title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (Text av betydelse för EES)

text:
30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 77
_______________________________________________________________________________

                             EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS
                                       DIREKTIV 2004/38/EG
                                         av den 29 april 2004

             om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig
                         och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier
                             och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68
      och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG,
                 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG

                                      (Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA
DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 12,
18, 40, 44 och 52 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag1,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2,

med beaktande av Regionkommitténs yttrande3,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget4, och

1
      EGT C 270 E, 25.9.2001, s. 150.
2
      EGT C 149, 21.6.2002, s. 46.
3
      EGT C 192, 12.8.2002, s. 17.
4
      Europaparlamentets yttrande av den 11 februari 2003 (EUT C 43 E, 19.2.2004, s. 42), rådets
      gemensamma ståndpunkt av den 5 december 2003 (EUT C 54 E, 2.3.2004, s. 12) och
      Europaparlamentets ståndpunkt av den 10 mars 2004 (ännu ej offentliggjort i EUT).
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 78
_______________________________________________________________________________

av följande skäl:

(1)   Unionsmedborgarskapet ger varje unionsmedborgare en primär, individuell rätt att fritt röra
      sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium, med förbehåll för de begränsningar
      och villkor som fastställs i fördraget och genom de åtgärder som antas för att genomföra detta.

(2)   Fri rörlighet för personer är en av de grundläggande friheterna på den inre marknaden, som
      omfattar ett område utan inre gränser, där denna frihet säkerställs i enlighet med
      bestämmelserna i fördraget.

(3)   Unionsmedborgarskap bör vara grundläggande status för medborgarna i medlemsstaterna när
      de utövar sin rätt att fritt röra sig och uppehålla sig. Det är därför nödvändigt att kodifiera och
      se över existerande gemenskapsinstrument som var för sig behandlar såväl arbetstagare,
      egenanställda som studenter och andra inaktiva personer för att förenkla och stärka rätten att
      fritt röra sig och uppehålla sig för alla unionsmedborgare.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 79
_______________________________________________________________________________

(4)   För att avhjälpa sektorsuppdelningen och den planlösa hanteringen av rätten att fritt röra sig
      och uppehålla sig och för att göra det lättare att utöva denna rätt krävs en gemensam rättsakt
      för att delvis ändra rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om
      arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen1 och för att upphäva följande rättsakter:
      Rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för
      rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras
      familjer,2 rådets direktiv 73/148/EEG av den 21 maj 1973 om avskaffande av restriktioner för
      rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medborgare i medlemsstaterna i fråga om
      etablering och tillhandahållande av tjänster,3 rådets direktiv 90/364/EEG av den 28 juni 1990
      om rätt till bosättning,4 rådets direktiv 90/365/EEG av den 28 juni 1990 om rätt till bosättning
      för anställda och egna företagare som inte längre är yrkesverksamma5 och rådets
      direktiv 93/96/EEG av den 29 oktober 1993 om rätt till bosättning för studerande6.

(5)   För att varje unionsmedborgare skall kunna utöva sin rätt att fritt röra sig och uppehålla sig
      inom medlemsstaternas territorier på villkor som säkerställer de objektiva villkoren frihet och
      värdighet bör även familjemedlemmar beviljas denna rätt, oavsett medborgarskap. För
      tillämpningen av detta direktiv bör definitionen av "familjemedlem" utvidgas, så att den även
      omfattar registrerade partner om den mottagande medlemsstaten behandlar registrerade
      partnerskap som likvärdiga med äktenskap.

1
      EGT L 257, 19.10.1968, s. 2. Förordningen senast ändrad genom
      förordning (EEG) nr 2434/92 (EGT L 245, 26.8.1992, s. 1).
2
      EGT L 257, 19.10.1968, s. 13. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.
3
      EGT L 172, 28.6.1973, s. 14.
4
      EGT L 180, 13.7.1990, s. 26.
5
      EGT L 180, 13.7.1990, s. 28.
6
      EGT L 317, 18.12.1993, s. 59.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 80
_______________________________________________________________________________

(6)   För att bevara familjens enhet i vidare mening och med förbehåll för förbudet mot
      diskriminering på grundval av nationalitet, bör situationen för de personer som inte omfattas
      av definitionen av familjemedlem enligt detta direktiv och som därför inte har någon
      automatisk rätt till inresa och uppehåll i den mottagande medlemsstaten behandlas av den
      mottagande medlemsstaten på grundval av dess nationella lagstiftning, så att den kan besluta
      huruvida inresa och uppehåll ändå kan beviljas sådana personer, varvid hänsyn skall tas till
      deras anknytning till unionsmedborgaren och andra omständigheter, t.ex. deras ekonomiska
      eller fysiska beroendeförhållande till unionsmedborgaren.

(7)   De formaliteter som är förenade med unionsmedborgares fria rörlighet inom
      medlemsstaternas territorier bör fastställas tydligt, utan att det påverkar tillämpningen av de
      bestämmelser som gäller för nationella gränskontroller.

(8)   För att underlätta den fria rörligheten för familjemedlemmar som inte är medborgare i en
      medlemsstat, bör de som redan har fått ett uppehållsdokument undantas från kravet på att
      erhålla inresevisering i den mening som avses i rådets förordning (EG) nr 539/2001 av
      den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är
      skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de
      tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav1 eller, i förekommande fall,
      tillämplig nationell lagstiftning.

(9)   Unionsmedborgare bör ha rätt att uppehålla sig i den mottagande medlemsstaten i upp till
      tre månader utan andra villkor eller formaliteter än att de innehar ett giltigt identitetskort eller
      pass, med förbehåll för en mer gynnsam behandling som tillämpas på arbetssökande i enlighet
      med vad som erkänns av domstolens rättspraxis.

1
      EGT L 81, 21.3.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 453/2003
      (EUT L 69, 13.3.2003, s. 10).
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 81
_______________________________________________________________________________

(10) Personer som utövar sin rätt till fri rörlighet bör emellertid inte bli en orimlig belastning för
      den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under den första tiden av vistelsen.
      Därför bör unionsmedborgarnas och deras familjemedlemmars uppehållsrätt under längre tid
      än tre månader vara underkastad villkor.

(11) Unionsmedborgarnas grundläggande och personliga rätt att uppehålla sig i en annan
      medlemsstat följer direkt av fördraget och är inte beroende av att ett uppehållstillstånd
      utfärdas.

(12) För uppehållsperioder som överstiger tre månader bör medlemsstaterna kunna kräva att
      unionsmedborgaren registrerar sig hos behöriga myndigheter på bosättningsorten, vilket skall
      styrkas med ett bevis om registrering som utfärdas i detta syfte.

(13) Kravet på uppehållskort bör begränsas till unionsmedborgares familjemedlemmar som inte är
      medborgare i en medlemsstat för uppehållsperioder som är längre än tre månader.

(14) De bevishandlingar som de behöriga myndigheterna begär för att utfärda ett bevis om
      registrering eller ett uppehållskort bör specificeras uttömmande för att undvika olikheter i
      administrativ praxis eller skilda tolkningar som blir till ett alltför stort hinder när
      unionsmedborgarna och deras familjemedlemmar skall utöva sin uppehållsrätt.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 82
_______________________________________________________________________________

(15) Familjemedlemmarna bör omfattas av ett rättsligt skydd för det fall att unionsmedborgaren
     avlider, skiljer sig, gifter sig eller när ett registrerat partnerskap upplöses. Med respekt för
     familjelivet och den mänskliga värdigheten samt för att under vissa förhållanden undvika
     missbruk, bör åtgärder vidtas för att säkerställa att familjemedlemmar som redan uppehåller
     sig inom den mottagande medlemsstatens territorium får behålla uppehållsrätten uteslutande
     på personlig grund.

