivåer som kan gälla nationellt, regionalt eller lokalt, kan för varje väsentligt krav en klassindelning ske i de dokument som avses i punkt 3 och de tekniska specifikationer som avses i artikel 4.3. De väsentliga kraven skall preciseras i dokument (til lämpningsdokument) så att det nödvändiga sambandet uppnås mellan de väsentliga krav som avses i punkt 1 och de standardiseringsuppdrag, uppdrag rörande riktlinjer för europeiskt tekniskt godkännande eller godtaganden av andra tekniska specifikationer som avses i artiklarna 4 och 5.Artikel 4 1. Standarder och tekniska godkännanden benämns i detta direktiv tekniska specifikationer.Med harmoniserade standarder avses i direktivet tekniska specifikationer som antagits av CEN och CENELEC, var för sig eller gemensamt, på uppdrag av kommissionen enligt direktiv 83/189/EEG och efter yttrande från den kommitté som avses i artikel 19 samt i överensstämmelse med de allmänna bestämmelserna av den 13 november 1984 om samarbete mellan kommissionen och de två organisationerna.2. Medlemsstaterna skall förutsätta att produkter är lämpliga för avsedd användning om de har sådan beskaffenhet att de byggnadsverk - riktigt projekterade och byggda - som de ingår i, tillgodoser de huvudkrav som avses i artikel 3 och om de är försedda med EG-märket. EG-märket skall visaa) att produkterna överensstämmer med de tillämpliga nationella standarder som utgör överförda harmoniserade standarder och till vilka hänvisning skett genom offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning; medlemsstaterna skall offentliggöra referenser till dessa nationella standarder,b) att produkterna överensstämmer med ett europeiskt tekniskt godkännande som meddelats på det sätt som anges i kapitel III, ellerc) att produkterna, om harmoniserade specifikationer saknas, överenstämmer med de nationella tekniska specifikationer som anges i punkt 3; en förteckning över sådana nationella specifikationer skall upprättas på det sätt som anges i artikel 5.2.3. Medlemsstaterna får till kommissionen överlämna texterna till de nationella tekniska specifikationer som de anser överensstämma med de väsentliga kraven i artikel 3. Kommissionen skall skyndsamt vidarebefordra dessa specifikationer till de andra medlemsstaterna. På det sätt som anges i artikel 5.2 skall kommissionen anmäla för medlemsstaterna sådana specifikationer som förutsätts överensstämma med de väsentliga krav som avses i artikel 3.Kommissionen kommer att i samråd med den kommitté som avses i artikel 19 ta initiativ till och införa detta förfarande.Medlemsstaterna skall offentliggöra referenser till dessa tekniska specifikationer. Kommissionen skall också offentliggöra dem i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.4. Om en tillverkare eller dennes ombud inom gemenskapen inte har tillämpat eller bara delvis har tillämpat de befintliga tekniska specifikationer som avses i punkt 2 och som enligt villkoren i artikel 13.4 kräver att produkten skall vara föremål för en försäkran om överenstämmelse enligt punkt 2 ii, andra eller tredje alternativet i bilaga 3, skall motsvarande regler tillämpas som de i artikel 13.4 och bilaga 3. Varans lämplighet för användning - med den innebörd som anges i artikel 2.1 - skall fastställas enligt det förfarande som anges under punkt 2 ii, andra alternativet i bilaga 3.5. I samråd med den kommitté som avses i artikel 19 skall kommissionen upprätta, handha och regelbundet revidera en förteckning över produkter av mindre betydelse för hälsa och säkerhet. Produkter som tagits upp i denna förteckning får släppas ut på marknaden under förutsättning att tillverkaren har utfärdat en försäkran om produkternas överensstämmelse med allmänt erkänd och tillämpad teknik.6. EG-märket innebär att en produkt uppfyller kraven i punkterna 2 och 4. Det åligger tillverkaren eller dennes ombud inom gemenskapen att ansvara för att EG-märket anbringas på själva produkten, på en etikett som är fästad vid produkten, på förpackningen eller på de medföljande handelsdokumenten.Utformningen av EG-märket och villkoren för dess användning framgår av bilaga 3.De produkter som anges under punkt 5 skall inte förses med EG-märket.Artikel 5 1. När en medlemsstat eller kommissionen finner att sådana harmoniserade standarder eller europeiska tekniska godkännanden som avses i artikel 4.2 a och b eller uppdrag som avses i kapitel II inte uppfyller bestämmelserna i artiklarna 2 och 3, skall medlemsstaten eller kommissionen underrätta den kommitté som avses i artikel 19 och ange skälen. Kommittén skall omgående yttra sig i frågan.Med beaktande av kommitténs yttrande och, om det gäller harmoniserade standarder, efter samråd med den kommitté som inrättats enligt direktiv 83/189/EEG, skall kommissionen meddela medlemsstaterna om standarderna eller godkännandena skall återkallas i den publikation som avses i artikel 7.3.2. Efter sådant överlämnande som avses i artikel 4.3 skall kommissionen samråda med den kommitté som anges i artikel 19. På grundval av kommitténs yttrande skall kommissionen anmäla till medlemsstaterna om den tekniska specifikationen bör förutsättas överensstämma med de väsentliga kraven och, om så är fallet, offentliggöra detta i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Om kommissionen eller en medlemsstat anser att en teknisk specifikation inte längre uppfyller de villkor som är nödvändiga för att den skall förutsättas överensstämma med bestämmelserna i artiklarna 2 och 3, skall kommissionen rådgöra med den kommitté som avses i artikel 19. Med beaktande av kommitténs uppfattning skall kommissionen anmäla till medlemsstaterna om den nationella tekniska specifikationen i fortsättningen skall förutsättas överensstämma med bestämmelserna och, om så inte är fallet, om den referens som avses i artikel 4.3 skall återkallas.