Avis juridique important

|

31992L0056

Rådets direktiv 92/56/EEG av den 24 juni 1992 om ändring av direktiv 75/129/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 245 , 26/08/1992 s. 0003 - 0005 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 5 s. 0162  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 5 s. 0162

RÅDETS DIREKTIV 92/56/EEG av den 24 juni 1992 om ändring av direktiv 75/129/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningarEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I gemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter, som antogs vid Europeiska rådets sammanträde i Strasbourg den 9 december 1989 av stats- eller regeringscheferna i elva medlemsstater, föreskrivs bland annat följande i punkt 7 första stycket första meningen samt i punkt 17 andra stycket och i punkt 18 tredje strecksatsen:"7. Förverkligandet av den inre marknaden måste leda till en förbättring av levnads- och arbetsförhållandena för arbetstagare inom Europeiska gemenskapen (. . .).Där så är nödvändigt, skall förbättringen omfatta vissa delar av arbetsrätten, som t.ex. förfarandet vid kollektiva uppsägningar och vid konkurs.17. Frågor om information, överläggning och medbestämmande för arbetstagare måste utvecklas på lämpligt sätt, med hänsyn till den praxis som råder i de olika medlemsstaterna.(. . .)18. Information, överläggning och medbestämmande skall ske i god tid, särskilt i följande fall:(- . . .)(- . . .)- vid kollektiva uppsägningar,(- . . .)"Vid beräkningen av antalet uppsägningar enligt definitionen av kollektiva uppsägningar i rådets direktiv 75/129/EEG av den 17 februari 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(4) bör även andra former av upphörande av anställningsavtal på arbetsgivarens initiativ jämställas med kollektiva uppsägningar, förutsatt att antalet uppgår till minst fem.Det bör fastslås att direktiv 75/129/EEG i princip även skall tillämpas på kollektiva uppsägningar som sker då ett företags verksamhet upphör till följd av ett rättsligt beslut.Medlemsstaterna bör ges möjlighet att bestämma att arbetstagarrepresentanterna skall kunna tillkalla experter med hänvisning till den tekniska svårighetsgraden av de frågor som kan komma upp under informationen och överläggningarna.Bestämmelserna i direktiv 75/129/EEG bör förtydligas och kompletteras i fråga om arbetsgivarens skyldighet att informera och överlägga med arbetstagarrepresentanterna.Det är nödvändigt att säkerställa att arbetsgivarnas skyldigheter i fråga om information, överläggning och anmälan gäller oberoende av om beslutet om kollektiva uppsägningar härrör från arbetsgivaren eller från ett företag som kontrollerar arbetsgivaren.Medlemsstaterna bör säkerställa att arbetstagarrepresentanterna och/eller arbetstagare har tillgång till administrativa och/eller rättsliga förfaranden i syfte att säkerställa att de skyldigheter som fastställs i direktiv 75/129/EEG iakttas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 75/129/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt:a) Följande stycke skall läggas till i punkt 1:"Vid beräkningen av antalet uppsägningar enligt a första stycket skall upphörande av enskilda arbetstagares anställningsavtal jämställas med uppsägningar som sker kollektivt, om antalet uppgår till minst fem."b) Punkt 2 d skall utgå.2. Avsnitt II skall ersättas med följande:"AVSNITT IIInformation och överläggningarArtikel 21. Överväger en arbetsgivare att vidta kollektiva uppsägningar skall han i god tid inleda överläggningar med arbetstagarrepresentanterna i syfte att söka nå en överenskommelse.2. Dessa överläggningar skall i varje fall omfatta olika möjligheter att undvika kollektiva uppsägningar eller att minska antalet berörda arbetstagare samt att lindra konsekvenserna av uppsägningarna genom åtgärder i syfte att t.ex. bistå med omplacering eller omskolning av övertaliga arbetstagare.Medlemsstaterna kan föreskriva att arbetstagarrepresentanterna skall ha rätt att anlita experthjälp enligt nationell lagstiftning och/eller praxis.3. För att göra det möjligt för arbetstagarrepresentanterna att lägga fram konstruktiva förslag skall arbetsgivarna i god tid under överläggningarnaa) förse dem med all relevant information, ochb) skriftligen anmäla i varje falli) skälen till de planerade uppsägningarna,ii) antalet arbetstagare som skall sägas upp, och vilka kategorier de tillhör,iii) antalet arbetstagare som normalt sysselsätts, och vilka kategorier de tillhör,iv) den tidsperiod under vilken de planerade uppsägningarna skall verkställas,v) vilka kriterier som föreslås gälla för urvalet vid uppsägningarna, i den mån nationell lagstiftning och/eller praxis ger arbetsgivaren befogenhet att avgöra detta,vi) beräkningsmetoden för eventuella ersättningar vid uppsägning, utöver dem som är fastställda i nationell lagstiftning och/eller praxis.Arbetsgivaren skall tillställa den behöriga myndigheten en kopia av i varje fall de delar av skriftväxlingen som sker enligt första stycket b i-iv.4. De skyldigheter som fastställs i punkt 1, 2 och 3 skall gälla oavsett om beslutet om kollektiva uppsägningar har fattats av arbetsgivaren eller av ett företag som kontrollerar arbetsgivaren.Vid prövning av påstådd försummelse att fullgöra de krav på information, överläggning och anmälan som fastställs i detta direktiv får arbetsgivaren inte åberopa att nödvändig information inte hade lämnats till honom från det företag som fattade det beslut som ledde till kollektiva uppsägningar."3. I artikel 3.1 skall följande stycke läggas till efter första stycket:"Medlemsstaterna får dock föreskriva att arbetsgivaren, i de fall de planerade kollektiva uppsägningarna orsakas av att företagets verksamhet skall upphöra till följd av ett rättsligt beslut, endast skall vara skyldig att underrätta den behöriga myndigheten, om denna så begär."4. I artikel 4 skall följande stycke läggas till efter punkt 3:"4. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa denna artikel på kollektiva uppsägningar som orsakas av att ett företag upphör med sin verksamhet till följd av ett rättsligt beslut."5. Följande sats skall läggas till sist i artikel 5:"eller att främja eller tillåta tillämpning av kollektivavtal som är förmånligare för arbetstagarna."6. Följande text skall införas efter artikel 5:"Artikel 5aMedlemsstaterna skall se till att arbetstagarrepresentanterna och/eller arbetstagarna har tillgång till administrativa och/eller rättsliga förfaranden för att genomdriva skyldigheter enligt detta direktiv."Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast två år efter det att det antagits eller skall säkerställa, senast två år efter det att direktivet antagits, att arbetsgivar- och arbetstagarrepresentanter genom avtal fastställer dessa bestämmelser, varvid medlemsstaterna skall vara skyldiga att vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att vad som föreskrivs i detta direktiv inte vid något tillfälle åsidosätts.De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit, eller står i begrepp att anta inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 24 juni 1992.På rådets vägnarJosé da SILVA PENEDAOrdförande(1) EGT nr C 310, 30.11.1991, s. 5, ochEGT nr C 117, 8.5.1992, s. 10.(2) EGT nr C 94, 13.4.1992, s. 157.(3) EGT nr C 79, 30.3.1992, s. 12.(4) EGT nr L 48, 22.2.1975, s. 29.


Avis juridique important

|

31994L0076

Rådets direktiv 94/76/EG av den 22 december 1994 om ändring av direktiv 77/388/EEG genom införande av övergångsbestämmelser rörande mervärdesskatt i samband med utvidgningen av Europeiska unionen den 1 januari 1995

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 365 , 31/12/1994 s. 0053 - 0055 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 3 s. 0010  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 3 s. 0010