(16) Så länge de personer som omfattas av rätten till bosättning inte utgör en orimlig börda för den
     mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem bör de inte utvisas. Därför får en
     utvisningsåtgärd inte vara en automatisk följd av anlitandet av det sociala biståndssystemet.
     Den mottagande medlemsstaten bör bedöma om det är fråga om tillfälliga svårigheter och
     beakta bosättningens längd, personens personliga omständigheter och storleken på det bidrag
     som har beviljats, när de bedömer huruvida personen ifråga blivit en orimlig börda för den
     mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem och bör utvisas. Under inga
     omständigheter får arbetstagare, egenföretagare eller arbetssökande enligt domstolens
     definition bli föremål för utvisning, utom av hänsyn till allmän ordning eller säkerhet.

(17) Permanent uppehållsrätt för unionsmedborgare som har valt att bosätta sig varaktigt i en
     annan medlemsstat skulle stärka känslan av ett gemensamt unionsmedborgarskap och är en
     nyckelfaktor för att främja social sammanhållning, som är ett av gemenskapens
     grundläggande mål. En permanent uppehållsrätt bör därför föreskrivas för alla
     unionsmedborgare och deras familjemedlemmar som har varit stadigvarande bosatta i den
     mottagande medlemsstaten i enlighet med villkoren i detta direktiv under fem års tid utan att
     bli utvisade.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 83
_______________________________________________________________________________

(18) För att utgöra ett verkligt instrument för integration i den mottagande medlemsstat där
     unionsmedborgaren är bosatt, bör den permanenta uppehållsrätten när den en gång erhållits
     inte omfattas av villkor.

(19) Vissa särskilda förmåner för unionsmedborgare som är arbetstagare eller egenföretagare och
     deras familjemedlemmar, vilka kan möjliggöra för dem att erhålla en permanent uppehållsrätt
     innan de har varit bosatta i fem år i den mottagande medlemsstaten, bör behållas, eftersom de
     utgör förvärvade rättigheter enligt kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av
     den 29 juni 1970 om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter
     att ha varit anställda där1 och rådets direktiv 75/34/EEG av den 17 december 1974 om rätten
     för medborgare i en medlemsstat att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att
     där ha drivit egen rörelse2.

(20) Förbudet mot diskriminering på grundval av nationalitet innebär att alla unionsmedborgare
     och deras familjemedlemmar som med stöd av detta direktiv uppehåller sig i en medlemsstat
     av den medlemsstaten bör behandlas på samma sätt som dennas medborgare inom områden
     som omfattas av fördraget, med förbehåll för sådana särskilda bestämmelser som uttryckligen
     anges i fördraget eller i sekundärlagstiftningen.

1
     EGT L 142, 30.6.1970, s. 24.
2
     EGT L 14, 20.1.1975, s. 10.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 84
_______________________________________________________________________________

(21) Det bör emellertid lämnas åt den mottagande medlemsstaten att bestämma om den skall
      bevilja socialt bistånd under de tre första månaderna av uppehållet, eller för en längre tid när
      det gäller arbetssökande, för andra unionsmedborgare än de som är arbetstagare eller
      egenföretagare eller som bibehåller denna status eller deras familjemedlemmar, eller bistånd
      till uppehälle för studier, inklusive yrkesutbildning, innan rätten till permanent uppehåll
      erhållits,, till dessa personer.

(22) Enligt fördraget kan rätten att fritt röra sig och uppehålla sig begränsas av hänsyn till allmän
      ordning, säkerhet och hälsa. För att säkerställa en snävare definition av de omständigheter och
      rättssäkerhetsgarantier som avgör om unionsmedborgare eller familjemedlemmar kan nekas
      inresa eller utvisas, bör detta direktiv ersätta rådets direktiv 64/221/EEG av
      den 25 februari 1964 om samordningen av särskilda åtgärder som gäller utländska
      medborgares rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning,
      säkerhet eller hälsa1.

(23) Utvisning av unionsmedborgare och deras familjemedlemmar av hänsyn till allmän ordning
      eller säkerhet är en långtgående åtgärd, som allvarligt kan skada personer som, efter att ha
      utnyttjat de rättigheter och friheter som de erhåller genom fördraget, verkligen har integrerats
      i den mottagande medlemsstaten. Räckvidden för sådana åtgärder bör därför begränsas i
      enlighet med proportionalitetsprincipen, för att ta hänsyn till i vilken grad de berörda
      personerna har integrerats, hur länge de har vistats i den mottagande medlemsstaten, till deras
      ålder och hälsotillstånd, deras familjesituation och ekonomiska situation och deras anknytning
      till ursprungslandet.

1
      EGT 56, 4.4.1964, s. 850. Direktivet senast ändrat genom direktiv 75/35/EEG (EGT L 14,
      20.1.1975, s. 14).
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 85
_______________________________________________________________________________

(24) Ju högre graden av unionsmedborgarnas och deras familjemedlemmars integrering i den
     mottagande medlemsstaten är, desto högre bör följaktligen graden av skydd mot utvisning
     vara. Endast i undantagsfall, av tvingande hänsyn till den allmänna säkerheten, bör utvisning
     användas mot personer som har varit bosatta under flera år i den mottagande medlemsstaten, i
     synnerhet om de är födda där och har bott där hela sitt liv. Likaså bör det endast i
     undantagsfall vara tillåtet att utvisa underåriga, eftersom förbindelsen med familjen bör
     skyddas, i enlighet med FN:s konvention om barnets rättigheter av den 20 november 1989.

(25) Rättssäkerhetsgarantierna bör också specificeras i detalj för att trygga en hög skyddsnivå för
     unionsmedborgarnas och deras familjemedlemmars rättigheter vid vägrad inresa eller
     uppehåll i en annan medlemsstat, samt för att upprätthålla principen om att
     myndighetsåtgärder vederbörligen måste motiveras.

(26) Under alla omständigheter bör unionsmedborgare och deras familjemedlemmar som vägras
     rätt till inresa eller uppehåll i en annan medlemsstat ha möjlighet till domstolsprövning av
     beslutet.

(27) I överensstämmelse med domstolens rättspraxis, för att förbjuda att medlemsstaterna fattar
     beslut om förbud på livstid att återvända till deras territorium för personer som omfattas av
     detta direktiv, bör det bekräftas att unionsmedborgare och deras familjemedlemmar som har
     förbjudits att återvända till en medlemsstats territorium har rätt att lämna in en ny ansökan
     efter en rimlig tid och under alla omständigheter tre år efter det att det slutgiltiga
     återreseförbudet verkställts.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 86
_______________________________________________________________________________

(28) För att skydda mot missbruk av rättigheter eller bedrägeri, särskilt skenäktenskap eller andra
      former av förhållanden som ingåtts endast i syfte att åtnjuta rätt att fritt röra sig och uppehålla
      sig, bör medlemsstaterna ha rätt att anta nödvändiga åtgärder.

(29) Detta direktiv bör inte påverka mer gynnsamma nationella bestämmelser.

(30) I syfte att undersöka hur utövandet av rätten att fritt röra sig och uppehålla sig skall kunna
      underlättas ytterligare, bör kommissionen utarbeta en rapport för att utvärdera möjligheten att
      lägga fram nödvändiga förslag i detta syfte, särskilt avseende förlängning av
      uppehållsperioden utan villkor.