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall inte hindra att produkter som uppfyller direktivets bestämmelser ges fri rörlighet, släpps ut på marknaden eller används inom deras territorier.Medlemsstaterna skall säkerställa att användningen av dessa produkter för avsedda ändamål inte hindras av regler eller villkor som ställs upp av offentliga organ eller av privata organ, vilka uppträder som offentliga företag eller offentliga organ i kraft av en monopolställning.2. Intill dess att de europeiska tekniska specifikationer som avses i kapitel II och III anger annat, skall medlemsstaterna dock tillåta att produkter som inte omfattas av artikel 4.2 släpps ut på marknaden inom deras territorier om produkterna uppfyller nationella bestämmelser som överensstämmer med fördraget. Kommissionen och den kommitté som avses i artikel 19 kommer att övervaka och regelbundet granska de europeiska tekniska specifikationernas utveckling.3. Om tillämpliga europeiska tekniska specifikationer, antingen i sig själva eller på grundval av de tillämpningsdokument som avses i artikel 3. 3, skiljer mellan olika klasser, som motsvarar olika kravnivåer, får en medlemsstat bestämma den kravnivå som skall gälla inom dess territorium endast inom den klassificering som fastställts på gemenskapsnivå och endast om därvid används alla, några eller en av klasserna.KAPITEL II Harmoniserade standarder Artikel 7 1. För att säkerställa kvaliteten på harmoniserade standarder för produkter skall standarderna fastställas av de europeiska standardiseringsorganen på grundval av uppdrag från kommissionen enligt det förfarande som föreskrivits i direktiv 83/189/EEC och efter samråd med den kommitté som avses i artikel 19 samt i överensstämmelse med de allmänna bestämmelserna av den 13 november 1984 om samarbete mellan kommissionen och organen.2. De färdiga standarderna skall med beaktande av til lämpningsdokumenten så långt det är möjligt uttryckas som krav på produkternas prestanda.3. När standarderna har fastställts av de europeiska standardiseringsorganen, skall kommissionen offentliggöra referenser till dem i serie C av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.KAPITEL III Europeiskt tekniskt godkännande Artikel 8 1. Europeiskt tekniskt godkännande är en positiv teknisk bedömning av en produkts lämplighet för avsedd användning, som baserar sig på att de väsentliga kraven uppfylls för de byggnadsverk där varan skall användas.2. Europeiska tekniska godkännanden kan meddelas föra) produkter, för vilka det varken finns en harmoniserad standard eller en erkänd nationell standard eller ett uppdrag om utarbetande av en harmoniserad standard och för vilka kommissionen, efter att ha hört den kommitté som anges i artikel 19, finner att en standard inte kan eller ännu inte kan utarbetas, samtb) produkter som påtagligt skiljer sig från harmoniserade eller erkända nationella standarder.Även om ett uppdrag om utarbetande av en harmoniserad standard har meddelats, utesluter bestämmelsen under a inte att ett europeiskt tekniskt godkännande meddelas beträffande produkter för vilka det finns riktlinjer för sådana godkännanden. Detta gäller tills den harmoniserade standarden träder i kraft i medlemsländerna.3. Efter att ha hört den kommitté som anges i artikel 19 kan kommissionen i särskilda fall göra undantag från bestämmelsen i punkt 2 a och medge att ett europeiskt tekniskt godkännande meddelas beträffande produkter för vilka det finns ett uppdrag om utarbetande av en harmoniserad standard eller beträffande vilka kommissionen konstaterat att en harmoniserad standard kan utarbetas. Medgivandet skall lämnas för en bestämd tid.4. Europeiska tekniska godkännanden skall i regel ges för fem år. Denna period kan förlängas.Artikel 9 1. Ett europeiskt tekniskt godkännande av en produkt skall grundas på undersökningar, provningar och bedömning på grundval av de tillämpningsdokument som avses i artikel 3.3 och de riktlinjer för produkten eller motsvarande produktgrupper som avses i artikel 11.2. Om sådana riktlinjer som avses i artikel 11 inte finns, eller ännu inte finns, utarbetade kan europeiskt tekniskt godkännande meddelas med hänvisning till de tillämpliga väsentliga kraven och tillämpningsdokumenten, varvid bedömningen av produkten görs av godkännandeorganen gemensamt i den organisation som avses i bilaga 2. Om