RÅDETS DIREKTIV 94/76/EG av den 22 december 1994 om ändring av direktiv 77/388/EEG genom införande av övergångsbestämmelser rörande mervärdesskatt i samband med utvidgningen av Europeiska unionen den 1 januari 1995EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av 1994 års anslutningsfördrag, särskilt artiklarna 2 och 3 i detta, och 1994 års anslutningsakt, särskilt artikel 169 i denna,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Om inte annat följer av de särskilda bestämmelserna i kapitel IX i bilaga XV till anslutningsakten skall det gemensamma systemet för mervärdesskatt tillämpas på de nya medlems-staterna från och med den dag då anslutningsfördraget träder i kraft.Till följd av avskaffandet den dagen av skatt vid införsel och återbetalning vid utförsel i handeln mellan gemenskapen i dess nuvarande sammansättning och de nya medlemsstaterna och mellan de nya medlemsstaterna inbördes är övergångs-bestämmelser nödvändiga för att säkerställa neutraliteten i det gemensamma systemet för mervärdesskatt och förhindra situationer med dubbelbeskattning eller ingen beskattning.Sådana bestämmelser måste i detta avseende ta hänsyn till liknande omständigheter som ledde fram till de bestämmelser som antogs vid genomförandet av den inre marknaden den 1 januari 1993, särskilt bestämmelserna i artikel 28n i rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter   Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräknings-grund(1).På tullområdet anses varor befinna sig i fri omsättning i den utvidgade gemenskapen om det kan visas att de var i fri omsättning i gemenskapen i dess nuvarande sammansättning eller i en av de nya medlemsstaterna vid tidpunkten för anslut-ningen. Slutsatser bör dras av detta, särskilt i fråga om artikel 7.1 och 7.3 och artikel 10.3 i direktiv 77/388/EEG.Det är särskilt nödvändigt att de situationer omfattas då varor före anslutningen har hänförts till ett förfarande som anges i artikel 16.1 B a d, till ett tillfälligt införselförfarande med fullständig befrielse från importavgifter eller till ett liknande förfarande i de nya medlemsstaterna.Det är också nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser för de fall då ett särskilt export- eller transiteringsförfarande har påbörjats i samband med en leverans från en avgiftsskyldig person, inom ramen för handeln mellan gemenskapen i dess nuvarande sammansättning och de nya medlemsstaterna och mellan dessa inbördes, före anslutningsfördragets ikraftträdande men inte avslutas förrän efter anslutnings-dagen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I direktiv 77/388/EEG skall följande avdelning och artikel införas:"AVDELNING XVIcÖvergångsbestämmelser i samband med Finlands, Sveriges och Österrikes anslutning till Europeiska unionenArtikel 28p1. Vid tillämpningen av denna artikel avses med- gemenskapen: gemenskapens territorium enligt definitionen i artikel 3 före anslutningen,- de nya medlemsstaterna: territoriet i de nya medlemsstater som ansluter sig till Europeiska unionen genom det fördrag som undertecknades den 24 juni 1994, enligt definitionen för var och en av dessa medlemsstater enligt artikel 3 i detta direktiv,- den utvidgade gemenskapen: gemenskapens territorium enligt definitionen i artikel 3 efter anslutningen.2. När varor- förts in i gemenskapen eller i en av de nya medlemsstaterna före anslutningsdagen, och- vid införseln till gemenskapens territorium eller till en av de nya medlemsstaternas territorium hänförts till ett tillfälligt införselförfarande med fullständig befrielse från importavgifter, till ett förfarande som avses i artikel 16.1 B a d eller till ett liknande förfarande i en av de nya medlemsstaterna, och- inte har lämnat detta förfarande före anslutnings-dagenskall de bestämmelser som gällde vid den tidpunkt då varorna hänfördes till detta förfarande fortsätta att gälla till dess varorna lämnar förfarandet efter anslutnings-dagen.3. När varor- före anslutningsdagen hänförts till det gemensamma transitförfarandet eller till något annat tull-transiteringsförfarande, och- de inte har lämnat detta förfarande före anslutnings-dagenskall de bestämmelser som gällde vid den tidpunkt då varorna hänfördes till detta förfarande fortsätta att gälla till dess varorna har lämnat förfarandet efter anslutnings-dagen.Vid tillämpningen av första strecksatsen avses med gemensamt transiteringsförfarande: de åtgärder för transport av varor i transit mellan gemenskapen och länderna i Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) och mellan EFTA-länderna inbördes, i enlighet med konventionen av den 20 maj 1987 om ett gemensamt transiteringsförfarande(1).4. Följande skall anses vara införsel av varor enligt artikel 7.1 om det visas att varorna var i fri omsättning i en av de nya medlemsstaterna eller inom gemenskapen:a) Upphörande, inklusive otillåtna åtgärder, före anslut-ningsdagen i enlighet med villkoren i punkt 2.b) Upphörande, inklusive otillåtna åtgärder, av något av de förfaranden som avses i artikel 16.1 B a d eller från ett liknande förfarande till vilket varorna hänfördes före anslutningsdagen i enlighet med villkoren i punkt 2.c) Avbrytande av ett förfarande som avses i punkt 3 och som påbörjats före anslutningsdagen i en av de nya medlemsstaterna i samband med en leverans av varor mot betalning, som företogs före den dagen i den medlemsstaten av en skattskyldig person i denna egenskap.d) Varje oegentlighet eller överträdelse som begås i samband med något av de förfaranden som avses i punkt 3 och som inletts enligt villkoren i c.5. En skattskyldig eller icke skattskyldig persons bruk inom en medlemsstat efter anslutningsdagen av varor som levererats till honom inom gemenskapen eller i en av de nya medlemsstaterna före anslutningsdagen skall också betraktas som införsel av varor enligt artikel 7.1 om följande villkor är uppfyllda:- Leveransen av varor är skattefri eller skulle troligen ha blivit skattebefriad, antingen enligt artikel 15.1 eller 15.2 eller enligt en liknande bestämmelse i den nya medlemsstaten.- Varorna infördes inte till några av de nya medlems-staterna eller gemenskapen före anslutningsdagen.6. I de fall som avses i punkt 4 skall införseln enligt artikel 7.3 anses ha skett i den medlemsstat inom vars territorium varorna upphör att omfattas av det förfarande till vilket de hänfördes före anslutningsdagen.7. Med undantag från bestämmelserna i artikel 10.3 skall införsel av varor i den mening som avses i punkterna 4 och 5 anses ske utan att någon skattskyldighet inträder oma) de införda varorna skickas eller transporteras till platser utanför den utvidgade gemenskapen, ellerb) de införda varorna i den mening som avses i punkt 4 a är andra varor än transportmedel och skickas eller transporteras till den medlemsstat från vilken utförseln skedde och till den person som verkställde utförseln, ellerc) de införda varorna i den mening som avses i punkt 4 a är transportmedel som anskaffats eller införts före anslutningsdagen i enlighet med de allmänna beskattningsbestämmelserna på den inhemska marknaden i en av de nya medlemsstaterna eller i en av gemenskapens medlemsstater och/eller inte har omfattats av någon befrielse från eller åter-betalning av mervärdesskatt till följd av utförseln.Detta villkor skall anses vara uppfyllt när dagen för det första ibruktagandet av transportmedlen inföll före den 1 januari 1987 eller när det skattebelopp som skulle ha betalats vid införseln är ringa.(1) EGT nr L 226, 13.8.1987, s. 2.".Artikel 2 1. Om inte annat följer av ikraftträdandet av 1994 års anslutningsfördrag skall medlemsstaterna sätta ikraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv den dag då det träder i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som 1994 års anslutningsfördrag.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 december 1994.På rådets vägnarH. SEEHOFEROrdförande(1) EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/5/EG (EGT nr L 60, 3.3.1994, s. 16).


Avis juridique important

|

31999L0059

Rådets direktiv 1999/59/EG av den 17 juni 1999 om ändring av direktiv 77/388/EEG vad gäller mervärdesskatteordningen för telekommunikationstjänster

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 162 , 26/06/1999 s. 0063 - 0064

RÅDETS DIREKTIV 1999/59/EGav den 17 juni 1999om ändring av direktiv 77/388/EEG vad gäller mervärdesskatteordningen för telekommunikationstjänsterEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochav följande skäl:(1) Enligt definitionen i artikel 14 i fördraget omfattar den inre marknaden ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs i enlighet med bestämmelserna i fördraget.(2) De nuvarande mervärdesskattereglerna för telekommunikationstjänster i artikel 9 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund(4) är otillräckliga både för att beskatta alla de telekommunikationstjänster som utnyttjas inom gemenskapen och för att förhindra snedvridning av konkurrensen på detta område.(3) För att den inre marknaden skall fungera väl bör en sådan snedvridning av konkurrensen avlägsnas och nya harmoniserade regler för denna typ av verksamhet införas.(4) Det bör särskilt vidtas åtgärder för att säkerställa att telekommunikationstjänster, som används av kunder som är etablerade i gemenskapen, beskattas i gemenskapen.(5) För att uppnå detta mål bör telekommunikationstjänster som tillhandahålls skattskyldiga personer som är etablerade i gemenskapen eller kunder som är etablerade i tredje land i princip beskattas där kunden befinner sig.(6) För att säkerställa en enhetlig beskattning av telekommunikationstjänster som tillhandahålls icke skattskyldiga personer etablerade inom gemenskapen av skattskyldiga personer etablerade i tredje land och som faktiskt används eller åtnjuts inom gemenskapen, bör medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i artikel 9.3 b i direktiv 77/388/EEG om ändring av platsen för tillhandahållandet. För motsvarande telekommunikationstjänster till andra kunder i gemenskapen kan dock alltjämt artikel 9.3 i det direktivet tillämpas.(7) Införandet av särskilda regler om bestämning av platsen för tillhandahållande av telekommunikationstjänster kräver att en definition av dessa tjänster fastställs. En sådan definition bör utgå från de definitioner som redan beslutats på internationell nivå och som omfattar tjänster för dirigering och anslutning av internationella telefonsamtal samt tillgången till globala informationsnät.(8) Beskattning på den plats där kunden befinner sig medför även att de skattskyldiga inte behöver tillgripa förfarandena i direktiv 79/1072/EEG(5) och 86/560/EEG(6). De nya reglerna om bestämning av platsen för tillhandahållande av tjänster bör inte innebära att utländska skattskyldiga personer skall behöva registreras för mervärdesskatt i en annan stat. Detta kommer att uppnås genom att göra det obligatoriskt att låta kunden bli ansvarig för skatten, om denne är skattskyldig.(9) Direktiv 77/388/EEG bör därför ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 77/388/EEG ändras på följande sätt:1) I slutet av artikel 9.2 e skall följande nya strecksats läggas till: "- Telekommunikationstjänster. Med 'telekommunikationstjänster' avses tjänster för överföring, sändning eller mottagning av signaler, text, bilder och ljud eller information av vilket slag som helst via tråd, radio, optiska eller andra elektromagnetiska medel, inbegripet överlåtelse och upplåtelse i samband härmed av rätten att nyttja kapacitet för sådan överföring, sändning eller mottagning. Med telekommunikationstjänster enligt denna bestämmelse avses även tillhandahållande av tillgång till globala informationsnät."2) Efter artikel 9.3 skall följande punkt 4 läggas till: "4. Vid tillhandahållande av sådana telekommunikationstjänster som anges i punkt 2 e av en skattskyldig person som är etablerad utanför gemenskapen till icke skattskyldiga personer som är etablerade i gemenskapen skall medlemsstaterna tillämpa punkt 3 b."3) Artikel 21.1 b skall ha följande lydelse: "b) Skattskyldiga personer som tillhandahålles sådana tjänster som anges i artikel 9.2 e eller personer som tillhandahålles sådana tjänster som anges i punkterna C, D, E och F i artikel 28 b och som är registrerade för mervärdesskatt inom landets territorium, om tjänsten tillhandahålls av en skattskyldig person etablerad utomlands. Medlemsstaterna kan dock kräva att den som tillhandahåller tjänsterna skall vara solidariskt ansvarig för betalningen av skatten."Artikel 21. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2000. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 17 juni 1999.På rådets vägnarF. MÜNTEFERINGOrdförande(1) EGT C 78, 12.3.1997, s. 22.(2) Yttrandet avgett den 6 maj 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).(3) EGT C 287, 22.9.1997, s. 28.(4) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/49/EG (EGT L 139, 2.6.1999, s. 27).(5) EGT L 331, 27.12.1979, s. 11. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(6) EGT L 326, 21.11.1986, s. 40.