(31) Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheterna och friheterna och
      med de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande
      rättigheterna. I enlighet med stadgans förbud mot diskriminering bör medlemsstaterna
      genomföra bestämmelserna i detta direktiv utan diskriminering mellan förmånstagarna till
      detta direktiv, på sådana grunder såsom kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung,
      genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet
      till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 87
_______________________________________________________________________________

                                             KAPITEL I

                                      Allmänna bestämmelser

                                              Artikel 1
                                                Syfte

I detta direktiv fastställs

a)    villkor för unionsmedborgares och deras familjemedlemmars utövande av rätten att fritt röra
      sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium,

b)    rätten att permanent uppehålla sig inom medlemsstaternas territorium för unionsmedborgare
      och deras familjemedlemmar,

c)    begränsningar i rättigheterna i a och b av hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa.

                                              Artikel 2
                                             Definitioner

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1.    unionsmedborgare: varje person som är medborgare i en medlemsstat.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 88
_______________________________________________________________________________

2.    familjemedlem:

      a)    make eller maka,

      b)    den partner med vilken unionsmedborgaren har ingått ett registrerat partnerskap på
            grundval av lagstiftningen i en medlemsstat, om den mottagande medlemsstatens
            lagstiftning behandlar registrerade partnerskap som likvärdiga med äktenskap och i
            enlighet med villkoren i relevant lagstiftning i den mottagande medlemsstaten,

      c)    släktingar i rakt nedstigande led som är under 21 år eller är beroende för sin försörjning,
            även till maken eller makan eller till sådan partner som avses i b,

      d)    de underhållsberättigade släktingar i rakt uppstigande led, även till maken eller makan
            eller till sådan partner som avses i b.

3.    mottagande medlemsstat: den medlemsstat dit unionsmedborgaren reser för att utöva sin rätt
      att fritt röra sig eller uppehålla sig.

                                                  Artikel 3
                                                Förmånstagare

1.    Detta direktiv skall tillämpas på alla unionsmedborgare som reser till eller uppehåller sig i en
annan medlemsstat än den de själva är medborgare i samt på de familjemedlemmar enligt
definitionen i artikel 2.2 som följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 89
_______________________________________________________________________________

2.    Utan att det påverkar de berördas personliga rätt att fritt röra sig eller uppehålla sig, och i
överensstämmelse med nationell lagstiftning, skall den mottagande medlemsstaten underlätta inresa
och uppehåll för följande personer:

a)    Alla andra familjemedlemmar, oavsett medborgarskap, som inte omfattas av definitionen i
      artikel 2.2, om de i det land från vilket de har kommit är beroende av eller bor hos den
      unionsmedborgare som har primär uppehållsrätt eller om det av allvarliga hälsoskäl absolut
      krävs att unionsmedborgaren personligen tar hand om familjemedlemmen.

b)    Den partner med vilken unionsmedborgaren har ett varaktigt vederbörligen bestyrkt
      förhållande.

Den mottagande medlemsstaten skall företa en noggrann undersökning av de personliga
förhållandena och motivera ett eventuellt beslut att neka dessa personer inresa till eller att uppehålla
sig i den medlemsstaten.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 90
_______________________________________________________________________________

                                            KAPITEL II

                                       Rätt till ut- och inresa

                                              Artikel 4
                                           Rätt till utresa

1.    Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna för kontroll av resehandlingar vid de
nationella gränserna skall alla unionsmedborgare med giltigt identitetskort eller pass och deras
familjemedlemmar, som inte är medborgare i en medlemsstat, och som har giltigt pass, ha rätt att
lämna en medlemsstats territorium för att resa till en annan medlemsstat.

2.    Personer som avses i punkt 1 får inte åläggas skyldighet att inneha utresevisering eller någon
motsvarande formalitet.

3.    Medlemsstaterna skall i enlighet med sina lagar för sina egna medborgares räkning utfärda
och förnya ett identitetskort eller pass som anger deras medborgarskap.

4.    Passet skall vara giltigt åtminstone i alla medlemsstater och i länder som innehavaren måste
fara igenom när denne reser mellan medlemsstaterna. Om det i en medlemsstats lag saknas
bestämmelser om utfärdande av identitetskort, skall passet gälla i minst fem år från utfärdandet eller
förnyelsen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 91
_______________________________________________________________________________

                                               Artikel 5
                                            Rätt till inresa

1.    Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna för kontroll av resehandlingar vid de
nationella gränserna skall medlemsstaterna tillåta unionsmedborgare att resa in på deras territorium
med ett giltigt identitetskort eller pass och tillåta familjemedlemmar som inte är medborgare i en
medlemsstat att resa in på deras territorium med ett giltigt pass.

Unionsmedborgare får inte åläggas skyldighet att inneha inresevisering eller någon motsvarande
formalitet.

2.    Familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat skall endast åläggas skyldighet
att ha visering i enlighet med förordning (EG) nr 539/2001 eller i förekommande fall med nationell
lag. Enligt detta direktiv skall innehav av giltigt uppehållskort enligt artikel 10 medföra undantag
för dessa familjemedlemmar från kravet på visering.

Medlemsstaterna skall ge dessa personer all den hjälp de behöver för att få nödvändiga viseringar.
Viseringarna skall utfärdas gratis så snart som möjligt på grundval av ett påskyndat förfarande.

3.    Den mottagande medlemsstaten får inte införa inrese- eller utresestämpel i passen för
familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat om de uppvisar det uppehållskort som
föreskrivs i artikel 10.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 92
_______________________________________________________________________________

4.    Om en unionsmedborgare eller en familjemedlem till denne, som inte är medborgare i en
medlemsstat, inte har de resehandlingar som krävs eller, i förekommande fall, nödvändiga
viseringar, skall den berörda medlemsstaten, innan utvisning får komma i fråga, ge dessa personer
all rimlig möjlighet att få eller få tillgång till de nödvändiga handlingarna inom rimlig tid eller få
bekräftat eller på annat sätt bevisat att de omfattas av rätten att fritt röra sig och uppehålla sig.

5.    Medlemsstaten får begära att den berörda personen rapporterar sin närvaro inom dess
territorium inom rimlig och icke-diskriminerande tid. Om den berörda personen underlåter att
uppfylla detta krav får denne åläggas proportionerliga och icke-diskriminerande sanktioner.

                                              KAPITEL III

                                              Uppehållsrätt

                                                 Artikel 6
                                    Uppehållsrätt i högst tre månader

1.    Unionsmedborgare skall ha rätt att uppehålla sig på en annan medlemsstats territorium i högst
tre månader utan några andra villkor eller formaliteter än kravet på att inneha ett giltigt
identitetskort eller pass.

2.    Bestämmelserna i punkt 1 skall också tillämpas på familjemedlemmar som inte är medborgare
i en medlemsstat, som följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren och som innehar ett
giltigt pass.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 93
_______________________________________________________________________________

                                               Artikel 7
                             Uppehållsrätt för längre tid än tre månader

1.   Varje unionsmedborgare skall ha rätt att uppehålla sig inom en annan medlemsstats
territorium under längre tid än tre månader om den berörda personen

a)   är anställd eller egenföretagare i den mottagande medlemsstaten, eller

b)   för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar för att inte bli en
     belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under vistelsen, samt
     har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten, eller

                   c)   –     är inskriven vid en privat eller statlig institution, som är erkänd eller
                        finansierad av den mottagande medlemsstaten på grundval av dess
                        lagstiftning eller administrativa praxis, med huvudsyftet att bedriva studier
                        eller genomgå en yrkesutbildning

     –     samt har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten
           samt avger en försäkran till den behöriga nationella myndigheten, i form av en
           förklaring eller på något annat valfritt likvärdigt sätt, om att han har tillräckliga
           tillgångar för att kunna försörja sig själv och familjen, så att de inte blir en belastning
           för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under deras vistelseperiod,
           eller
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 94
_______________________________________________________________________________

d)    är familjemedlem som följer med eller ansluter sig till en unionsmedborgare som uppfyller
      kraven i a, b eller c.