godkännandeorganen inte är eniga skall ärendet hänskjutas till den kommitté som anges i artikel 19.3. På begäran av tillverkaren eller dennes ombud inom gemenskapen skall det europeiska tekniska godkännandet av en produkt meddelas i medlemsstaten på det sätt som anges i bilaga 2.Artikel 10 1. Varje medlemsstat skall till de andra staterna och till kommissionen anmäla namn på och adress till de organ som har utsetts att meddela europeiska tekniska godkännanden.2. Godkännandeorganen måste uppfylla kraven i detta direktiv och måste särskilt kunna- bedöma nya produkters lämplighet för användning på grundval av vetenskaplig och praktisk kunskap,- fatta beslut som är opartiska i förhållande till berörda tillverkares och deras ombuds intressen samt- sammanfatta vad som anförts av berörda parter i en avvägd bedömning.3. Förteckningen över godkännandeorgan, som är behöriga att meddela europeiska tekniska godkännanden, liksom varje tillägg till förteckningen, skall offentliggöras i serie C av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 11 1. Efter samråd med den kommitté som anges i artikel 19 skall kommissionen lämna uppdrag till den sammanslutning av godkännandeorgan som utsetts av medlemsstaterna för att utarbeta riktlinjer för europeiska tekniska godkännanden av en produkt eller en produktgrupp.2. Riktlinjerna för europeiskt tekniskt godkännande av en produkt eller produktgrupp skall i första hand innehållaa) en förteckning över tillämpningsdokument enligt artikel 3.3 som man skall beakta,b) speciella krav på produkten med avseende på de väsentliga krav som avses i artikel 3.1,c) provningsförfarandena,d) metod för värdering och bedömning av provningsresultaten,e) förfarandena för kontroll och överensstämmelse, vilka skall vara i överensstämmelse med artikel 13, 14 och 15,f) giltighetstiden för det europeiska tekniska godkännandet.3. Efter att ha hört den kommitté som anges i artikel 19 skall medlemsstaterna offentliggöra riktlinjerna för europeiska tekniska godkännanden på sitt eller sina officiella språk.KAPITEL IV Tillämpningsdokument Artikel 12 1. Kommissionen skall efter att ha rådgjort med den kommitté som anges i artikel 19 uppdra åt tekniska kommittéer, i vilka medlemsstaterna deltar, att upprätta de tillämpningsdokument som avses i artikel 3.3.2. Tillämpningsdokumenten skalla) konkretisera de i artikel 3 och bilaga 1 fastställda väsentliga kraven; detta skall ske genom att harmonisera terminologin och det tekniska underlaget och genom att ange klasser eller nivåer för varje krav när så behövs och när den vetenskapliga och tekniska kunskapen möjliggör det,b) anvisa metoder så att dessa klasser eller kravnivåer kan relateras till de tekniska specifikationer som avses i artikel 4, t.ex. metoder för beräkning och bestämning, tekniska konstruktionsregler etc.,c) tjäna som underlag för att utarbeta harmoniserade standarder och riktlinjer för europeiskt tekniskt godkännande samt för erkännande av nationella tekniska specifikationer enligt artikel 4.3.3. Kommissionen skall offentliggöra tillämpningsdokumenten i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning sedan man inhämtat synpunkter från den kommitté som anges i artikel 19.KAPITEL V Bestyrkande av överensstämmelse Artikel 13 1. Tillverkaren eller dennes ombud inom gemenskapen skall vara ansvarig för att bestyrka att produkterna överensstämmer med kraven i en teknisk specifikation enligt artikel 4.2. Produkter för vilka överensstämmelse bestyrkts skall förutsättas överensstämma med tekniska specifikationer enligt artikel 4. Överensstämmelsen skall visas genom provningar eller andra bevis på grundval av de tekniska specifikationerna enligt bilaga 3.3. För bestyrkande av en produkts överensstämmelse fordrasa) att tillverkaren har en tillverkningskontroll i fabriken för att säkerställa att produkterna överensstämmer med tillämpliga tekniska specifikationer, ellerb) att, för vissa produkter som anges i de tillämpliga tekniska specifikationerna, ett godkänt certifieringsorgan, utöver fabrikens tillverkningskontroll, tar del i bedömning och övervakning av tillverkningskontrollen eller av själva produkten.4. Valet av förfarande enligt punkt 3 för en viss produkt eller produktgrupp skall fastställas av kommissionen, efter samråd med den kommitté som anges i artikel 19, allteftera) hur betydelsefull produkten är med avseende på de väsentliga kraven, i synnerhet beträffande hälsa och säkerhetb) produktens beskaffenhetc) hur ändringar av produktens egenskaper påverkar dess användbarhetd) sannolikheten av att fel uppstår i tillverkningen, enligt vad som närmare anges i bilaga 3.Vid varje tillfälle skall det förfarande väljas som är minst betungande och samtidigt förenligt med kraven på säkerhet.Det förfarande som sålunda bestämts skall anges i uppdragen och i de tekniska specifikationerna eller vid publiceringen av dem.5. Vid tillverkning av enskilda produkter (och icke-serietillverkning) skall det vara tillräckligt med en försäkran om överensstämmelse enligt punkt 2 ii tredje alternativet i bilaga 3, såvida det inte bestämts annorlunda i