Avis juridique important

|

31982L0121

Rådets direktiv 82/121/EEG av den 15 februari 1982 om information som regelbundet skall offentliggöras av bolag vars aktier har upptagits till officiell notering vid fondbörs

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 048 , 20/02/1982 s. 0026 - 0029 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0082  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 2 s. 0133  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0082  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 2 s. 0133

RÅDETS DIREKTIV av den 15 februari 1982 om information som regelbundet skall offentliggöras av bolag vars aktier har upptagits till officiell notering vid fondbörs (82/121/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 54.3 g och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv 80/390/EEG av den 17 mars 1980 om samordning av kraven på upprättande, granskning och spridning av prospekt som skall offentliggöras vid upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs (4) syftar till att tillförsäkra investerare ett förbättrat skydd och en högre grad av likformighet i det erbjudna skyddet, genom att samordna kraven på den information som skall offentliggöras vid tidpunkten för sådant upptagande till notering.När det gäller värdepapper som upptagits till officiell notering vid fondbörs, kräver skyddet för investerarna att dessa förses med relevant och regelbunden information under hela den tid värdepapperen noteras. För samordning av kraven på sådan regelbunden information gäller samma målsättning som för kraven på börsprospekt, nämligen att förbättra sådant skydd och göra det mer likformigt, att underlätta notering av dessa värdepapper vid fler än en fondbörs i gemenskapen, och att härigenom bidra till upprättandet av en verklig kapitalmarknad inom gemenskapen genom att tillåta en mer långtgående integrering av värdepappersmarknader.Enligt rådets direktiv 79/279/EEG av den 5 mars 1979 om samordning av villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs (5) skall noterade bolag så snart som möjligt göra sitt årsbokslut och sin förvaltningsberättelse med information om bolaget för hela räkenskapsåret tillgängliga för investerarna. Genom rådets fjärde direktiv 78/660/EEG (6) har medlemsstaternas lagar och andra författningar samordnats vad gäller årsbokslut i vissa typer av bolag.Bolagen skall också, minst en gång varje räkenskapsår, göra rapporter över sin verksamhet tillgängliga för investerarna. Detta direktiv kan därför begränsas till samordning av innehållet i och spridningen av en enda rapport som omfattar de första sex månaderna av räkenskapsåret.När det emellertid gäller vanliga skuldebrev är det med hänsyn till de rättigheter som de ger sina innehavare inte nödvändigt att skydda investerarna genom offentliggörandet av en halvårsrapport. Enligt direktiv 79/279/EEG får konvertibla eller utbytbara skuldebrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning upptas till officiell notering endast om de aktier till vilka de hänför sig redan är eller samtidigt blir noterade vid samma fondbörs eller vid någon annan reglerad, regelbundet fungerande, erkänd och öppen marknad. Medlemsstaterna får frångå denna princip bara om deras behöriga myndigheter finner att innehavarna till sitt förfogande har all den information som behövs för att de skall kunna bilda sig en uppfattning om värdet av de aktier till vilka skuldebreven hänför sig. Samordning av regelbunden information behövs därför bara för bolag vars aktier är upptagna till officiell notering vid fondbörs.Halvårsrapporten måste kunna göra det möjligt för investerare att bilda sig en välgrundad uppfattning om den allmänna utvecklingen av bolagets verksamhet under den period som rapporten omfattar. Rapporten behöver emellertid innehålla bara de väsentliga uppgifterna om den finansiella ställningen och den allmänna utvecklingen av bolagets affärsverksamhet.Med hänsyn till de svårigheter som kan följa av den nuvarande lagstiftningen i vissa medlemsstater, får bolag medges en längre period för genomförandet av bestämmelserna i detta direktiv än den som föreskrivits för anpassningen av nationell lagstiftning.För att säkerställa ett effektivt skydd för investerare och för en väl fungerande börsverksamhet bör de regler som gäller den regelbundna information som skall offentliggöras av bolag, vars aktier upptagits till officiell notering vid en fondbörs i gemenskapen, gälla inte bara bolag från medlemsstater utan också bolag från icke-medlemsstater.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT I Allmänna bestämmelser och räckvidd Artikel 1 1. Detta direktiv skall tillämpas på bolag, vars aktier har upptagits till officiell notering vid en fondbörs som är belägen eller verksam i en medlemsstat, vare sig det är aktierna som sådana eller de bevis som representerar dem som har upptagits, och vare sig ett sådant upptagande sker före eller efter den dag då detta direktiv träder i kraft.2. Detta direktiv skall emellertid inte tillämpas på andra investeringsbolag än sådana som är av sluten typ.I detta direktiv avses med andra investeringsbolag än sådana som är av sluten typ investeringsbolag- vars verksamhet består i kollektiv investering av kapital från allmänheten, och som tillämpar principen om riskspridning, och- vars aktier på innehavarnas begäran återköps eller inlöses med medel från dessa bolags tillgångar; en åtgärd som vidtas av sådana bolag för att säkra att börsvärdet av deras aktier inte i någon väsentlig mån avviker från deras nettovärde skall jämställas med återköp eller inlösen.3. Medlemsstaterna får bestämma att detta direktiv inte skall tillämpas på centralbanker.Artikel 2 Medlemsstaterna skall se till att bolagen offentliggör halvårsrapporter över sin verksamhet och vinst och förlust under de första sex månaderna av varje räkenskapsår.Artikel 3 Medlemsstaterna får föreskriva för bolag mer långtgående skyldigheter än vad som föreskrivs i detta direktiv eller ytterligare skyldigheter, allt under förutsättning att de gäller generellt för alla bolag eller för alla bolag i en viss kategori.AVSNITT II Halvårsrapportens offentliggörande och innehåll Artikel 4 1. Halvårsrapporten skall offentliggöras inom fyra månader efter utgången av den aktuella sexmånadersperioden.2. I undantagsfall, där skälen för undantag är väl underbyggda, skall de behöriga myndigheterna ha rätt att förlänga tidsfristen för offentliggörandet.Artikel 5 1. Halvårsrapporten skall bestå av sifferuppgifter och en förklarande redogörelse för bolagets verksamhet och vinst och förlust under den aktuella sexmånadersperioden.2. Sifferuppgifterna, presenterade i tabellform, skall minst visa- nettoomsättningen, och- vinsten eller förlusten före eller efter avdrag för skatt.Dessa termer skall ha samma innebörd som i rådets direktiv om bolags redovisning.3. Medlemsstaterna får tillåta de behöriga myndigheterna att ge bolag rätt att, undantagsvis och i enskilda fall, ange uppskattad vinst och förlust, under förutsättning att varje sådant bolags aktier är officiellt noterade i bara en medlemsstat. Användningen av denna metod skall anges i bolagets rapport och får inte vilseleda investerarna.4. När bolaget har betalat eller föreslår att betala interimsutdelning, skall sifferuppgifterna visa vinsten eller förlusten efter avdrag för skatt för sexmånadersperioden och den betalda eller föreslagna interimsutdelningen.5. För varje sifferuppgift skall uppgiften för motsvarande period under det föregående räkenskapsåret anges.6. Den förklarande redogörelsen skall innehålla dels all väsentlig information som gör det möjligt för investerare att bilda sig en välgrundad uppfattning om utvecklingen av bolagets verksamhet och vinst eller förlust, dels upplysning om alla särskilda omständigheter som har påverkat verksamheten och vinsten eller förlusten under ifrågavarande period, och skall möjliggöra en jämförelse med motsvarande period under det föregående räkenskapsåret.Den skall också så långt det är möjligt behandla bolagets troliga framtida utveckling under det löpande räkenskapsåret.7. Om sifferuppgifterna som avses i punkt 2 inte är avpassade efter bolagets verksamhet skall de behöriga myndigheterna se till att nödvändiga ändringar görs.Artikel 6 Om ett bolag offentliggör sammantälld redovisning, får det offentliggöra sin halvårsrapport i antingen gruppbaserad eller icke-gruppbaserad form. Medlemsstaterna får dock tillåta de behöriga myndigheterna att, när dessa finner att den inte tillämpade redovisningsformen skulle ha innehållit ytterligare väsentlig information, ålägga bolaget att offentliggöra sådan information.Artikel 7 1. Halvårsrapporten skall offentliggöras i den eller de medlemsstater, i vilka aktierna har upptagits till officiell notering, genom införande i en eller flera dagstidningar med spridning i hela eller stora delar av staten eller i den officiella tidningen, eller skall göras tillgänglig för allmänheten antingen i skriftlig form på de platser som anges i meddelanden i en eller flera dagstidningar med spridning i hela eller stora delar av staten eller på något annat likvärdigt sätt som godkänts av de behöriga myndigheterna.2. En halvårsrapport skall upprättas på ett eller flera av de officiella språken, eller på något annat språk, under förutsättning att i den berörda medlemsstaten det officiella språket eller språken eller det andra språket är vedertaget inom det finansiella området och godtaget av de behöriga myndigheterna.3. Bolaget skall översända en kopia av sin halvårsrapport samtidigt till de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat där bolagets aktier har upptagits till officiell notering. Detta skall ske senast vid den tidpunkt då halvårsrapporten offentliggörs för första gången i en medlemsstat.Artikel 8 När redovisningshandlingarna har reviderats av bolagets officiella revisor, skall revisorns rapport och eventuella anmärkningar offentliggöras i oavkortad form.AVSNITT III De behöriga myndigheternas befogenheter Artikel 9 1. Medlemsstaterna skall utse en eller flera behöriga myndigheter och underrätta kommissionen om detta, med uppgift om eventuell ansvarsfördelning. Medlemsstaterna skall också se till att detta direktiv tillämpas.2. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna har de befogenheter som behövs för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter.3. Om vissa skyldigheter enligt detta direktiv inte är avpassade till ett bolags verksamhet eller förhållanden, skall de behöriga myndigheterna se till att dessa skyldigheter anpassas på lämpligt sätt.4. De behöriga myndigheterna får tillåta att viss information som föreskrivs i detta direktiv får utelämnas i halvårsrapporten, om de finner att röjandet av sådan information skulle stå i strid med det allmännas intresse eller allvarligt skada bolaget, i det senare fallet under förutsättning att ett sådant uteslutande inte kan antas vilseleda allmänheten beträffande sakuppgifter och förhållanden som är av väsentlig betydelse för bedömningen av ifrågavarande aktier.Bolaget eller dess representanter skall vara ansvariga för att de faktiska omständigheter, som en ansökan om sådant utelämnande grundas på, är riktiga och relevanta.5. Punkterna 3 och 4 skall också tillämpas på de mer långtgående eller ytterligare skyldigheter som införs med stöd av artikel 3.6. Om ett bolag som regleras av en icke-medlemsstats lag offentliggör en halvårsrapport i en icke-medlemsstat, får de behöriga myndigheterna tillåta bolaget att offentliggöra den halvårsrapporten i stället för den halvårsrapport som föreskrivits i detta direktiv, under förutsättning att den information som lämnas är likvärdig med den som skulle ha lämnats vid tillämpning av detta direktiv.7. Detta direktiv skall inte påverka de behöriga myndigheternas ansvarighet, för vilken liksom tidigare enbart nationell lag skall gälla.AVSNITT IV Samarbete mellan medlemsstaterna Artikel 10 1. De behöriga myndigheterna skall närhelst de behöver det för fullgörandet av sina uppgifter samarbeta och utbyta den information som fordras härför.2. När en halvårsrapport har offentliggjorts i mer än en medlemsstat, skall de behöriga myndigheterna i dessa medlemsstater, trots artikel 3, eftersträva att som enda text godta den text, som uppfyller kraven i den medlemsstat i vilken bolagets aktier upptagits till officiell notering för första gången, eller den text som närmast överensstämmer med den texten. I det fall upptagande till officiell notering sker samtidigt vid två eller flera fondbörser, som är belägna eller verksamma i olika medlemsstater, skall de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna eftersträva att som enda text godta den text som uppfyller kraven i den medlemsstat i vilken bolagets huvudkontor är beläget; om bolaget har sitt huvudkontor i en icke-medlemsstat, skall de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna eftersträva att godta en enda lydelse av rapporten.AVSNITT V Kontaktkommittén Artikel 11 1. Den kontaktkommitté som inrättats genom artikel 20 i direktiv 79/279/EEG skall också ha till uppgifta) att, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 169 och 170 i fördraget, underlätta ett harmoniserat genomförande av detta direktiv genom regelbundet samråd om alla praktiska problem som uppkommer vid dess tillämpning och beträffande vilka ett utbyte av åsikter bedöms vara av värde,b) att underlätta samråd mellan medlemsstaterna beträffande sådana mer långtgående eller ytterligare skyldigheter som de får införa med stöd av artikel 3, för att i enlighet med fördragets artikel 54.3 g verka för en fullständig samordning av skyldigheter som införs i medlemsstaterna,c) att vid behov rekommendera kommissionen tillägg till eller ändringar av detta direktiv; kommittén skall särskilt beakta möjligheten att ändra artiklarna 3 och 5 för utveckling i riktning mot den samordning av skyldigheter som avses i b.2. Inom fem år efter anmälan av detta direktiv skall kommissionen efter samråd med kontaktkommittén till rådet överlämna en rapport om tillämpningen av artiklarna 3 och 5 och om möjliga ändringar i dessa.AVSNITT VI Slutbestämmelser Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 1983. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna får uppskjuta tillämpningen av de bestämmelser som nämns i punkt 1 för en tid av 36 månader från den dag då de sätter bestämmelserna i kraft.3. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 15 februari 1982.På rådets vägnarP. de KEERSMAEKEROrdförande(1) EGT nr C 29, 1.2.1979, s. 5 och EGT nr C 210, 16.8.1980, s. 5.(2) EGT nr C 85, 8.4.1980, s. 69.(3) EGT nr C 53, 3.3.1980, s. 54.(4) EGT nr L 100, 17.4.1980, s. 1.(5) EGT nr L 66, 16.3.1979, s. 21.(6) EGT nr L 222, 14.8.1978, s. 11.