2.    Uppehållsrätten enligt punkt 1 skall även omfatta familjemedlemmar som inte är medborgare
i en medlemsstat när de följer med eller ansluter sig till unionsmedborgaren i den mottagande
medlemsstaten, förutsatt att unionsmedborgaren uppfyller villkoren i punkt 1 a, 1 b eller 1 c.

3.    Vid tillämpningen av punkt 1 a skall en unionsmedborgare som inte längre är arbetstagare
eller egenföretagare behålla sin ställning som arbetstagare eller egenföretagare i följande fall:

a)    Om personen har drabbats av tillfällig arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall.

b)    Om personen har drabbats av vederbörligen konstaterad ofrivillig arbetslöshet efter mer än
      ett års anställning och har anmält sig som arbetssökande vid en behörig arbetsförmedling.

c)    Om personen har drabbats av vederbörligen registrerad ofrivillig arbetslöshet efter att ha
      fullgjort en anställning som varit tidsbegränsad till mindre än ett år eller efter att ha blivit
      ofrivilligt arbetslös under de första tolv månaderna samt har anmält sig som arbetssökande till
      en behörig arbetsförmedling. I detta fall skall ställningen som arbetstagare kvarstå under
      minst sex månader.

d)    Om personen inleder en yrkesutbildning. Om han eller hon inte är ofrivilligt arbetslös skall
      ställningen som arbetstagare kvarstå endast om yrkesutbildningen har ett samband med den
      tidigare sysselsättningen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 95
_______________________________________________________________________________

4.    Med avvikelse från punkt 1 d och punkt 2 ovan skall endast maken eller makan, den
registrerade partner som avses i artikel 2.2 b och underhållsberättigade barn ha uppehållsrätt som
familjemedlemmar till en unionsmedborgare som uppfyller villkoren i 1 c. Artikel 3.2 skall
tillämpas på hans eller hennes släktingar i rakt uppstigande led samt på makes/makas eller
registrerade partners/underhållsberättigade släktingar i rakt uppstigande led.

                                               Artikel 8
                          Administrativa formaliteter för unionsmedborgare

1.    Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.5 får den mottagande medlemsstaten ålägga
unionsmedborgare att registrera sig hos behöriga myndigheter vid uppehåll som överstiger
tre månader.

2.    Fristen för registrering får aldrig understiga tre månader räknat från ankomstdagen. Ett bevis
om registrering skall utfärdas omedelbart, med uppgift om den registrerade personens namn och
adress samt registreringsdatum. Om den berörda personen underlåter att uppfylla registreringskravet
får denne åläggas proportionerliga och icke-diskriminerande sanktioner.

3.    Det enda krav medlemsstaterna får ställa för att utfärda bevis om registrering är att

–     de unionsmedborgare som avses i artikel 7.1 a skall kunna visa upp ett giltigt identitetskort
      eller pass, en bekräftelse från arbetsgivaren om anställning eller ett anställningsintyg eller
      bevis på att de är egenföretagare.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 96
_______________________________________________________________________________

–     de unionsmedborgare som avses i artikel 7.1 b skall kunna visa upp ett giltigt identitetskort
      eller pass och bevis på att de uppfyller villkoren i den punkten.

–     de unionsmedborgare som avses i artikel 7.1 c skall kunna visa upp ett giltigt identitetskort
      eller pass, ett bevis på registrering vid en erkänd institution och på att de omfattas av en
      heltäckande sjukförsäkring samt den förklaring eller dess motsvarighet som avses i
      artikel 7.1 c. Medlemsstaterna får inte kräva att ett särskilt belopp anges i förklaringen.

4.    Medlemsstaterna får inte fastställa något fast belopp som de anser vara "tillräckliga
tillgångar", utan de måste ta hänsyn till den berörda personens personliga omständigheter. Detta
belopp får i varje fall inte överstiga den beloppsgräns under vilket medborgare i den mottagande
medlemsstaten är berättigade till socialt bistånd, eller, om detta kriterium inte kan tillämpas,
minimipensionen i den mottagande medlemsstaten.

5.    För att utfärda ett bevis om registrering till en unionsmedborgares familjemedlemmar som
själva är unionsmedborgare får medlemsstaterna begära att följande handlingar visas upp:

a)    Ett giltigt identitetskort eller pass.

b)    En handling som bestyrker familjeanknytning eller ett registrerat partnerskap.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 97
_______________________________________________________________________________

c)   Vid behov, beviset om registrering för den unionsmedborgare som de följer med eller ansluter
     sig till.

d)   I de fall som avses i artikel 2.2 c och d, handlingar som styrker att villkoren i den
     bestämmelsen är uppfyllda.

e)   I de fall som avses i artikel 3.2 a, en handling som utfärdats av den behöriga myndigheten i
     ursprungslandet eller i det land från vilket personerna anländer och som styrker att de är
     ekonomiskt beroende av unionsmedborgaren eller är medlemmar av unionsmedborgarens
     hushåll, eller bevis på att allvarliga hälsoskäl föreligger som absolut kräver att
     unionsmedborgaren ger familjemedlemmen personlig omvårdnad.

f)   I de fall som avses i artikel 3.2 b, bevis på att ett varaktigt förhållande med
     unionsmedborgaren föreligger.

                                               Artikel 9
                         Administrativa formaliteter för familjemedlemmar
                              som inte är medborgare i en medlemsstat

1.   Medlemsstaterna skall utfärda ett uppehållskort till unionsmedborgares familjemedlemmar
som inte är medborgare i en medlemsstat, om det planerade uppehållet överstiger tre månader.

2.   Fristen för att ansöka om uppehållskort får inte understiga tre månader räknat från
ankomstdagen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 98
_______________________________________________________________________________

3.   Om den berörde personen underlåter att ansöka om uppehållskort får denne åläggas
proportionerliga och icke-diskriminerande sanktioner.

                                             Artikel 10
                                    Utfärdande av uppehållskort

1.   Uppehållsrätten för unionsmedborgares familjemedlemmar som inte är medborgare i en
medlemsstat skall intygas genom att en handling som kallas "uppehållskort för en
unionsmedborgares familjemedlem" utfärdas senast sex månader efter det att ansökan lämnades in.
Ett intyg om inlämnad ansökan om uppehållskort skall utfärdas omedelbart.

2.   För utfärdande av ett uppehållskort skall medlemsstaterna begära att följande handlingar
visas upp.

a)   Ett giltigt pass.

b)   En handling som styrker familjeanknytning eller ett registrerat partnerskap.

c)   Beviset om registrering eller i avsaknad av ett registreringssystem, ett annat bevis på att den
     unionsmedborgare som de följer med eller ansluter sig till har hemvist i den mottagande
     medlemsstaten.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 99
_______________________________________________________________________________

d)    I de fall som avses i artikel 2.2 c och d, handlingar som styrker att villkoren i de
      bestämmelserna är uppfyllda.

e)    I de fall som avses i artikel 3.2 a, en handling som utfärdats av den behöriga myndigheten i
      ursprungslandet eller i det land från vilket personerna anländer som styrker att de är
      ekonomiskt beroende av unionsmedborgaren eller ingår i unionsmedborgarens hushåll, eller
      bevis på att allvarliga hälsoskäl föreligger som absolut kräver att unionsmedborgaren ger
      familjemedlemmen personlig omvårdnad.

f)    I de fall som avses under artikel 3.2 b, bevis på att det föreligger en varaktigt förhållande med
      unionsmedborgaren.