de tekniska specifikationerna för produkter som har särskilt stor betydelse för hälsa och säkerhet.Artikel 14 1. Enligt bilaga 3 skall de beskrivna förfarandena leda tilla) när det gäller artikel 13.3 a, att tillverkaren eller dennes ombud i gemenskapen utfärdar en försäkran om produktens överensstämmelse, ellerb) när det gäller artikel 13.3 b, att ett godkänt certifieringsorgan utfärdar ett överensstämmelseintyg för ett system med tillverkningskontroll och övervakning eller för själva produkten.Detaljregler hur förfarandena för bestyrkande av överensstämmelse skall tillämpas anges i bilaga 3.2. Tillverkarens försäkran om överensstämmelse eller bevis om överensstämmelse berättigar tillverkaren eller dennes ombud i gemenskapen att fästa EG-märket på själva produkten, på en etikett som är fäst vid den, på dess förpackning eller på medföljande handelsdokument. EG-märkets utformning och regler för dess användning med avseende på vart och ett av förfarandena för bestyrkande av överensstämmelse anges i bilaga 3.Artikel 15 1. Medlemsstaterna skall svara för att EG-märket används på rätt sätt.2. Om det konstateras att EG-märket har åsatts en produkt som inte överensstämmer, eller inte längre överensstämmer, med detta direktiv, skall den medlemsstat där överensstämmelsen intygades se till att användningen av EG-märket om nödvändigt förbjuds och att osålda produkter återkallas eller märket utplånas, till dess produkten i fråga åter överensstämmer med kraven.Medlemsstaten i fråga skall omedelbart informera de övriga medlemsstaterna och kommissionen, och uppge alla nödvändiga detaljer om kvalitet och kvantitet som behövs för att identifiera den produkt som inte uppfyller kraven.3. Medlemsstaterna skall se till att märken som lätt kan förväxlas med EG-märket inte får fästas på produkter eller förpackningar.KAPITEL VI Speciella förfaranden Artikel 16 1. När tekniska specifikationer, definierade i artikel 4, saknas för en bestämd produkt skall den mottagande medlemsstaten, på begäran i varje enskilt fall, anse att produkten överensstämmer med gällande nationella bestämmelser, om den har godkänts vid provning och kontroll som utförts av godkänt organ i den tillverkande medlemsstaten enligt de metoder som gäller i den mottagande medlemsstaten eller som erkänns av denna medlemsstat som likvärdiga.2. Den tillverkande medlemsstaten skall till den mottagande medlemsstaten, enligt vars bestämmelser provningarna och kontrollerna skall utföras, lämna uppgift om det organ som avses bli godkänt för detta ändamål. Den mottagande medlemsstaten och den tillverkande medlemsstaten skall förse varandra med all nödvändig information. När detta utbyte av information är avslutat, godkänner den tillverkande medlemsstaten det organ som utsetts. Om en medlemsstat har betänkligheter skall dessa dokumenteras och kommissionen informeras.3. Medlemsstaterna skall se till att de utsedda organen förser varandra med all nödvändig hjälp.4. När en medlemsstat konstaterar att ett godkänt organ inte utför provningar och kontroll på ett riktigt sätt i överensstämmelse med de nationella bestämmelserna, skall den underrätta den medlemsstat där organet godkänts. Denna medlemsstat skall inom rimlig tid informera den anmälande medlemsstaten om vilka åtgärder som vidtagits. Om den anmälande medlemsstaten inte anser att dessa åtgärder är tillräckliga, kan den förbjuda att produkten i fråga släpps ut på marknaden och används eller föreskriva särskilda villkor för produkten. Den skall informera den andra medlemsstaten och kommissionen om detta.Artikel 17 Mottagande medlemsstater skall tillmäta rapporter och bestyrkanden av överensstämmelse, vilka utfärdats i den tillverkande medlemsstaten enligt den procedur som avses i artikel 16, samma värde som den tillmäter sina egna motsvarande nationella dokument.KAPITEL VII Godkända organ Artikel 18 1. Varje medlemsstat skall förse kommissionen med en lista med namn på och adresser till certifieringsorgan, kontrollorgan och provningslaboratorier som har utsetts av medlemsstaten för uppgifter som skall utföras, vad avser tekniska godkännanden, certifieringar av överensstämmelse, kontroll och provningar enligt detta direktiv.2. Certifieringsorgan, kontrollorgan och provningslaboratorier skall uppfylla de kriterier som fastställts i bilaga 4.3. Medlemsstater skall ange vilka produkter som faller inom de i punkt 1 angivna organens kompetensområde och vilka uppgifter som kommer att tilldelas dem.KAPITEL VIII Ständiga byggkommittén Artikel 19 1. En ständig byggkommitté inrättas härmed.2. Kommittén skall bestå av företrädare som utses av medlemsstaterna. En företrädare för kommissionen skall vara dess ordförande. Varje medlemsstat skall utse två företrädare. Dessa kan åtföljas av experter.3. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.Artikel 20 1. På anmodan av sin ordförande eller en medlemsstat kan den kommitté som anges i artikel 19 undersöka alla frågor som uppkommer i samband med genomförandet och den praktiska tillämpningen av detta direktiv.2. Enligt det förfarande som anges i punkterna 3 och 4 skall bestämmelser antas föra) att fastställa klasser för krav, i den mån de inte redan tas upp i tillämpningsdokumenten och för bestyrkande av överensstämmelse i uppdrag rörande standarder enligt artikel 7.1 eller riktlinjer för europeiska tekniska godkännanden enligt artikel 11.1;b) att ge uppdrag för att upprätta tillämpningsdokument enligt artikel 12.1 och beslut om tillämpningsdokument enligt artikel 12.3, och förc) att erkänna nationella tekniska specifikationer enligt artikel 4.3.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.4. Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av kommittén.Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.KAPITEL IX Skyddsbestämmelse Artikel 21 1. Om en medlemsstat konstaterar att en produkt, som förklarats överensstämma med föreskrifterna i detta direktiv, inte uppfyller kraven i artikel 2 och 3, skall den vidta alla de åtgärder som krävs för att återkalla produkten från marknaden, förbjuda att den släpps ut på marknaden eller begränsa distributionen av den.Den berörda medlemsstaten skall omedelbart informera kommissionen om varje sådan åtgärd, ange skälen för sitt beslut och särskilt om den bristande överensstämmelsen beror påa) avvikelse från artikel 2 och 3 när produkten inte motsvarar de tekniska specifikationer som avses i artikel 4,b) felaktig tillämpning av de tekniska specifikationer som avses i artikel 4,c) brister i de tekniska specifikationer som avses i artikel 4.2. Kommissionen skall så snart som möjligt samråda med de berörda parterna. Om kommissionen efter detta samråd finner att åtgärden är berättigad, skall den omedelbart underrätta såväl den medlemsstat som vidtog åtgärden som andra medlemsstater om detta.3. Om det beslut som avses i punkt 1 hänför sig till brister i standarderna eller i de tekniska specifikationerna och om den medlemsstat som har vidtagit åtgärderna avser att vidmakthålla dem, skall kommissionen, efter att ha rådgjort med de berörda parterna, inom två månader framlägga ärendet inför den kommitté som anges i artikel 19 och, i de fall ärendet gäller brister i en harmoniserad standard, inför den kommitté som inrättats enligt direktiv 83/189/EEG, samt inleda det förfarande som avses i artikel 5.2.4. De berörda medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder mot den som utfärdade försäkran om överensstämmelse och de skall informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om detta.5. Kommissionen skall se till att medlemsstaterna fortlöpande informeras om utvecklingen och resultatet av förfarandet.KAPITEL X Slutbestämmelser Artikel 22 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv inom 30 månader efter dagen för anmälan(6). De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattar detta direktiv.Artikel 23 Senast den 31 december 1993 skall kommissionen i samråd med den kommitté som anges i artikel 19 utvärdera användbarheten i de förfaranden som fastställs i detta direktiv och vid behov lägga fram förslag till lämpliga ändringar.Artikel 24 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1988.På rådets vägnarV. PAPANDREOUOrdförande(1) EGT nr C 93, 6.4.1987, s. 1.(2) EGT nr C 305, 16.11.1987, s. 74 ochEGT nr C 326, 19.12.1988.(3) EGT nr C 95, 11.4.1988, s. 29.(4) EGT nr C 136, 4.6.1985, s. 1.(5) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8.(6) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 27 december 1988.BILAGA 1 VÄSENTLIGA KRAV Produkterna skall vara lämpliga för byggnadsverk som (i sin helhet och i sina delar) med hänsyn tagen till ekonomiska faktorer är lämpliga för avsedd användning och som härvid uppfyller följande väsentliga krav i de fall byggnadsverken omfattas av föreskrifter som innehåller sådana krav. Dessa krav måste, under förutsättning av normalt underhåll, uppfyllas under en ekonomiskt rimlig livslängd. Kraven tar i allmänhet hänsyn till sådan påverkan som är förutsägbar.1. Bärförmåga, stadga och beständighetByggnadsverket skall vara konstruerat och utfört på ett sådant sätt att den påverkan det sannolikt utsätts för under bygg- och bruksskedet inte leder tilla) ras av byggnadsverket, helt eller delvis,b) sådana större deformationer som är oacceptabla,c) skada på andra delar av byggnadsverket, dess installationer eller fasta utrustning, till följd av större deformationer i den bärande konstruktionen,d) skada genom händelse som inte står i proportion till den ursprungliga orsaken.2. BrandskyddByggnadsverket skall vara konstruerat och utfört på ett sådant sätt att om brand uppstår- byggnadsverkets bärförmåga kan antas förbli intakt under en bestämd tid,- utveckling och spridning av brand och rök inom byggnaden begränsas,- spridning av brand till närliggande byggnader begränsas,- personer som befinner sig i byggnaden kan lämna den eller räddas på annat sätt,- räddningsmanskapets säkerhet beaktas.3. Hygien, hälsa och miljöByggnadsverket skall vara konstruerat och utfört på ett sådant sätt att det inte medför risk för de boendes eller grannarnas hygien eller hälsa, särskilt inte som en följd av- utsläpp av giftig gas,- förekomst av farliga