Avis juridique important

|

31996L0095

Rådets direktiv 96/95/EG av den 20 december 1996 om ändring, med avseende på grundskattesatsen för mervärdesskatt, direktiv 77/388/EEG gemensamt system för mervärdesskatt

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 338 , 28/12/1996 s. 0089 - 0090

RÅDETS DIREKTIV 96/95/EG av den 20 december 1996 om ändring, med avseende på grundskattesatsen för mervärdesskatt, direktiv 77/388/EEG gemensamt system för mervärdesskattEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), ochmed beaktande av följande:I artikel 12.3 a i direktiv 77/388/EEG (3) fastställs att på grundval av rapporten om hur övergångsreglerna har fungerat och de förslag till slutgiltiga regler som kommissionen skall överlämna i överensstämmelse med artikel 28l i detta skall rådet före den 31 december 1995 enhälligt fatta beslut om den miniminivå på mervärdesskatt för grundskattesatsen som skall tillämpas efter den 31 december 1996. Grundskattesatsen skall fastställas av varje medlemsstat som en procentsats av beskattningsunderlaget och skall vara densamma för varor och tjänster. Från och med den 1 januari 1993 till och med den 31 december 1996 får denna procentsats inte vara lägre än 15 %.Erfarenheten har visat att under det nuvarande beskattningssystemet har de grundskattesatser för mervärdesskatt som för närvarande gäller i de olika medlemsstaterna i kombination med de skyddsåtgärder som arbetats in i det skattesystemet säkerställt att övergångssystemet för mervärdesskatt fungerat tillfredsställande. Det verkar därför lämpligt att, med beaktande av grundskattesatsen, behålla den nuvarande miniminivån för ytterligare en period av två år.Övergångsbestämmelserna till det gemensamma systemet för mervärdesskatt bör inte äventyra efterkommande nya regler. Införandet av nya sådana bestämmelser, vilka enligt artikel 28l i direktiv 77/388/EEG i princip skall grunda sig på en beskattning i den medlemsstat där de varor eller tjänster som tillhandahålls har sitt ursprung kan komma att kräva en ungefärlig nivå på grundskattesatsen för mervärdesskatt i gemenskapen. Följaktligen bör nivån på grundskattesatsen som skall tillämpas efter tvåårsperioden beslutas enhälligt av rådet på förslag av kommissionen och efter hörande av Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 77/388/EEG artikel 12.3 a skall ersättas med följande:"a) Grundskattesatsen för mervärdesskatt skall fastställas av varje medlemsstat som en procentsats av beskattningsunderlaget och skall vara densamma för omsättning av varor och tjänster. Från och med den 1 januari 1997 till och med den 31 december 1998 får denna procentsats inte vara lägre än 15 %.På förslag från kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén skall rådet enhälligt besluta om den nivå på grundskattesatsen som skall tillämpas efter den 31 december 1998.Medlemsstaterna får dessutom tillämpa en eller två reducerade skattesatser. Dessa skall fastställas som en procentsats av beskattningsunderlaget vilken inte får vara lägre än 5 % och skall enbart tillämpas på omsättning av de slag av varor och tjänster som anges i bilaga H."Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat vidtar dessa åtgärder skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den 1 januari 1997.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 1996.På rådets vägnarS. BARRETTOrdförande(1) EGT nr C 277, 23.9.1996, s. 25.(2) EGT nr C 204, 15.7.1996, s. 94.(3) EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/42/EG (EGT nr L 170, 9.7.1996, s. 34).


Avis juridique important

|

31987L0355

Rådets direktiv 87/355/EEG av den 25 juni 1987 om ändring av direktiv 71/316/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 192 , 11/07/1987 s. 0046 - 0047 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0145  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0145

RÅDETS DIREKTIV av den 25 juni 1987 om ändring av direktiv 71/316/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder (87/355/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att komplettera bilaga 2 till rådets direktiv 71/316/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder(4), ändrat senast genom direktiv 87/354/EEG(5), med figurer som visar bokstavsbeteckningarna E för Spanien, EL för Grekland och P för Portugal.Det är också nödvändigt att ändra bilagan så att beteckningen IR i figuren för Irland ersätts med IRL.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. De figurer som avses i punkt 3.2.1 i bilaga 2 till direktiv 71/316/EEG skall kompletteras med bokstavsbeteckningarna E, EL och P, och beteckningen IR skall ersättas med IRL.2. Förebilder för dessa bokstavsbeteckningar visas nedan:>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1987 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som detta direktiv omfattar.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 25 juni 1987.På rådets vägnarH. DE CROOOrdförande(1) EGT nr C 317, 10.12.1986, s. 8.(2) Yttrande avgivet den 19 juni 1987.(3) EGT nr C 150, 9.6.1987, s. 4.(4) EGT nr L 202, 6.9.1971, s. 1.(5) EGT nr L 192, 11.7.1987, s. 43.


Avis juridique important

|

32001L0116

Kommissionens direktiv 2001/116/EG av den 20 december 2001 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 70/156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 018 , 21/01/2002 s. 0001 - 0115