                                               Artikel 11
                                      Uppehållskortets giltighet

1.    Det uppehållskort som avses i artikel 10.1 skall gälla i fem år från dagen för utfärdandet eller
under den beräknade tiden för unionsmedborgarens vistelse om denna inte överstiger fem år.

2.    Uppehållskortets giltighet skall inte påverkas av tillfällig frånvaro som inte överstiger
sex månader per år eller av längre frånvaro på grund av obligatorisk militärtjänst eller av en
frånvaro på högst tolv på varandra följande månader av viktiga skäl, t.ex. graviditet och förlossning,
allvarlig sjukdom, studier eller yrkesutbildning eller utstationering på grund av arbete i en annan
medlemsstat eller i tredje land.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 100
_______________________________________________________________________________

                                                Artikel 12
                             Bibehållen uppehållsrätt för familjemedlemmar
                            om unionsmedborgaren avlider eller lämnar landet

1.    Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket skall unionsmedborgarens död eller
avresa från den mottagande medlemsstaten inte påverka uppehållsrätten för unionsmedborgarens
familjemedlemmar som är medborgare i en medlemsstat.

Innan personerna i fråga kan få permanent uppehållsrätt skall de uppfylla villkoren i artikel 7.1 a,
7.1 b, 7.1 c eller 7.1 d.

2.    Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket skall unionsmedborgarens död inte leda
till förlust av uppehållsrätten för unionsmedborgarens familjemedlemmar som inte är medborgare i
en medlemsstat och som har varit bosatta i den mottagande medlemsstaten som familjemedlemmar i
minst ett år före unionsmedborgarens frånfälle.

Innan personerna i fråga förvärvar permanent uppehållsrätt skall det fortfarande vara ett krav för
uppehållsrätt att de kan visa att de är anställda eller egenföretagare eller att de har tillräckliga
tillgångar för sig själva och sina familjemedlemmar för att inte bli en belastning för den mottagande
medlemsstatens sociala biståndssystem under sin uppehållsperiod samt har en heltäckande
sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten, eller är medlemmar i en familj som
redan är bildad i den mottagande medlemsstaten av en person som uppfyller dessa villkor.
"Tillräckliga tillgångar" skall vara sådana som anges i artikel 8.4.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 101
_______________________________________________________________________________

Den uppehållsrätt som sådana familjemedlemmar har är uteslutande på personlig grund.

3.    Unionsmedborgarens avresa från den mottagande medlemsstaten eller unionsmedborgarens
död skall inte medföra förlust av uppehållsrätt för unionsmedborgarens barn eller för den förälder
som har den faktiska vårdnaden om barnen, oavsett nationalitet, om barnen är bosatta i den
mottagande medlemsstaten och inskrivna vid en utbildningsanstalt för att bedriva studier där, förrän
deras studier avslutats.

                                              Artikel 13
                Bibehållen uppehållsrätt för familjemedlemmar vid äktenskapsskillnad,
               ogiltigförklaring av äktenskap eller upplösning av registrerat partnerskap

1.    Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket skall unionsmedborgarens
äktenskapsskillnad, ogiltigförklaring av äktenskap eller upplösning av registrerat partnerskap som
avses i artikel 2.b inte påverka uppehållsrätten för unionsmedborgares familjemedlemmar som är
medborgare i en medlemsstat.

Innan personerna i fråga kan få permanent uppehållsrätt skall de uppfylla kraven i
artikel 7.1 a, 7.1 b, 7.1 c eller 7.1 d.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 102
_______________________________________________________________________________

2.    Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket skall äktenskapsskillnad,
ogiltigförklaring av äktenskap eller upplösning av registrerat partnerskap som avses i artikel 2.b inte
leda till förlust av uppehållsrätten för unionsmedborgarens familjemedlemmar som inte är
medborgare i en medlemsstat

a)    om äktenskapet eller det registrerade partnerskap som avses i artikel 2 b, när förfarandet för
      äktenskapsskillnad eller ogiltigförklaring av äktenskapet eller upplösning av det registrerade
      partnerskapet inleds, har varat i minst tre år, varav minst ett år i den mottagande
      medlemsstaten, eller

b)    om vårdnaden av unionsmedborgarens barn genom överenskommelse mellan makarna eller
      partnerna som avses i artikel 2.b eller genom ett domstolsbeslut har överlåtits på den make,
      maka eller partner som inte är medborgare i en medlemsstat, eller

c)    om detta är befogat med hänsyn till särskilt svåra omständigheter t.ex. att ha varit utsatt för
      våld i hemmet medan äktenskapet eller det registrerade partnerskapet bestod, eller

d)    om den make, maka eller partner som avses i artikel 2.b, som inte är medborgare i en
      medlemsstat, genom överenskommelse mellan makarna eller partnerna eller genom ett
      domstolsbeslut har rätt till umgänge med ett underårigt barn, förutsatt att domstolen har
      fastställt att denna umgängesrätt måste ske i den mottagande medlemsstaten och under så lång
      tid som krävs.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 103
_______________________________________________________________________________

Innan personerna i fråga förvärvar permanent uppehållsrätt skall det fortfarande vara ett krav för
uppehållsrätten att de kan visa att de är anställda eller egenföretagare eller har tillräckliga tillgångar
för sig själva och sina familjemedlemmar för att inte bli en belastning för den mottagande
medlemsstatens sociala biståndssystem under sin uppehållsperiod, samt har en heltäckande
sjukförsäkring som gäller i den mottagande medlemsstaten, eller att de är medlemmar i en familj
som redan är bildad i den mottagande medlemsstaten av en person som uppfyller dessa krav.
"Tillräckliga tillgångar" skall vara sådana som anges i artikel 8.4.

Den uppehållsrätt som sådana familjemedlemmar har är uteslutande på personlig grund.

                                                Artikel 14
                                        Bibehållen uppehållsrätt

1.    Unionsmedborgare och deras familjemedlemmar skall ha uppehållsrätt enligt artikel 6 så
länge de inte blir en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem.

2.    Unionsmedborgare och deras familjemedlemmar skall ha uppehållsrätt enligt artiklarna 7, 12
och 13 så länge de uppfyller villkoren i dessa artiklar.

I särskilda fall då det finns rimliga tvivel på huruvida en unionsmedborgare eller dennes
familjemedlemmar uppfyller kraven i artiklarna 7, 12 och 13 får medlemsstaterna kontrollera att
dessa krav är uppfyllda. Denna kontroll skall inte genomföras systematiskt.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 104
_______________________________________________________________________________

3.    En utvisningsåtgärd skall inte vara den automatiska följden av att unionsmedborgare eller
deras familjemedlemmar har anlitat det sociala biståndssystemet i den mottagande medlemsstaten.

4.    Genom undantag från punkterna 1 och 2 och utan att det påverkar tillämpningen av
bestämmelserna i kapitel VI får en utvisningsåtgärd under inga förhållanden vidtas mot
unionsmedborgare eller deras familjemedlemmar

a)    om unionsmedborgarna är anställda eller egenföretagare, eller

b)    om unionsmedborgarna har kommit till den mottagande medlemsstatens territorium för att
      söka arbete. I detta fall kan unionsmedborgarna och deras familjemedlemmar inte utvisas så
      länge unionsmedborgarna kan styrka att de fortfarande söker arbete och att de verkligen har
      möjlighet att få anställning.