partiklar eller gaser i luften,- farlig strålning,- förorening eller förgiftning av vatten eller mark,- bristfälligt omhändertagande av avloppsvatten, rök och fast eller flytande avfall,- förekomst av fukt i byggnadens delar eller på ytor inom byggnaden.4. Säkerhet vid användningByggnadsverket skall vara projekterat och utfört på ett sådant sätt att det inte innebär oacceptabel risk för olyckor vid användning eller drift såsom halka, fall, sammanstötning, brännskador, elstötar eller skador från explosioner.5. BullerskyddByggnadsverket skall vara projekterat och utfört på ett sådant sätt att buller, som uppfattas av de boende eller av personer i närheten av byggnaden, ligger på en nivå som inte medför risk för deras hälsa och som möjliggör sömn, vila och arbete under tillfredsställande förhållanden.6. Energihushållning och värmeisoleringByggnadsverket och dess installationer för uppvärmning, kylning och ventilation skall vara projekterat och utfört på ett sådant sätt att den mängd energi som med hänsyn till klimatförhållandena på platsen behövs vid användandet är liten och värmekomforten för brukarna är tillfredsställande.BILAGA 2 EUROPEISKT TEKNISKT GODKÄNNANDE 1. Ansökan om godkännande kan göras av en tillverkare, eller dennes ombud i gemenskapen, endast till ett enda, för ändamålet auktoriserat organ.2. De godkännandeorgan som utsetts av medlemsstaterna bildar en organisation. Det åligger denna organisation att vid genomförandet av sina uppgifter nära samarbeta med kommissionen, som i viktiga frågor skall rådgöra med den kommitté som anges i artikel 19 i detta direktiv. Om en medlemsstat har utsett mer än ett godkännandeorgan skall medlemsstaten ansvara för samordningen av dessa organ och även bestämma vilket av organen som skall föra talan i organisationen.3. De gemensamma procedurreglerna för ansökan, behandling och utfärdande av godkännanden utarbetas av den organisation som utgörs av de utsedda godkännandeorganen. De gemensamma förfarandereglerna antas av kommissionen på grundval av kommitténs uppfattning enligt artikel 20.4. Godkännandeorganen skall ge varandra allt nödvändigt stöd i den organisation de tillhör. Denna organisation ansvarar också för samordning i konkreta frågor om tekniskt godkännande. Vid behov bildar organisationen undergrupper för detta ändamål.5. De europeiska tekniska godkännandena offentliggörs av de godkännande organen, som underrättar alla de andra godkända organen. Ett auktoriserat godkännandeorgan skall, om det så begär, som information få en fullständig uppsättning av det underlag som legat till grund för godkännandet.6. Kostnaderna i samband med förfarandet för europeiskt tekniskt godkännande skall bestridas av sökanden enligt nationella regler.BILAGA 3 BESTYRKANDE AV ÖVERENSSTÄMMELSE MED TEKNISKA SPECIFIKATIONER 1. METODER FÖR KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSENär förfaranden för bestyrkande av en varas överensstämmelse med tekniska specifikationer enligt artikel 13 fastställs, skall följande metoder för kontroll av överensstämmelsen användas (val och kombination av metoder för ett givet system skall bero på kraven på den särskilda produkten eller produktgruppen enligt villkoren i artikel 13.3 och 13.4:a) Av tillverkaren eller godkänt organ genomförd första typprovning av produkten.b) Av tillverkaren eller godkänt organ genomförd provning av stickprov som tagits i fabriken enligt en fastställd kontrollplan.c) Av tillverkaren eller godkänt organ genomförd revisionsprovning av stickprov som tagits i fabriken, på öppna marknaden eller vid byggplatsen.d) Av tillverkaren eller godkänt organ genomförd provning av stickprov som tagits ur ett parti färdigt för leverans eller som har levererats.e) Fabrikens egen tillverkningskontroll.f) Av godkänt organ genomförd första besiktning av fabriken och av fabrikens tillverkningskontroll.g) Av godkänt organ genomförd fortlöpande övervakning, värdering och bedömning av fabrikens tillverkningskontroll.Tillverkningskontroll enligt direktivet innebär en ständig intern kontroll av produktionen, utförd av tillverkaren. Grundvillkor, krav och bestämmelser som tillämpas av tillverkaren, skall dokumenteras på ett systematiskt sätt i form av skriftlig redogörelse för metoder och procedurer. Denna dokumentation över systemet för tillverkningskontroll skall garantera att kvalitetsäkring uppfattas på samma sätt, samt möjliggöra kontroll av om erforderliga produktegenskaper uppnås och om systemet för tillverkningskontrollen är effektivt.2. SYSTEM FÖR BESTYRKANDE AV ÖVERENSSTÄMMELSEI första hand skall följande system för bestyrkande av överensstämmelse användas.i) Certifiering av produktens överensstämmelse genomförd av ett godkänt certifierande organ på grundval av:a) (avseende tillverkaren)1) fabrikens tillverkningskontroll;2) ytterligare stickprov som tagits i fabriken av tillverkaren enligt fastställd kontrollplan.b) (avseende det godkända organet)3) första typprovning av produkten;4) första besiktning av fabriken och av fabrikens egen tillverkningskontroll;5) kontinuerlig övervakning, bedömning och godkännande