Kommissionens direktiv 2001/116/EGav den 20 december 2001om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 70/156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/56/EG(2), särskilt artikel 13.2 i detta, ochav följande skäl:(1) Direktiv 70/156/EEG och dess bilagor har ändrats flera gånger och eftersom bilagorna måste ändras igen, bör de av tydlighetsskäl konsolideras till en text.(2) Bestämmelsen om nödvändiga administrativa dokument för typgodkännande för hela fordon i dessa bilagor bör gälla fordon i kategori M1 utrustade med förbränningsmotorer.(3) Bilagorna till direktiv 70/156/EEG, i sin ändrade lydelse enligt det här direktivet, innehåller också bestämmelser om nödvändiga administrativa dokument för typgodkännande för hela fordon i andra kategorier än M1. Sådana godkännanden bör dock bara beviljas efter det att ett direktiv som upphäver och ersätter direktiv 70/156/EEG trätt i kraft och efter det att de nödvändiga ändringarna av särdirektiven trätt i kraft så att de gäller fordon i vissa andra kategorier än M1.(4) Det är också lämpligt att införa bestämmelser om enhetliga arrangemang för tilldelning av godkännandenummer.(5) Direktiv 70/156/EEG bör ändras i enlighet med ovanstående.(6) Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen som inrättats i enlighet med direktiv 70/156/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 70/156/EEG ändras på följande sätt:1. I andra stycket i artikel 4.1 skall orden "och skall ges ett särskilt godkännandenummer enligt bestämmelserna i bilaga VII" strykas.2. I sjätte stycket i artikel 8.2 c skall orden "och ersätt särskilda godkännandenummer med normala godkännandenummer" strykas.3. Bilagorna till direktiv 70/156/EEG skall ersättas med bilagan till detta direktiv.Artikel 21. När det gäller typgodkännande av motorfordon skall medlemsstaterna tillämpa direktiv 70/156/EEG, senast ändrat genom det här direktivet, enbart för fordon i kategori M1 utrustade med förbränningsmotorer.2. När det gäller typgodkännande av specialmotorfordon i kategori M1 skall medlemsstaterna, enbart på begäran av tillverkaren, tillämpa artikel 4.1 i direktiv 70/156/EEG, senast ändrat genom direktiv 98/14/EG(3).3. Artikel 10 i direktiv 70/156/EEG, senast ändrat genom direktiv 87/358/EEG(4), skall fortsätta att gälla för typgodkännande av fordon som det inte hänvisas till i punkt 1.Artikel 31. När det gäller utfärdande av intyg om överensstämmelse som en följd av EG-typgodkännande, får befintliga modeller användas till den 30 juni 2003.2. Det här direktivet upphäver inga godkännanden som beviljades innan det trädde i kraft; det hindrar inte heller utvidgning av sådana godkännanden i enlighet med det direktiv enligt vilket de ursprungligen beviljades.Artikel 41. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2002.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft tjugo dagar efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 2001.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT L 292, 9.11.2001, s. 21.(3) EGT L 91, 25.3.1998, s. 1.(4) EGT L 192, 11.7.1987, s. 51.FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR>Plats för tabell>BILAGA I (a)>PIC FILE= "L_2002018SV.000402.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.000501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.000601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.000701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.000801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.000901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.001901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.002901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.003801.TIF">BILAGA IIDEFINITION AV FORDONSKATEGORI OCH FORDONSTYPA. DEFINITION AV FORDONSKATEGORIFordonskategorierna definieras enligt följande klassificering:(Med högsta vikt i nedanstående definitioner avses "högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last" enligt specifikationen i punkt 2.8 i bilaga I.)1. Kategori M: Motorfordon med minst fyra hjul, konstruerade och byggda för persontransport.Kategori M1: Fordon, konstruerade och byggda för persontransport, med högst åtta säten utöver förarsätet.Kategori M2: Fordon, konstruerade och byggda för persontransport, med mer än åtta säten utöver förarsätet och en högsta vikt som inte överstiger 5 ton.Kategori M3: Fordon, konstruerade och byggda för persontransport, med mer än åtta säten utöver förarsätet och en högsta vikt som överstiger 5 ton.Karosserityper och kodifieringar som hänför sig till fordon i kategori M anges i punkt 1 i del C i denna bilaga (fordon i kategori M1) och i punkt 2 (fordon i kategorierna M2 och M3) och skall användas för det ändamål som anges i den delen.2. Kategori N: Motorfordon med minst fyra hjul, konstruerade och byggda för varutransport.Kategori N1: Fordon, konstruerade och byggda för varutransport, med en högsta vikt som inte överstiger 3,5 ton.Kategori N2: Fordon, konstruerade och byggda för varutransport, med en högsta vikt som överstiger 3,5, men inte 12 ton.Kategori N3: Fordon, konstruerade och byggda för varutransport, med en högsta vikt som överstiger 12 ton.För dragfordon som utformats för att sammankopplas med en påhängsvagn eller släpkärra skall den vikt som ligger till grund för klassificeringen vara dragfordonets vikt i körklart skick plus den vikt som motsvarar den största statiska vertikala belastning som påhängsvagnen eller släpkärran överför till dragfordonet samt, i tillämpliga fall, den högsta vikten av dragfordonets egen last.Karosserityper och kodifieringar som hänför sig till fordon i kategori N anges i punkt 3 i del C i denna bilaga och skall användas för det ändamål som anges i den delen.3. Kategori O: Släpvagnar (inklusive påhängsvagnar).Kategori O1: Släpvagnar med en högsta vikt som inte överstiger 0,75 ton.Kategori O2: Släpvagnar med en högsta vikt som överstiger 0,75, men inte 3,5 ton.Kategori O3: Släpvagnar med en högsta vikt som överstiger 3,5, men inte 10 ton.Kategori O4: Släpvagnar med en högsta vikt som överstiger 10 ton.För påhängsvagnar och släpkärror skall den vikt som ligger till grund för klassificeringen vara den statiska vertikala belastning som påhängsvagnens eller släpkärrans axel/axlar överför till marken då den kopplas till dragfordonet med maximal last.Karosserityper och kodifieringar som hänför sig till fordon i kategori O anges i punkt 4 i del C i denna bilaga och skall användas för det ändamål som anges i den delen.4. TERRÄNGGÅENDE FORDON (symbol G)4.1 Fordon i kategori N1 med en högsta vikt på två ton och fordon i kategori M1 skall anses som terränggående fordon om de har- minst en framaxel och minst en bakaxel som konstruerats för samtidig drivning, inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel,- minst en differentialspärr eller minst en anordning med likartad funktion och kan köras uppför en 30-procentig lutning som beräknats för enskilt fordon.Dessutom måste de uppfylla minst fem av följande sex krav:- Främre infallsvinkeln måste vara minst 25 °.- Bakre infallsvinkeln måste vara minst 20 °.- Rampvinkeln måste vara minst 20 °.- Markfrigången under framaxeln måste vara minst 180 mm.- Markfrigången under bakaxeln måste vara minst 180 mm.- Markfrigången mellan axlarna måste vara minst 200 mm.4.2 Fordon i kategori N1 med en högsta vikt på mer än två ton och fordon i kategorierna N2, M2 och M3 med en högsta vikt på tolv ton skall anses som terränggående fordon, om alla hjulen är konstruerade för samtidig drivning - inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel - eller om följande tre krav uppfylls:- Minst en framaxel och minst en bakaxel är konstruerade för samtidig drivning, inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel.- Det finns minst en differentialspärr eller minst en anordning med likartad funktion.- De kan köras uppför en 25-procentig lutning som beräknats för enskilt fordon.4.3 Fordon i kategori M3 med en högsta vikt på mer än tolv ton eller fordon i kategori N3 skall anses som terränggående fordon om hjulen är konstruerade för samtidig drivning, inbegripet fordon som medger urkoppling av drivningen till en axel, eller om följande krav uppfylls:- Minst hälften av hjulen drivs.- Det finns minst en differentialspärr eller minst en anordning med likartad funktion.- De kan köras uppför en 25-procentig lutning som beräknats för enskilt fordon.Minst fyra av följande sex krav uppfylls:- Främre infallsvinkeln måste vara minst 25 °.- Bakre infallsvinkeln måste vara minst 25 °.- Rampvinkeln måste vara minst 25 °.- Markfrigången under framaxeln måste vara minst 250 mm.- Markfrigången mellan axlarna måste vara minst 300 mm.- Markfrigången under bakaxeln måste vara minst 250 mm.4.4 Belastnings- och kontrollvillkor4.4.1 Fordon i kategori N1 med en högsta vikt på två ton och fordon i kategori M1 måste vara i körklart skick, dvs. försedda med kylvätska, smörjmedel, bränsle, verktyg, reservhjul och förare (se fotnot (o) i bilaga I).4.4.2 Andra motorfordon än de som anges i punkt 4.4.1 måste vara lastade med den högsta tekniskt tillåtna vikten enligt tillverkarens uppgift.4.4.3 Förmågan att klara angivna uppförslutningar (25 % och 30 %) kontrolleras genom en enkel beräkning. I undantagsfall får dock det tekniska organet begära att ett fordon av den aktuella typen tillhandahålls för en verklig provning.4.4.4 Vid mätning av främre och bakre infallsvinklarna och rampvinkeln skall hänsyn inte tas till underkörningsskydd.4.5 Definitioner och skisser av markfrigången. (Se bilaga I, fotnoterna (na), (nb) och (nc) för definition av främre och bakre infallsvinklarna samt rampvinkeln).4.5.1 Med markfrigång mellan axlarna avses det kortaste avståndet mellan markplanet och den lägsta fasta punkten på fordonet. Fleraxlade boggier anses som en enda axel.>PIC FILE= "L_2002018SV.004101.TIF">4.5.2 Med markfrigång under en axel avses avståndet från markplanet till den högsta punkten på en cirkelbåge som går genom centrum av hjulens däckavtryck på samma axel (de inre hjulen för axlar med tvillingmonterade hjul) och vidrör den lägsta fasta punkten på fordonet mellan hjulen.Ingen fast fordonsdel får sträcka sig in i det skuggade området enligt skissen. I tillämpliga fall anges markfrigången för flera axlar i placeringsordning, t.ex. 280/250/250.>PIC FILE= "L_2002018SV.004102.TIF">4.6 Kombinerad beteckningSymbolen "G" skall kombineras med symbolen "M" eller "N". Till exempel skall ett fordon i kategori N1 som lämpar sig för att användas i terräng betecknas N1G.5. Fordon avsedda för särskilda ändamål: Ett fordon i kategori M, N eller O för person- eller varutransport och för utförande av särskilda transportuppgifter där särskilda karosseriarrangemang eller särskild utrustning är nödvändiga.5.1 Campingbil: Ett fordon i kategori M1 avsett för ett särskilt ändamål konstruerat med boendemöjligheter vilket omfattar minst följande utrustning:- Sittplatser och bord.- Sittplatser som kan göras om till sovplatser.- Matlagningsmöjligheter.