                                              Artikel 15
                                       Rättssäkerhetsgarantier

1.    Förfarandena i artiklarna 30 och 31 skall på motsvarande sätt tillämpas på alla beslut som på
andra grunder än allmän ordning, säkerhet eller hälsa begränsar unionsmedborgares och deras
familjemedlemmars fria rörlighet.

2.    Att det pass eller identitetskort som användes för att resa in i den mottagande medlemsstaten
och som legat till grund för utfärdande av bevis om registrering eller uppehållskort, har upphört att
gälla, får inte ligga till grund för utvisning från den mottagande medlemsstaten.

3.    Den mottagande medlemsstaten får inte kombinera ett beslut om utvisning enligt punkt 1 med
ett återreseförbud.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 105
_______________________________________________________________________________

                                             KAPITEL IV

                                       Permanent uppehållsrätt

                                               Avsnitt I

                                             Berättigande

                                               Artikel 16
                  Allmän regel för unionsmedborgare och deras familjemedlemmar

1.    Unionsmedborgare som har uppehållit sig lagligt under en fortlöpande period av fem år i den
mottagande medlemsstaten skall ha permanent uppehållsrätt där. Denna rätt skall inte vara
underkastad villkoren i kapitel III.

2.    Bestämmelserna i punkt 1 skall också tillämpas på familjemedlemmar som inte är medborgare
i en medlemsstat, men som lagligt har uppehållit sig tillsammans med unionsmedborgaren i den
mottagande medlemsstaten under en period av fem på varandra följande år.

3.    Stadigvarande uppehåll skall inte påverkas av tillfällig frånvaro som inte överstiger
sammanlagt sex månader per år eller av längre frånvaro på grund av obligatorisk militärtjänst eller
av en frånvaro på högst tolv på varandra följande månader av viktiga skäl, t.ex. graviditet och
förlossning, allvarlig sjukdom, studier eller yrkesutbildning, eller utstationering på grund av arbete i
en annan medlemsstat eller i tredje land.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 106
_______________________________________________________________________________

4.   När uppehållsrätt väl har förvärvats skall den endast kunna gå förlorad genom bortovaro från
den mottagande medlemsstaten i mer än två på varandra följande år.

                                               Artikel 17
                  Undantag för personer som inte längre arbetar i den mottagande
                             medlemsstaten och deras familjemedlemmar

1.   Genom undantag från artikel 16 skall följande personer ges permanent uppehållsrätt i den
mottagande medlemsstaten, även om de inte har varit bosatta där under en fortlöpande period av
fem år:

a)   Anställda eller egenföretagare som, när de upphör att arbeta, har uppnått den ålder som enligt
     den mottagande medlemsstatens lag krävs för rätt till ålderspension eller anställda som upphör
     att vara anställda i samband med förtidspensionering, om de har arbetat och uppehållit sig i
     den medlemsstaten åtminstone under de tolv föregående månaderna och fortlöpande har
     uppehållit sig i landet i minst tre år.

           Om lagen i den mottagande medlemsstaten inte tillerkänner vissa kategorier av
                 egenföretagare rätt till ålderspension, skall åldersvillkoret anses uppfyllt när
                 personen i fråga har uppnått en ålder av 60 år.

b)   Anställda eller egenföretagare som fortlöpande har uppehållit sig i den mottagande
     medlemsstaten i mer än två år och slutar arbeta där som följd av permanent arbetsoförmåga.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 107
_______________________________________________________________________________

            Om denna oförmåga beror på en arbetsolycka eller yrkessjukdom som berättigar
                  personen i fråga till en förmån som helt eller delvis utbetalas av en institution i
                  den mottagande medlemsstaten, skall inga krav ställas på uppehållets längd.

c)    Anställda eller egenföretagare som efter tre års fortlöpande anställning och uppehåll i den
      mottagande medlemsstaten arbetar som anställda eller egenföretagare i en annan medlemsstat
      men behåller sin bostad i den mottagande medlemsstaten och återvänder dit i regel varje dag
      eller åtminstone en gång i veckan.

            För förvärv av de rättigheter som avses i a och b skall anställningsperioder i den
                  medlemsstat där den berörda personen arbetar betraktas som om de tillbringats i
                  den mottagande medlemsstaten.

Perioder av ofrivillig arbetslöshet som vederbörligen registrerats av en behörig arbetsförmedling
eller perioder av ofrivilliga avbrott i arbetet och frånvaro från eller upphörande av verksamheten
som beror på sjukdom eller olycksfall, skall anses som yrkesverksamma perioder.

2.    Villkoren avseende uppehållets och anställningens längd i punkt 1a och villkoret avseende
uppehållets längd i punkt 1b skall inte tillämpas om den anställdes eller egenföretagarens make eller
partner enligt artikel 2.2 b är medborgare i den mottagande medlemsstaten eller har förlorat sitt
medborgarskap i den medlemsstaten som en följd av äktenskapet med den anställde eller
egenföretagaren i fråga.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 108
_______________________________________________________________________________

3.   Oavsett medborgarskap skall familjemedlemmar till en anställd eller egenföretagare som
uppehåller sig tillsammans med denne i den mottagande medlemsstaten ha permanent uppehållsrätt
i den medlemsstaten om den anställde eller egenföretagaren själv har förvärvat permanent
uppehållsrätt i den medlemsstaten med stöd av punkt 1.

4.   Om emellertid den anställde eller egenföretagaren avlider medan han fortfarande är
yrkesverksam, men innan han förvärvat permanent uppehållsrätt i den mottagande medlemsstaten
med stöd av punkt 1, skall dennes familjemedlemmar som uppehåller sig tillsammans med denne i
den mottagande medlemsstaten dock ha permanent uppehållsrätt där, om

a)   den anställde eller egenföretagaren vid sin död fortlöpande uppehållit sig i den medlemsstaten
     i två år,

b)   dödsfallet beror på en arbetsolycka eller en yrkessjukdom, eller

c)   den efterlevande maken har förlorat sitt medborgarskap i den medlemsstaten som en följd av
     äktenskapet med den anställde eller egenföretagaren i fråga.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 109
_______________________________________________________________________________

                                              Artikel 18
                  Förvärv av permanent uppehållsrätt för vissa familjemedlemmar
                              som inte är medborgare i en medlemsstat

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 skall unionsmedborgares familjemedlemmar som
avses i artikel 12.2 och artikel 13.2 som uppfyller villkoren däri förvärva permanent uppehållsrätt
efter lagligt uppehåll under fem på varandra följande år i den mottagande medlemsstaten.

                                              Avsnitt II

                                     Administrativa formaliteter

                                              Artikel 19
                      Intyg om permanent uppehållsrätt för unionsmedborgare

1.    Medlemsstaterna skall, efter att ha kontrollerat uppehållets varaktighet, efter ansökan utfärda
ett intyg om permanent uppehållsrätt för unionsmedborgare som uppfyller villkoren för permanent
uppehållsrätt.

2.    Intyget om permanent uppehållsrätt skall utfärdas snarast möjligt.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 110
_______________________________________________________________________________

                                               Artikel 20
                              Permanent uppehållskort för familjemedlemmar
                                 som inte är medborgare i en medlemsstat

1.    Medlemsstaterna skall för familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat men
som uppfyller villkoren för permanent uppehållsrätt utfärda ett permanent uppehållskort senast
sex månader efter det att ansökan lämnades in. Det permanenta uppehållskortet skall förnyas
automatiskt vart tionde år.