av fabrikens egen tillverkningskontroll;6) eventuellt, revisionsprovning av stickprov som tagits i fabriken, på den öppna marknaden eller vid byggplatsen.ii) Försäkran om produktens överensstämmelse utställd av tillverkaren med utgångspunkt från:Första alternativet:a) (avseende tillverkaren)1) första typprovning av produkten;2) fabrikens egen tillverkningskontroll;3) eventuellt, stickprov som tagits vid fabriken enligt en fastlagd kontrollplan;b) (avseende det godkända organet)4) certifiering av fabrikens egen tillverkningskontroll med utgångspunkt från:- första besiktning av fabriken och av fabrikens egen tillverkningskontroll,- eventuellt, fortlöpande övervakning, bedömning och godkännande av fabrikens egen tillverkningskontroll.Andra alternativet:1) första typprovning av produkten genomförd av ett godkänt laboratorium;2) fabrikens egen tillverkningskontroll.Tredje alternativet:a) första typprovning genomförd av tillverkaren;b) fabrikens egen tillverkningskontroll.3. ORGAN FÖR BESTYRKANDE AV ÖVERENSSTÄMMELSEAlltefter arbetsuppgift skiljs mellan följande organ för bestyrkande av överensstämmelse:i) Certifieringsorgan, som är ett opartiskt statligt eller icke-statligt organ, som har nödvändig kompetens och nödvändigt ansvar för att utfärda certifikat om överensstämmelse enligt fastställda regler om förfarande och administration.ii) Kontrollorgan, som är ett opartiskt organ med den organisation, personal, kompetens och integritet som behövs för att enligt specificerade kriterier utföra sådana uppgifter som bedömning av tillverkarens kvalitetssystem och rekommendationer rörande godtagande av systemet samt efterföljande kontroll av systemet liksom urval och värdering av produkter på byggplatsen eller i fabriken eller på annan plats enligt särskilda regler.iii) Provningslaboratorium, som är ett laboratorium som mäter, undersöker, provar, kalibrerar eller på annat sätt bestämmer materials eller produkters egenskaper eller funktioner.I i) och ii) (första alternativet) i punkt 2 kan de tre funktionerna i punkt 3 i) till iii) utföras antingen av ett och samma organ eller av olika organ. I det sistnämnda fallet genomför kontrollorganet och/eller provningslaboratoriet sina respektive uppgifter på det certifierande organets vägnar.I fråga om kriterier som rör de certifierande och kontrollerande organens samt provningslaboratoriernas kompetens, opartiskhet och integritet, se bilaga 4.4. EG-MÄRKE. EG-INTYG OM ÖVERENSSTÄMMELSE. EG-FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE.4.1 EG:s överensstämmelsemärke.EG:s överensstämmelsemärke skall bestå av symbolen CE enligt nedan.>Hänvisning till >Det skall åtföljas av- tillverkarens namn eller varumärke och, om det är lämpligt,- information för att ange produktens egenskaper, i tillämpliga fall tekniska specifikationer,- tillverkningsårets två sista siffror,- berört kontrollorgans identifikationssymbol,- numret på EG-intyget om överensstämmelse.4.2 EG-intyg om överensstämmelseEG-intyget om överensstämmelse skall särskilt innehålla- namn på och adress till det utfärdande organet,- namn på och adress till tillverkaren eller dennes ombud inom EG,- beskrivning av produkten (typ, identifiering, användning, etc.),- föreskrifter med vilka produkten överensstämmer,- särskilda villkor som gäller för användningen av produkten,- intygets nummer,- villkor och giltighetstid för intyget, i tillämpliga fall,- namn på och tjänsteställning för den person som är behörig att underteckna intyget.4.3 EG-försäkran om överensstämmelseEG-försäkran om överensstämmelse skall särskilt innehålla- namn på och adress till tillverkaren eller dennes ombud inom EG,- beskrivning av produkten (typ, identifiering, användning, etc.),- föreskrifter som produkten överensstämmer med,- särskilda villkor som gäller för användningen av produkten,- namn på och adress till det godkända organet, i tillämpliga fall,- namn på och tjänsteställning för den person som är behörig att underteckna försäkran på tillverkarens eller dennes befullmäktigade företrädares uppdrag.4.4 Intyg och försäkran om överensstämmelse skall utfärdas på det officiella språket eller de officiella språken i den medlemsstat där produkten skall användas.BILAGA 4 GODKÄNNANDE AV PROVNINGSLABORATORIER SAMT KONTROLL- OCH CERTIFIERINGSORGAN De provningslaboratorier, kontrollorgan och certifieringsorgan som utsetts av medlemsstaterna måste uppfylla följande minimikrav:1. Tillgång skall finnas på personal, nödvändiga hjälpmedel och utrustning.2. Personalen skall ha teknisk kompetens och yrkesheder.3. Ledning och teknisk personal som genomför provningar, utarbetar rapporter, utfärdar intyg och utför den övervakning som direktivet förutsätter skall ha en opartisk ställning i förhållande till alla, grupper eller enskilda, som direkt eller indirekt är knutna till byggproduktmarknaden.4. Personalen skall ha tystnadsplikt.5. En allmän ansvarsförsäkring skall tecknas, såvida inte ansvaret täcks av staten enligt nationell lag.Behöriga myndigheter i medlemsstaterna skall regelbundet kontrollera att villkoren under 1 och 2 uppfylls.