- Lagringsmöjligheter.Denna utrustning skall vara ordentligt fastsatt i väggar, golv eller tak. Bordet kan dock vara konstruerat så att det lätt går att flytta.5.2 Bepansrade fordon: Fordon avsedda för skydd av de personer eller varor som transporteras och som uppfyller krav på skottsäker pansarplåt.5.3 Ambulanser: Motorfordon i kategori M avsedda för transport av sjuka eller sårade och med särskild utrustning för detta ändamål.5.4 Likbilar: Motorfordon i kategori M avsedda för transport av avlidna och som har särskild utrustning för detta ändamål.5.5 Husvagnar: Se ISO-standard 3833:977, nr 3.2.1.3.5.6 Mobilkranar: Ett specialfordon i kategori N3, som inte är utrustat för godstransporter, försett med en kran vars lyftmoment är minst 400 kNm.5.7 Andra fordon avsedda för särskilda ändamål: Fordon enligt definitionen i punkt 5 ovan med undantag för de fordon som nämns i punkt 5.1-5.6.Kodifieringar som hänför sig till "fordon avsedda för särskilda ändamål" definieras i punkt 5 i del C i denna bilaga och skall användas för det ändamål som anges i den delen.B. DEFINITION AV FORDONSTYP1. Inom kategori M1 avses medfordonstyp: fordon som åtminstone i följande väsentliga avseenden inte skiljer sig från varandra:- tillverkare,- tillverkarens typbeteckning,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/bottenplatta (gäller uppenbara och grundläggande skillnader,- motor (förbränningsmotor/el/hybrid).Med variant av en fordonstyp avses fordon av samma typ som inte skiljer sig åt i åtminstone följande väsentliga avseenden:- karosseriform (t.ex. sedan, halvkombi, kupé, cabriolet, stationsvagn, fordon avsett för flera ändamål),- motor:- funktionssätt (enligt punkt 3.2.1.1 i bilaga III),- antal cylindrar och cylinderarrangemang,- effektskillnader på över 30 % (högsta effekt mer än 1,3 × lägsta),- skillnader i slagvolym på mer än 20 % (största slagvolym mer än 1,2 × minsta).- drivaxlar (antal, placering, koppling till andra axlar),- styraxlar (antal och placering).Med version av en variant avses fordon som bygger på tillåtna kombinationer som framgår av informationsmaterialet i enlighet med i bilaga VIII.Flera alternativ av följande parametrar för en och samma version får inte kombineras:- högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last:- slagvolym,- högsta nettomotoreffekt,- typ av växellåda och antal växlar,- maximalt antal sittplatser enligt definitionen i bilaga II C.2 Inom kategorierna M2 och M3 avses medfordonstyp: fordon som åtminstone i följande väsentliga avseenden inte skiljer sig från varandra:- tillverkare,- tillverkarens typbeteckning,- kategori,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/självbärande kaross, envåningsbuss/tvåvåningsbuss, oledad/ledad (gäller uppenbara och grundläggande skillnader),- antal axlar,- motor (inre förbränning/elektrisk/hybrid).Med variant av en fordonstyp avses fordon av samma typ som inte skiljer sig åt i åtminstone följande väsentliga avseenden:- klass enligt definitionen i direktiv 2001/.../EG "Bussar och långfärdsbussar" (gäller endast färdigbyggda fordon),- i vilken etapp fordonet befinner sig (t.ex. färdigbyggt/ej färdigbyggt),- motor:- funktionssätt (enligt punkt 3.2.1.1 i bilaga III),- antal cylindrar och cylinderarrangemang,- effektskillnader på över 50 % (högsta effekt mer än 1,5 × lägsta),- skillnader i slagvolym på mer än 50 % (största slagvolym mer än 1,5 × minsta),- placering (frontmonterad, mittmonterad, svansmotor),- skillnader i slagvolym på mer än 20 % (största slagvolym mer än 1,2 × minsta),- drivaxlar (antal, placering, koppling till andra axlar),- styraxlar (antal och placering).Med version av en variant avses fordon som bygger på kombinationer som framgår av informationsmaterialet i enlighet med bilaga VIII.3. Inom kategorierna N1, N2 och N3 avses medfordonstyp: fordon som åtminstone i följande väsentliga avseenden inte skiljer sig från varandra:- tillverkare,- tillverkarens typbeteckning,- kategori,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/bottenplatta (uppenbara och grundläggande skillnader),- antal axlar,- motor (förbränningsmotor/elektrisk/hybrid).Med variant av en fordonstyp avses fordon av samma typ som inte skiljer sig åt i åtminstone följande väsentliga avseenden:- typ av kaross (t.ex. flakbil/tippfordon/tankfordon/dragfordon för påhängsvagn) (gäller endast färdigbyggda fordon),- i vilken etapp fordonet befinner sig (t.ex. färdigbyggt/ej färdigbyggt),- motor:- funktionssätt (enligt punkt 3.2.1.1 i bilaga III),- antal cylindrar och cylinderarrangemang,- effektskillnader på över 50 % (högsta effekt mer än 1,5 × lägsta),- skillnader i slagvolym på mer än 50 % (största slagvolym mer än 1,5 × minsta).- skillnader i högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last på mer än 20 % (högsta vikt mer än 1,2 × lägsta),- drivaxlar (antal, placering, koppling till andra axlar),- styraxlar (antal och placering).Med version av en variant avses fordon som bygger på kombinationer som framgår av informationsmaterialet i enlighet med i bilaga VIII.4. Inom kategori O1, O2, O3 och O4 avses medfordonstyp: fordon som åtminstone i följande väsentliga avseenden inte skiljer sig från varandra:- tillverkare,- tillverkarens typbeteckning,- kategori,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/bottenplatta (uppenbara och grundläggande skillnader),- antal axlar,- släpvagn/påhängsvagn/släpkärra,- typ av bromssystem (t.ex. obromsat/påskjutsbroms/servo).Med variant av en fordonstyp avses fordon av samma typ som inte skiljer sig åt i åtminstone följande väsentliga avseenden:- i vilken etapp fordonet befinner sig (t.ex. färdigbyggt/ej färdigbyggt),- karosseriform (t.ex. husvagn/flakbil/tankfordon)(gäller endast färdigbyggda/avslutade fordon),- skillnader i högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last på mer än 20 % (högsta vikt mer än 1,2 × lägsta),- styraxlar (antal och placering).Med version av en variant avses fordon som bygger på kombinationer som framgår av informationsmaterialet.5. Följande gäller alla kategorier:En fullständig identifiering av fordonet som uteslutande bygger på typ-, variant- och versionsbeteckningarna skall överensstämma med en exakt enhetlig definition av samtliga tekniska egenskaper som krävs för att fordonet skall få tas i bruk.C. DEFINITION AV TYP AV KAROSSERI(endast för färdigbyggda/avslutade fordon)Typ av karosseri i bilaga, I, bilaga III, del I, punkt 9.1 och i bilaga IX, punkt 37 skall anges med följande kodifiering:1. Personbilar (M1)AA Sedan ISO-standard 3833-1977, punkt nr 3.1.1.1, även inklusive fordon med mer än fyra sidorutorAB Halvkombi (AA) med halvkombibakluckaAC Stationsvagn ISO-standard 3833-1977, punkt nr 3.1.1.4 (kombi)AD Kupé ISO-standard 3833-1977, punkt nr 3.1.1.5AE Cabriolet ISO-standard 3833-1977, punkt nr 3.1.1.6AF Fordon avsett för flera ändamål (multi-purpose vehicle) Annat motorfordon än de som avses i AA-AE avsett att frakta personer och deras bagage eller tillhörigheter i samma utrymme. Om ett sådant fordon uppfyller följande båda villkor anses det dock inte vara ett fordon i kategori M1:a) Antalet sittplatser, förutom förarplatsen, är högst 6.En "sittplats" skall anses finnas om fordonet har "åtkomliga" sätesförankringar."Åtkomliga" skall syfta på de sätesförankringar som kan användas. För att förhindra sätesförankringar från att vara "åtkomliga" skall tillverkaren fysiskt förhindra deras användning, t.ex. genom att svetsa fast täckplåtar eller genom att montera någon annan typ av permanent anordning som inte kan avlägsnas med användning av normalt tillgängliga verktyg.b) P - (M + N × 68)  > N × 68där:P= högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last i kgM= vikt i kg i körklart skickN= antal sittplatser förutom förarplatsen2. Motorfordon i kategori M2 eller M3Fordon i klass I (se direktiv .../.../EG "Bussar och långfärdsbussar")CA EnvåningsbussCB TvåvåningsbussCC Ledad envåningsbussCD Ledad tvåvåningsbussCE Envånings låggolvsbussCF Tvåvånings låggolvsbussCG Ledad envånings låggolvsbussCH Ledad tvåvånings låggolvsbussFordon i klass II (se direktiv .../.../EG "Bussar och långfärdsbussar")CI EnvåningsbussCJ TvåvåningsbussCK Ledad envåningsbussCL Ledad tvåvåningsbussCM Envånings låggolvsbussCN Tvåvånings låggolvsbussCO Ledad envånings låggolvsbussCP Ledad tvåvånings låggolvsbussFordon i klass III (se direktiv .../.../EG "Bussar och långfärdsbussar")CQ EnvåningsbussCR TvåvåningsbussCS Ledad envåningsbussCT Ledad tvåvåningsbussFordon i klass A (se direktiv .../.../EG "Bussar och långfärdsbussar")CU EnvåningsbussCV Envånings låggolvsbussFordon i klass B (se direktiv .../.../EG "Bussar och långfärdsbussar")CW Envåningsbuss3. Motorfordon i kategori N>Plats för tabell>- Om ett fordon i klass BB med en högsta tekniskt tillåten vikt på 3500 kg- har mer än 6 sittplatser förutom förarplatseneller- uppfyller följande båda villkor:a) Antalet sittplatser, förutom förarplatsen, är högst 6b) P - (M + N × 68) <= N × 68anses det dock inte vara ett fordon i kategori N.- Om ett fordon i klass BA eller BB med en högsta tekniskt tillåten vikt på över 3500 kg, eller i klass BC eller BD, uppfyller ett av följande båda villkor:a) Antalet sittplatser, förutom förarplatsen, är fler än 8ellerb) P - (M + N × 68) <= N × 68anses det dock inte vara ett fordon i kategori N.Se punkt 1 i del C i denna bilaga för en definition av "sittplatser", P, M och N.4. Fordon i kategori O>Plats för tabell>5. Fordon avsedda för särskilda ändamål>Plats för tabell>BILAGA III>PIC FILE= "L_2002018SV.004802.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.004901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.005701.TIF">BILAGA IVFÖRTECKNING ÖVER KRAV I SAMBAND MED EG-TYPGODKÄNNANDE AV FORDONDEL I>Plats för tabell>X Tillämpligt direktiv.DEL II>Plats för tabell>BILAGA VFÖRFARANDEN VID EG-TYPGODKÄNNANDE AV FORDON1. Vid ansökan skall EG-typgodkännandemyndighetena) kontrollera att samtliga EG-typgodkännanden enligt särdirektiv motsvarar relevanta krav i gällande särdirektiv,b) granska dokumentationen för att förvissa sig om att de specifikationer och uppgifter om fordonet som ingår i del I av mallen för informationsdokumentet finns med i informationsmaterialet och/eller godkännandeintygen enligt de relevanta särdirektiven samt, om så inte är fallet, kontrollera att den aktuella delen eller egenskapen motsvarar uppgifterna i informationsmaterialet,c) på ett urval fordon av den typ ansökan gäller utföra, eller låta utföra, kontroller av fordonens delar eller system för att säkerställa att fordonet (eller fordonen) tillverkats i enlighet med de relevanta uppgifterna i de bestyrkta tekniska informationsuppgifterna i fråga om samtliga EG-typgodkännanden enligt särdirektiv,d) i tillämpliga fall, utföra eller låta utföra lämpliga kontroller av monteringen av de separata tekniska enheterna,e) i tillämpliga fall, utföra eller låta utföra lämpliga kontroller av om de anordningar som nämns i fotnoterna 1 och 2 i del I i bilaga IV finns.2. Det antal fordon som skall kontrolleras enligt punkt 1 c måste vara tillräckligt stort för att möjliggöra en tillfredsställande kontroll av de olika kombinationer ansökan gäller på följande punkter:>Plats för tabell>3. Om det saknas godkännandeintyg för något av de relevanta särdirektiven, måste EG-typgodkännandemyndighetena) ordna så att de nödvändiga provningar och kontroller som föreskrivs i de tillämpliga särdirektiven genomförs,b) kontrollera att fordonet motsvarar uppgifterna i informationsdokumenten om fordonet samt de tekniska kraven i varje tillämpligt särdirektiv,c) i tillämpliga fall, utföra eller låta utföra lämpliga kontroller av monteringen av de separata tekniska enheterna,d) i tillämpliga fall, utföra eller låta utföra lämpliga kontroller av om de anordningar som nämns i fotnoterna 1 och 2 i del I i bilaga IV finns.BILAGA VI>PIC FILE= "L_2002018SV.006602.