2.    Ansökan om permanent permanent uppehållskort skall lämnas in innan det uppehållskortet
löper ut. Om den berörde personen underlåter att ansöka om permanent uppehållskort får denne
åläggas proportionerliga och icke-diskriminerande sanktioner.

3.    Avbrott i uppehållet som inte överstiger två på varandra följande år skall inte påverka
uppehållskortets giltighet.

                                               Artikel 21
                                         Stadigvarande uppehåll

Vid tillämpningen av detta direktiv får stadigvarande uppehåll styrkas med varje bevismedel som
godtas i den mottagande medlemsstaten. Varje verkställt utvisningsbeslut mot den berörda personen
som verkställts i vederbörlig ordning skall medföra att det stadigvarande uppehållet anses avbrutet.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 111
_______________________________________________________________________________

                                            KAPITEL V

                           Gemensamma bestämmelser om uppehållsrätt
                                    och permanent uppehållsrätt

                                              Artikel 22
                                        Territoriell räckvidd

Uppehållsrätt och permanent uppehållsrätt skall gälla inom den mottagande medlemsstatens hela
territorium. Medlemsstaterna får begränsa den territoriella giltigheten för uppehållsrätt och
permanent uppehållsrätt endast om sådana begränsningar även gäller medlemsstatens egna
medborgare.

                                              Artikel 23
                                        Närstående rättigheter

Unionsmedborgares familjemedlemmar som har uppehållsrätt eller permanent uppehållsrätt i en
medlemsstat skall, oavsett medborgarskap, ha rätt att ta anställning eller inleda verksamhet som
egenföretagare.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 112
_______________________________________________________________________________

                                                Artikel 24
                                             Likabehandling

1.    Om inte annat följer av sådana specifika bestämmelser som uttryckligen anges i fördraget och
sekundärlagstiftningen skall alla unionsmedborgare som enligt detta direktiv uppehåller sig i den
mottagande medlemsstaten åtnjuta samma behandling som den medlemsstatens egna medborgare
inom de områden som omfattas av fördraget. Även familjemedlemmar som inte är medborgare i en
medlemsstat, men som har uppehållsrätt eller permanent uppehållsrätt, skall åtnjuta denna rättighet.

2.    Genom undantag från punkt 1 skall den mottagande medlemsstaten inte vara skyldig att
bevilja socialt bistånd under uppehållets första tre månader, eller i förekommande fall den längre
period som anges i artikel 14.4 b, och heller inte innan permanent uppehållsrätt beviljats vara
skyldig att bevilja bistånd till uppehälle för studier inklusive yrkesutbildning i form av studiebidrag
eller studielån till andra personer än anställda eller egenföretagare, personer som behåller sådan
ställning eller deras familjemedlemmar.

                                                Artikel 25
                           Allmänna bestämmelser om uppehållsdokument

1.    Innehav av sådant bevis om registrering som avses i artikel 8, av ett intyg om permanent
uppehållsrätt, av ett intyg om att ansökan om uppehållskort för familjemedlemmar har lämnats in,
av ett uppehållskort eller av ett permanent uppehållskort, får under inga förhållanden göras till ett
villkor för att utöva en rättighet eller för att administrativa formaliteter skall utföras, då innehav av
rättigheter kan styrkas genom andra bevismedel.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 113
_______________________________________________________________________________

2.    De handlingar som anges i punkt 1 skall utfärdas gratis eller mot betalning av ett belopp som
inte överstiger de avgifter som landets egna medborgare betalar för liknande handlingar.

                                                Artikel 26
                                                Kontroller

Medlemsstaterna får kontrollera att eventuella krav i nationell lagstiftning på att utländska
medborgare alltid skall medföra bevis om registrering eller uppehållskort följs, förutsatt att de
ställer samma krav på sina egna medborgare i fråga om dessas identitetskort. Medlemsstaterna får
tillämpa samma sanktioner för överträdelse av detta krav som de tillämpar på sina egna medborgare
för underlåtelse att medföra identitetskort.

                                               KAPITEL VI

                     Begränsningar i rätten till inresa och uppehåll av hänsyn till
                                 allmän ordning, säkerhet eller hälsa

                                                Artikel 27
                                          Allmänna principer

1.    Med förbehåll för bestämmelserna i detta kapitel får medlemsstaterna begränsa den fria
rörligheten för unionsmedborgare och deras familjemedlemmar, oavsett medborgarskap, av hänsyn
till allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Sådana hänsyn får inte åberopas för att tjäna ekonomiska
syften.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 114
_______________________________________________________________________________

2.    Åtgärder som vidtas med hänsyn till allmän ordning eller säkerhet skall överensstämma med
proportionalitetsprincipen och uteslutande vara grundade på vederbörandes personliga beteende.
Tidigare straffdomar skall inte i sig utgöra skäl för sådana åtgärder.

Den berörda personens personliga beteende måste utgöra ett verkligt, faktiskt och tillräckligt
allvarligt hot mot ett grundläggande samhällsintresse. Motiveringar som inte beaktar
omständigheterna i det enskilda fallet eller som tar allmänpreventiva hänsyn skall inte accepteras.

3.    För att bedöma huruvida den berörda personen är en fara för allmän ordning eller allmän
säkerhet får den mottagande medlemsstaten vid utfärdandet av beviset om registrering, eller, om
registreringssystem saknas, senast tre månader efter den berörda personens inresa på dess
territorium eller från den tidpunkt då personen rapporterar sin närvaro inom dess territorium i
enlighet med artikel 5.5 eller när uppehållskortet utfärdas, om den bedömer det som absolut
nödvändigt, anmoda ursprungsmedlemsstaten och eventuellt andra medlemsstater att lämna
upplysningar om huruvida den berörda personen tidigare har förekommit i polisens register. Sådana
förfrågningar får inte göras rutinmässigt. Den tillfrågade medlemsstaten skall svara inom
två månader.

4.    Den medlemsstat som har utfärdat passet eller identitetskortet skall utan formaliteter åter ta
emot dess innehavare på sitt territorium om denne av hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa
har utvisats från en annan medlemsstat, även om handlingen inte längre är giltig eller innehavarens
medborgarskap är ifrågasatt.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 115
_______________________________________________________________________________

                                               Artikel 28
                                         Skydd mot utvisning

1.    Innan den fattar ett beslut om utvisning av hänsyn till allmän ordning eller säkerhet skall den
mottagande medlemsstaten beakta sådana faktorer som längden av personens uppehåll inom dess
territorium, personens ålder, hälsotillstånd, familjesituation, ekonomiska situation, sociala och
kulturella integrering i den mottagande medlemsstaten och banden till ursprungslandet.

2.    Den mottagande medlemsstaten får inte fatta beslut om utvisning av unionsmedborgare eller
deras familjemedlemmar, oavsett medborgarskap, som har permanent uppehållsrätt på dess
territorium, utom i de fall det föreligger ett allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet.

3.    Beslut om utvisning av unionsmedborgare får inte fattas, utom om beslutet grundar sig på
tvingande hänsyn till allmän säkerhet såsom de definieras av medlemsstaterna, om de

a)    har uppehållit sig i den mottagande medlemsstaten under de tio föregående åren, eller

b)    är underåriga, utom i de fall utvisningen är nödvändig för barnets bästa enligt Förenta
      nationernas konvention om barnets rättigheter av den 20 november 1989.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 116
_______________________________________________________________________________

                                                Artikel 29
                                                Folkhälsa

1.    De enda sjukdomar som kan motivera åtgärder som begränsar den fria rörligheten skall vara
sjukdomar som kan vara epidemiska enligt Världshälsoorganisationens gällande bestämmelser samt
andra smittsamma infektions- eller parasitsjukdomar om de i den mottagande medlemsstaten
omfattas av skyddsbestämmelser som gäller för de egna medborgarna.