title: Rådets direktiv 2011/84/EU av den 20 september 2011 om ändring av direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilaga III till den tekniska utvecklingen Text av betydelse för EES

text:
               29.10.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 283/36

         RÅDETS DIREKTIV 2011/84/EU
   av den 20 september 2011
   om ändring av direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilaga III till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter (1), särskilt artikel 8.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               För användningen av väteperoxid gäller redan nu de begränsningar och villkor som anges i del 1 i bilaga III till direktiv 76/768/EEG.

               (2)

               Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter, som ersattes av vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet genom kommissionens beslut 2008/721/EG av den 5 augusti 2008 om inrättande av en rådgivande struktur med vetenskapliga kommittéer och experter på området för konsumentsäkerhet, folkhälsa och miljö och om upphävande av beslut 2004/210/EG (2), har bekräftat att väteperoxid som finns i munprodukter eller som frigörs från andra sammansättningar eller blandningar i dessa produkter inte utgör en fara om koncentrationen uppgår till högst 0,1 %. Det bör därför vara möjligt att fortsätta använda väteperoxid i denna koncentration i munprodukter, t.ex. i produkter som är avsedda för blekning av tänder.

               (3)

               Vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet anser att det kan vara säkert att använda produkter avsedda för blekning av tänder om mer än 0,1 % och upp till 6 % väteperoxid finns i produkterna eller frigörs från andra sammansättningar eller blandningar i dessa produkter, om följande villkor är uppfyllda: en adekvat klinisk undersökning utförs för att säkerställa att det inte föreligger några riskfaktorer eller några andra munsjukdomar som kan inge oro, och att exponeringen för dessa produkter begränsas så att det säkerställs att produkterna enbart används på avsett sätt i fråga om hur ofta och hur länge de kan appliceras. Dessa villkor bör uppfyllas så att man kan undvika missbruk som rimligen kan förutses.

               (4)

               Dessa produkter bör därför regleras på ett sätt som säkerställer att konsumenterna inte har direkt tillgång till dem. Första gången som dessa produkter används i varje behandlingsomgång bör användningen begränsas till tandläkare, enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (3) eller under direkt överinseende av dem om en likvärdig säkerhetsnivå kan garanteras. Tandläkarna bör därefter ge konsumenterna tillgång till dessa produkter för den återstående behandlingsomgången.

               (5)

               Koncentrationen av väteperoxid bör anges på produkter avsedda för blekning av tänder om den är högre än 0,1 %, för att säkerställa att produkterna används på rätt sätt. Den exakta koncentrationen uttryckt i procent av väteperoxid som finns i produkter avsedda för blekning av tänder eller som frigörs från andra sammansättningar eller blandningar i dessa produkter bör därför anges i märkningen.

               (6)

               Direktiv 76/768/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (7)

               Ständiga kommittén för kosmetiska produkter lämnade inget yttrande inom den tid som kommitténs ordförande hade bestämt.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga III till direktiv 76/768/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska före den 30 oktober 2012 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 31 oktober 2012.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 20 september 2011.

            På rådets vägnar

         M. SAWICKI

            Ordförande

      (1)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 169.

      (2)  EUT L 241, 10.9.2008, s. 21.

      (3)  EUT L 255, 30.9.2005, s. 22.

      BILAGA
      I del 1 i bilaga III till direktiv 76/768/EEG ska referensnummer 12 ersättas med följande:

                     Referens-nummer

                     Ämne

                     Begränsningar

                     Villkor för användning och varningstext som ska tryckas på etiketten

                     Användnings-område och/eller bruk

                     Maximal tillåten koncentration i den kosmetiska slutprodukten

                     Andra begränsningar och krav

                     ”12

                     Väteperoxid och andra samman-sättningar eller blandningar som frigör väteperoxid, inklusive karbamid-peroxid och zinkperoxid

                                 a)

                                 Hårvårds-produkter

                                 a)

                                 12 % H2O2 (40 volymprocent), innehåll eller frigjort

                     a) Använd lämpliga skyddshandskar.
                     a), b), c), e) Innehåller väteperoxid.
                     Undvik kontakt med ögonen.
                     Skölj genast ögonen om produkten kommer i kontakt med dem.

                                 b)

                                 Hudvårds-produkter

                                 b)

                                 4 % H2O2, innehåll eller frigjort

                                 c)

                                 Nagelstärkare

                                 c)

                                 2 % H2O2, innehåll eller frigjort

                                 d)

                                 ≤ 0,1 % H2O2, innehåll eller frigjort

                                 d)

                                 Mun-produkter, inklusive munvatten, tandkräm och tandbleknings-produkter

                                 e)

                                 Tand-bleknings-produkter

                                 e)

                                 > 0,1 % ≤ 6 % H2O2, innehåll eller frigjort

                                 e)

                                 Får endast säljas till tandläkare. Första gången i varje behandlingsomgång ska produkterna användas av tandläkare som har de kvalifikationer som krävs enligt direktiv 2005/36/EG (1) eller under direkt överinseende av dem om en likvärdig säkerhetsnivå kan garanteras. Får därefter ges till konsumenten för att denne ska avsluta behandlingsomgången.
                                 Får inte användas till personer under 18 år.

                     e) Koncentration H2O2, innehåll eller frigjort, uttryckt i procent.
                     Får inte användas till personer under 18 år.
                     Får endast säljas till tandläkare. Första gången i varje behandlingsomgång får produkterna endast användas av tandläkare eller under direkt överinseende av dem om en likvärdig säkerhetsnivå kan garanteras. Får därefter ges till konsumenten för att denne ska avsluta behandlingsomgången.

         (1)  EUT L 255, 30.9.2005, s. 22.”