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.006701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.006801.TIF">BILAGA VIINUMRERINGSSYSTEM FÖR EG-TYPGODKÄNNANDE(1)1. EG-typgodkännandenummer skall bestå av fyra avsnitt för typgodkännanden av hela fordon och fem avsnitt för typgodkännanden av system, komponenter och separata tekniska enheter enligt beskrivning nedan. Avsnitten skall alltid åtskiljas med en asterisk.Avsnitt 1: Bokstaven "e" följd av numret för den medlemsstat som utfärdat EG-typgodkännandet:1 för Tyskland,2 för Frankrike,3 för Italien,4 för Nederländerna,5 för Sverige,6 för Belgien,9 för Spanien,11 för Förenade kungariket,12 för Österrike,13 för Luxemburg,17 för Finland,18 för Danmark,21 för Portugal,23 för Grekland,24 för Irland.Avsnitt 2: Grunddirektivets nummerAvsnitt 3: Numret på det senaste ändringsdirektiv som är tillämpligt på EG-typgodkännandet.- I fråga om EG-typgodkännanden av hela fordon innebär detta det direktiv genom vilket en eller flera artiklar i direktiv 70/156/EEG ändrats.- I fråga om typgodkännanden enligt särdirektiv innebär detta det senaste direktiv som innehåller aktuella bestämmelser med vilka systemet, komponenten eller den tekniska enheten överensstämmer.- Om, enligt ett direktiv, olika tekniska standarder skall börja tillämpas vid skilda tidpunkter, skall en bokstav läggas till för att ange för vilken standard godkännandet beviljats.Avsnitt 4: Ett fyrsiffrigt följdnummer (då det är tillämpligt, med nollor först) vid EG-typgodkännande av hela fordon, samt fyr- eller femsiffrigt vid EG-typgodkännande enligt ett särdirektiv, för att ange grundtypgodkännandet. Nummerföljden skall börja med 0001 för varje grunddirektiv.Avsnitt 5: Ett tvåsiffrigt följdnummer (då det är tillämpligt, med nollor först) för att ange utvidgningen. Nummerföljden skall börja från 00 för varje grundläggande godkännandenummer.2. Vid EG-typgodkännande av hela fordon skall avsnitt 2 utelämnas.3. Endast på fordonets föreskrivna skylt(ar), skall avsnitt 5 utelämnas.4. Exempel på ett tredje systemgodkännande (hittills inte med någon förlängning) utfärdat av Frankrike för bromsdirektivet:e2*71/320*98/12*0003*00ellere2*88/77*91/542A*0003*00 i fråga om ett direktiv med två etapper för genomförande A och B.5. Exempel på den andra förlängningen av det fjärde fordonstypgodkännande som utfärdats av Förenade kungariket:e11*98/14*0004*02Direktiv 98/14/EG är det direktiv genom vilket artiklarna i direktiv 70/156/EEG senast ändrats.6. Exempel på EG-typgodkännandenummer som är stämplat på fordonets föreskrivna skylt(ar):e11*98/14*0004(1) Komponenter och separata tekniska enheter skall markeras i enlighet med bestämmelserna i relevant särdirektiv.BILAGA VIII>PIC FILE= "L_2002018SV.007102.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007301.TIF">BILAGA IX>PIC FILE= "L_2002018SV.007402.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.007901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008501.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008601.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008701.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008801.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.008901.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.009001.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.009101.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.009201.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.009301.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.009401.TIF">>PIC FILE= "L_2002018SV.009501.TIF">BILAGA XFÖRFARANDEN VID KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE0. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSEProduktionsöverensstämmelse skall kontrolleras för att säkerställa överensstämmelse med den godkända typ som anges nedan, t.ex. inledande kontroll(1) och kontroll av det område som skall godkännas och de produktrelaterade kontroller som anges nedan, exempelvis rutiner för produktöverensstämmelse.1. INLEDANDE KONTROLL1.1 Innan EG-typgodkännandemyndigheten i en medlemsstat beviljar EG-typgodkännande, skall den kontrollera att det finns tillfredsställande rutiner och förfaranden som ger en effektiv kontroll av att komponenter, system, separata tekniska enheter och fordon överensstämmer med den godkända typen.1.2 Den myndighet som beviljar EG-typgodkännandet skall förvissa sig om att kravet i punkt 1.1 uppfylls. Myndigheten skall godta den inledande kontrollen och de inledande åtgärderna för produktöverensstämmelse enligt punkt 2 nedan, och skall vid behov ta hänsyn till någon av de åtgärder som anges i 1.2.1 till 1.2.3 nedan, eller, om så är lämpligt, en kombination av dessa åtgärder.1.2.1 Den aktuella inledande kontrollen eller kontrollen av rutiner för produktöverensstämmelse kan utföras av den EG-typgodkännandemyndighet som beviljar EG-typgodkännanden eller den tekniska tjänst som tillsatts för detta ändamål av EG-typgodkännandemyndigheten.1.2.1.1 För att bestämma hur omfattande den inledande kontrollen skall vara, kan EG-typgodkännandemyndigheten beakta följande information:- Tillverkarens intyg enligt beskrivning i punkt 1.2.3 nedan som inte har uppfyllt kraven eller erkänts enligt den punkten.- I fråga om EG-typgodkännande av komponent eller separat teknisk enhet, utvärdering av kvalitetssystem som skall utföras i tillverkarens lokaler (dvs. tillverkaren av komponenten eller den separata tekniska enheten) av fordonstillverkaren/-tillverkarna, i enlighet med en eller flera av industrisektorns specifikationer som uppfyller kraven i den harmoniserade standarden EN ISO 9002-1994 eller EN ISO 9001-2000 med tillåtet undantag av kraven som rör design och utveckling, stycke 7.3 "Kundtillfredsställelse och ständiga förbättringar" (Customer satisfaction and Continual Improvement).1.2.2 Den egentliga inledande kontrollen eller kontrollen av rutiner för produktöverensstämmelse kan även utföras av en EG-typgodkännandemyndighet i en annan medlemsstat eller av den tekniska tjänst som tillsatts för detta ändamål av den EG-typgodkännandemyndighet som utfärdar typgodkännanden. I sådant fall skall EG-typgodkännandemyndigheten i den andra medlemsstaten utfärda ett intyg om överensstämmelse som sammanfattar de områden och produktionsanläggningar samt de direktiv som den har ansett vara tillämpliga i fråga om den produkt/de produkter som har varit föremål för typgodkännande(2). När en EG-typgodkännandemyndighet i en medlemsstat mottar en ansökan om ett intyg om överensstämmelse från en EG-typgodkännandemyndighet i en annan medlemsstat, skall den förstnämnda EG-typgodkännandemyndigheten genast sända intyget om överensstämmelse eller meddela att den inte har den befogenhet som krävs för att kunna utfärda ett sådant intyg. Intyget om överensstämmelse bör omfatta:>Plats för tabell>1.2.3 Typgodkännandemyndigheten skall också godta intyg från tillverkaren som är godkänt enligt den harmoniserade standarden EN ISO 9002:1994 (som omfattar produktionslokalerna och den produkt (de produkter) som skall godkännas) eller EN ISO 9001:2000 med tillåtet undantag av kraven som rör design och utveckling, stycke 7.3 "Kundtillfredsställelse och ständiga förbättringar" (Customer satisfaction and Continual Improvement) eller motsvarande harmoniserad standard som uppfyller de första utvärderingskraven i punkt 1.2. Tillverkaren skall ge närmare upplysningar om intygets utfärdande och upplysa EG-typgodkännandemyndigheten om ändringar i giltighet eller omfattning.Med godkända intyg menas intyg som är godkända av ett certifieringsorgan som uppfyller kraven i den harmoniserade standarden EN 45012, och som antingen har behörighet som sådant genom EG-typgodkännandemyndigheten i en medlemsstat, eller är ackrediterat som sådant av en nationell ackrediteringsorganisation i en medlemsstat och erkänt av den medlemsstatens EG-typgodkännandemyndighet.Medlemsstaternas EG-typgodkännandemyndigheter skall informera varandra om de godkända certifieringsorgan som de har gett behörighet eller erkänt enligt ovanstående, och om eventuell ändring av giltigheten eller befogenheterna för dessa organ.1.3 För EG-typgodkännandet för hela fordon behöver de inledande kontrollerna som utförs för beviljande av godkännanden av fordons system, komponenter och tekniska enheter inte upprepas, men skall kompletteras med en kontroll som omfattar de platser och verksamheter som rör monteringen av hela fordonet och som inte omfattas av tidigare kontroller.2. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE2.1 Varje fordon, system, komponenter eller separat teknisk enhet som godkänns enligt detta direktiv eller enligt ett särdirektiv skall tillverkas på ett sådant sätt att de överensstämmer med den typ som godkänts enligt kraven i detta direktiv eller i ett särdirektiv som ingår i den fullständiga förteckning som återfinns i bilaga IV eller XI.2.2 Då EG-typgodkännandemyndigheten i en medlemsstat beviljar ett EG-typgodkännande skall den kontrollera att det finns lämpliga rutiner och dokumenterade kontrollplaner, som vid varje enskilt godkännande fastställs i samråd med tillverkaren och i vilka det anges fastställda tidsintervall för de provningar och därmed sammanhängande kontroller som är nödvändiga för att kontrollera fortlöpande överensstämmelse med den godkända typen, inklusive, i tillämpliga fall, sådana kontroller som anges i särdirektiven.2.3 Innehavaren av EG-typgodkännandet skall särskilt2.3.1 förvissa sig om att det finns metoder för en effektiv kontroll av produkternas (fordonens, systemens, komponenternas eller de separata tekniska enheternas) överensstämmelse med den godkända typen och att dessa tillämpas,2.3.2 ha tillgång till den utrustning som behövs för att kontrollera överensstämmelsen med varje godkänd typ eller annan lämplig utrustning,2.3.3 se till att provningsdata eller kontrolldata arkiveras och att bilagorna ständigt hålls tillgängliga under en tidsrymd som fastställs i samråd med typgodkännandemyndigheten och som inte behöver överstiga tio år,2.3.4 analysera resultaten av varje typ av provning eller kontroll för att kontrollera och säkerställa att produktens egenskaper hålls konstanta inom ramen för normala avvikelser vid serietillverkning,2.3.5 se till att åtminstone de kontroller utförs som föreskrivs i detta direktiv och i tillämpliga särdirektiv enligt den fullständiga förteckning som återfinns i bilaga IV eller XI,2.3.6 om provtagningen vid en kontroll visar på bristande överensstämmelse, se till att detta leder till förnyad provtagning och förnyade kontroller samt att alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att återställa överensstämmelse i den aktuella tillverkningen.2.3.7 Vid EG-typgodkännande av hela fordon skall de kontroller som avses i punkt 2.3.5 inskränkas till sådana (kontroller) som gäller en riktig byggspecifikation i förhållande till intyget om godkännande och särskilt till det informationsdokument som anges i bilaga III och den information som erfordras för intyg om överensstämmelse i enlighet med bilaga IX till detta direktiv.3. FORTSATTA ÅTGÄRDER VID UTFÄRDANDE AV INTYG3.1 Den myndighet som har beviljat EG-typgodkännandet kan när som helst undersöka de metoder som används för att kontrollera produktionsöverensstämmelse vid varje produktionsenhet.3.1.1 Normala åtgärder