2.    Sjukdomar som uppstår senare än tre månader efter inresan får inte ligga till grund för
utvisning.

3.    Om det finns starkt grundade skäl får en medlemsstat, inom tre månader efter inresan, kräva
att personer som uppfyller villkoren för uppehållsrätt genomgår en kostnadsfri hälsoundersökning
för att fastställa att de inte lider av någon av de sjukdomar som avses i punkt 1. Sådana
hälsoundersökningar får inte göras rutinmässigt.

                                                Artikel 30
                                          Delgivning av beslut

1.    Varje beslut som fattas i enlighet med artikel 27.1 skall skriftligen delges de berörda på sådant
sätt att de kan förstå beslutets innehåll och följder.

2.    De berörda skall ges exakt och fullständig information om de hänsyn till allmän ordning,
säkerhet eller hälsa som ligger till grund för ett beslut som gäller dem, såvida detta inte strider mot
statens säkerhetsintressen.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 117
_______________________________________________________________________________

3.     Delgivningen skall innehålla uppgifter om till vilken domstol eller administrativ myndighet
den berörda personen kan lämna in ett överklagande, tidsfristen för överklagande och, i
förekommande fall, hur lång tid som står till dennes förfogande för att lämna medlemsstatens
territorium. Utom i väl bestyrkta brådskande fall, skall tidsfristen för att lämna territoriet vara minst
en månad från datum för delgivningen.

                                                Artikel 31
                                         Rättssäkerhetsgarantier

1.     De berörda personerna skall ha tillgång till domstolsprövning och, i förekommande fall, till
prövning av administrativ myndighet, i den mottagande medlemsstaten för att överklaga eller
begära omprövning av beslut mot dem av hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa.

2.     Om överklagandet eller begäran om omprövning av beslutet om utvisning åtföljs av en
ansökan om ett interimistiskt beslut om att verkställigheten av utvisningen skall skjutas upp, får den
faktiska utvisningen från territoriet inte ske förrän det interimistiska beslutet har fattats, utom i de
fall

-      beslutet om utvisning grundas på ett tidigare rättsligt avgörande, eller
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 118
_______________________________________________________________________________

-     de berörda personerna tidigare har beviljats rättslig prövning, eller

-     beslutet om utvisning grundas på tvingande hänsyn till allmän säkerhet enligt artikel 28.3.

3.    Domstolsprövningen skall göra det möjligt att granska beslutets laglighet samt de fakta och
omständigheter som ligger till grund för den föreslagna åtgärden. Den skall även garantera att
beslutet inte är oproportionerligt, särskilt med hänsyn till kraven i artikel 28.

4.    Medlemsstaterna får vägra den berörda personen tillträde till sitt territorium fram till
domstolsprövningen, men de får inte hindra denne från att personligen försvara sig vid rättegången,
utom om dennes närvaro kan orsaka allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet eller när
överklagandet eller omprövningen gäller återreseförbud.

                                                Artikel 32
                                  Varaktigheten av ett återreseförbud

1.    Personer som beläggs med återreseförbud av hänsyn till allmän ordning eller säkerhet får
lämna in en ansökan om upphävande av återreseförbudet efter en med hänsyn till omständigheterna
skälig frist, och i vart fall efter tre år från och med verkställigheten av beslutet om det slutgiltiga
återreseförbudet, som lagligen fattats enligt gemenskapsrätten, genom att åberopa bevisning som
kan styrka att de faktiska omständigheter som låg till grund för beslutet om återreseförbud har
ändrats.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 119
_______________________________________________________________________________

Den berörda medlemsstaten skall fatta ett beslut om denna ansökan inom sex månader efter det att
den lämnades in.

2.    De personer som avses i punkt 1 skall inte ha rätt till inresa på den berörda medlemsstatens
territorium under prövningen av deras ansökan.

                                              Artikel 33
                           Utvisning som påföljd eller särskild rättsverkan

1.    Den mottagande medlemsstaten får besluta om utvisning som sanktion eller som särskild
rättsverkan till ett frihetsberövande endast om kraven i artiklarna 27, 28 och 29 är uppfyllda.

2.    Om ett utvisningsbeslut i enlighet med punkt 1 verkställs mer än två år efter det att beslutet
fattades, skall medlemsstaten kontrollera om den berörda personen fortfarande utgör ett verkligt hot
mot den allmänna ordningen eller säkerheten, och bedöma om omständigheterna har ändrats sedan
utvisningsbeslutet utfärdades.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 120
_______________________________________________________________________________

                                            KAPITEL VII

                                           Slutbestämmelser

                                               Artikel 34
                                  Tillhandahållande av information

Medlemsstaterna skall sprida information om unionsmedborgarnas och deras familjemedlemmars
rättigheter och skyldigheter inom det område som omfattas av detta direktiv, i synnerhet genom
informationskampanjer via nationella och lokala medier och andra kommunikationsmedel.

                                               Artikel 35
                                        Missbruk av rättigheter

Medlemsstaterna får vidta nödvändiga åtgärder för att neka, avbryta eller dra tillbaka en rättighet
enligt detta direktiv i händelse av missbruk av rättigheter eller bedrägeri, till exempel
skenäktenskap. En sådan åtgärd skall vara proportionerlig och i enlighet med de
rättssäkerhetsgarantier som föreskrivs i artiklarna 30 och 31.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 121
_______________________________________________________________________________

                                                  Artikel 36
                                                 Sanktioner

Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om sanktioner för överträdelser av nationella
bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta de åtgärder som krävs för att de
skall tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva och proportionerliga. Medlemsstaterna skall
anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast ...*, och eventuella senare ändringar så snart
som möjligt.

                                                  Artikel 37
                                Mer förmånliga nationella bestämmelser

Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka lagar eller andra författningar i medlemsstaterna
som är mer förmånliga för de personer som omfattas av detta direktiv.

                                                  Artikel 38
                                                Upphävande

1.    Artiklarna 10 och 11 i förordning (EEG) nr 1612/68 skall upphöra att gälla med verkan från
och med ... *.

2.    Direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG,
90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med ... *.

*
      Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 122
_______________________________________________________________________________

3.       Hänvisningar till de upphävda bestämmelserna och direktiven skall anses som hänvisningar
till detta direktiv.

                                                     Artikel 39
                                                   Rapportering

Kommissionen skall senast den ...* till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om
tillämpningen av detta direktiv tillsammans med eventuella förslag särskilt om behovet av att
förlänga den tidsperiod då unionsmedborgare och deras familjemedlemmar får vistas inom den
mottagande medlemsstatens territorium utan villkor. Medlemsstaterna skall lämna kommissionen de
uppgifter som behövs för att utarbeta denna rapport.

                                                     Artikel 40
                                                   Införlivande

1.       Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är
nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ...**. De skall genast underrätta kommissionen om
detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv
eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen
skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

*
         Fyra år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.
**
         Två år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV      Europeiska unionens officiella tidning           L 158/ 123
_______________________________________________________________________________

2.    Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell
lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv tillsammans med en tabell
som visar hur bestämmelserna i detta direktiv motsvarar de nationella bestämmelser som antagits.

                                                  Artikel 41
                                             Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella
tidning.

                                                  Artikel 42
                                              Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 29 april 2004.

På Europaparlamentets vägnar                                   På rådets vägnar
            P. COX                                             M. McDOWELL
           Ordförande                                            Ordförande