skall vara att övervaka effektiviteten hos de förfaranden som fastställts enligt 1.2 (inledande kontroll och produktöverensstämmelse) till denna bilaga:3.1.1.1 Kontrollåtgärder som utförs av ett certifieringsorgan (behörigt eller erkänt enligt punkt 1.2.3 i denna bilaga), skall anses uppfylla kraven enligt punkt 3.1.1 i fråga om de förfaranden som fastställts vid den första bedömningen (punkt 1.2.3).3.1.1.2 Den normala frekvensen av dessa inspektioner (andra än enligt punkt 3.1.1.1) av EG-typgodkännandemyndigheten skall säkerställa att de nödvändiga kontroller som utförs enligt avsnitten 1 och 2 i denna bilaga gås igenom med tidsintervall som typgodkännandemyndigheten finner lämpliga.3.2 Vid varje inspektion skall resultat från prover eller kontroller och produktionsjournaler hållas tillgängliga för inspektören, i synnerhet resultat från tester eller kontroller som krävs enligt punkt 2.2 i denna bilaga.3.3 Om det är lämpligt med hänsyn till kontrollens art får inspektören ta stickprover för kontroll i tillverkarens laboratorium (eller genom den tekniska tjänsten, om detta föreskrivs i särdirektivet). Minsta antal stickprover får fastställas i förhållande till resultaten från tillverkarens egen kontroll.3.4 Om kontrollnivån inte förefaller tillfredsställande eller om det anses nödvändigt att bestämma riktigheten av de provningar som utförts enligt punkt 3.2, skall inspektören välja ut stickprover som skall sändas till den tekniska tjänst som utförde provningarna i samband med typgodkännandet.3.5 EG-typgodkännandemyndigheten får utföra varje slag av kontroll eller provning som föreskrivs i detta direktiv eller i tillämpliga särdirektiv enligt den fullständiga förteckningen i bilaga IV eller XI.3.6 Om det under inspektion eller kontrollöversyn har påvisats otillfredsställande resultat skall EG-typgodkännandemyndigheten se till att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att snarast möjligt återställa produktionsöverensstämmelse.(1) En vägledning angående planering och genomförandet av bedömningen finns i den harmoniserade standarden ISO 10011, del 1-3, 1991.(2) Dvs. relevant särdirektiv om den produkt som skall godkännas är ett system, en komponent eller en teknisk enhet, och direktiv 70/156/EEG om det är ett helt fordon.BILAGA XIFÖRESKRIFTERS TILLÄMPNING FÖR FORDON FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅLTillägg 1Campingbilar - ambulanser - likbilar>Plats för tabell>Tillägg 2Bepansrade fordon>Plats för tabell>Tillägg 3Andra fordon avsedda för särskilda ändamål (inklusive husvagnar)>Plats för tabell>Tillägg 4Mobilkranar>Plats för tabell>Bokstävernas betydelseX Inga undantag förutom dem som anges i särdirektivet.N/A Detta direktiv är inte tillämpligt på detta fordon (inga krav).A Undantag medges, om fordonets särskilda användning gör det omöjligt att följa kraven helt. Tillverkaren skall för typgodkännandemyndigheten visa att fordonet inte kan uppfylla kraven på grund av dess särskilda användning.B Gäller endast dörrar vid säten som är avsedda för normal användning i vägtrafik, och om avståndet mellan punkten R på sätet och mittplanet på dörrytan, mätt vinkelrätt mot fordonets längsgående mittplan, inte överskrider 500 mm.C Gäller endast den del av fordonet som befinner sig framför det bakersta av de säten som är avsedda för normal användning i vägtrafik och endast huvudets islagsområde i enlighet med direktiv 74/60/EEG.D Gäller endast säten som är avsedda för normal användning i vägtrafik.E Endast framtill.F Ändring av tankningsrörets dragning och längd och omplacering av den inre tanken är tillåten.G Krav enligt kategorin grundfordon/ej färdigbyggt fordon (det som används för att bygga fordon avsett för särskilt ändamål). Vad gäller ej färdigbyggda/färdigbyggda fordon, är det godtagbart att fordonskraven för den motsvarande kategorin N (baserad på maxvikt) är uppfyllda.H Ändring av avgassystemets längd upp till 2 meter efter den sista ljuddämparen är tillåten utan ytterligare provning.I Gäller endast de värmesystem som inte är särskilt konstruerade för boendeändamål.J För all glasinsättning utom i förarens hytt (vindruta och sidoglas), skall materialet antingen vara av säkerhetsglas eller hård plast.K Ytterligare nödlarmsanordningar är tillåtna.L Gäller endast säten som är avsedda för normal användning i vägtrafik. Minsta kravet är förankringar för höftbälten i baksätet.M Gäller endast säten som är avsedda för normal användning i vägtrafik. Minsta kravet är höftbälten på alla platser i baksätet.N Förutsatt att alla obligatoriska belysningsanordningar är monterade och att den geometriska sikten inte påverkas.O Fordonet skall vara utrustat med ett adekvat system i främre delen.P Gäller endast de värmesystem som inte är konstruerade särskilt för boendeändamål. Fordonet skall vara utrustat med ett adekvat system i främre delen.Q Ändring av avgassystemets längd upp till 2 meter efter den sista ljuddämparen är tillåten utan ytterligare provning. Ett godkännande utfärdat för det mest representativa grundfordonet förblir giltigt oavsett om referensvikten ändras.R Under förutsättning att samtliga medlemsstaters registreringsskyltar kan monteras och förbli synliga.S Ljustransmissionsfaktorn måste vara minst 60 %, och A-stolparna får inte skymma mer än 10 ° av sikten.T Provet skall endast utföras med det färdigbyggda/avslutade fordonet. Fordonet kan provas i enlighet med direktiv 70/157/EEG. Följande gränsvärden gäller för punkt 5.2.2.1 i bilaga I till direktiv 70/157/EEG:81 dB(A) för fordon med en motoreffekt som är lägre än 75 kW,83 dB(A) för fordon med en motoreffekt som är högre än 75 kW, men lägre än 150 kW,84 dB(A) för fordon med en motoreffekt som är 150 kW eller mer.U Provet skall endast utföras med det färdigbyggda/avslutade fordonet. Fordon med upp till fyra axlar skall uppfylla samtliga krav i direktiv 71/320/EEG. Undantag medges för fordon med fler än fyra axlar, under följande förutsättningar:Undantagen skall vara motiverade av den särskilda konstruktionen.Bromskraven rörande parkeringsbroms, färdbroms och reservbroms i direktiv 71/320/EEG skall uppfyllas.V Överensstämmelse med direktiv 97/68/EG kan accepteras.Y Under förutsättning att alla obligatoriska ljusinstallationer är monterade.BILAGA XIIGRÄNSVÄRDEN FÖR SMÅ SERIER OCH SLUTSERIERA. GRÄNSVÄRDEN FÖR SMÅ SERIER>Plats för tabell>En "typfamilj" skall bestå av fordon som i följande väsentliga avseenden inte skiljer sig från varandra:1. När det gäller kategori M1:- tillverkare,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/bottenplatta (gäller uppenbara och grundläggande skillnader),- motor (förbränningsmotor/el/hybrid).2. När det gäller kategori M2 och M3:- tillverkare,- kategori,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/självbärande kaross (gäller uppenbara och grundläggande skillnader),- motor (förbränningsmotor/el/hybrid),- antal axlar.3. När det gäller kategori N1, N2 och N3:- tillverkare,- kategori,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/bottenplatta (gäller uppenbara och grundläggande skillnader),- motor (förbränningsmotor/el/hybrid),- antal axlar.4. När det gäller kategori O1, O2, O3 och O4:- tillverkare,- kategori,- väsentliga konstruktions- och formgivningsaspekter:- chassi/självbärande kaross (gäller uppenbara och grundläggande skillnader),- antal axlar,- släpvagn/påhängsvagn/släpkärra,- typ av bromssystem (t.ex. obromsat/påskjutsbroms/servo).B. GRÄNSVÄRDEN FÖR SLUTSERIERFärdigbyggda och avslutade fordon som tas i bruk i varje medlemsstat enligt slutserieförfarandet skall begränsas på något av följande sätt som medlemsstaten får välja:1) Det högsta antalet fordon av en eller flera typer får, i fråga om kategori M1, inte överstiga 10 % och i fråga om alla andra kategorier inte överstiga 30 % av det totala antalet fordon av samtliga berörda typer som togs i bruk i medlemsstaten i fråga under föregående år.Om 10 % respektive 30 % skulle vara färre än 100 fordon kan medlemsstaten tillåta ibruktagande av högst 100 fordon,eller2) Fordon av alla typer skall begränsas till fordon för vilka giltigt intyg om överensstämmelse var utfärdat på tillverkningsdagen eller senare och som var giltigt minst 3 månader efter utfärdandedagen och där intyget senare blev ogiltigt på grund av ett särdirektiv som trädde i kraft.En särskild notering skall göras på intyget om överensstämmelse för fordon som tas i bruk enligt detta förfarande.BILAGA XIII>PIC FILE= "L_2002018SV.011202.TIF">BILAGA XIVFÖRFARANDEN VID ETAPPVIS EG-TYPGODKÄNNANDE1. ALLMÄNT1.1 För att etappvis EG-typgodkännande skall kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt krävs samverkan av samtliga berörda tillverkare. Av denna anledning skall typgodkännandemyndigheterna, innan de utfärdar ett typgodkännande för en första eller senare etapp, försäkra sig om att det finns lämpliga metoder för tillhandahållande och utbyte av dokument och information mellan de berörda tillverkarna för att myndigheterna skall kunna försäkra sig om att det färdigbyggda fordonet uppfyller kraven i samtliga berörda särdirektiv i enlighet med bilaga IV och XI. Denna information skall omfatta uppgifter om godkännanden av berörda system, komponenter och enskilda tekniska enheter och om fordonsdelar som ingår i det ej färdigbyggda fordonet, men som ännu inte godkänts.1.2 EG-typgodkännanden i enlighet med denna bilaga skall utfärdas beroende på i vilket byggnadsstadium fordonet befinner sig och skall omfatta samtliga typgodkännanden som utfärdats för tidigare etapper.1.3 Varje tillverkare i en etappvis typgodkännandeprocess ansvarar för godkännande och överenstämmelse med den godkända typen ifråga om samtliga system, komponenter eller separata tekniska enheter som han tillverkat, eller som han har kompletterat de fordon med som är under uppbyggnad från föregående etapp. Han ansvarar inte för sådant som godkänts i en föregående etapp, såvida han inte förändrar tidigare godkända delar i sådan utsträckning att det tidigare lämnade godkännandet inte längre är giltigt.2. FÖRFARANDETTypgodkännandemyndigheterna måstea) kontrollera att alla EG-typgodkännanden enligt särdirektiven är tillämpliga på lämplig standard i särdirektivet,b) se till att alla nödvändiga uppgifter, med beaktande av i vilket byggnadsstadium fordonet befinner sig i, finns med i underlaget,c) vad dokumentationen beträffar, se till att fordonsspecifikationerna och uppgifterna i del I i informationsdokumentet finns med bland uppgifterna i informationspaketet och/eller i EG-typgodkännandeintygen som utfärdats i enlighet med särdirektiven, och vad färdigbyggda fordon beträffar, när ett rubriknummer i del I i informationsdokument inte finns med i informationsmaterialet till något av särdirektiven skall de bekräfta att egenskapen eller delen i fråga överensstämmer med uppgifterna i informationsdokumentet,d) på ett urval på de fordonstyper som skall godkännas utföra inspektioner, eller se till att de utförs, av delar och system för att fastställa om fordonet/fordonen konstruerats i överensstämmelse med uppgifterna i informationsmaterialet när det gäller EG-typgodkännanden som utfärdats i enlighet med relevanta särdirektiv,e) i förekommande fall utföra nödvändiga installationskontroller av separata tekniska enheter, eller se till att de utförs.3. Det antal fordon som skall kontrolleras i enlighet med punkt 2 d måste vara tillräckligt för att det skall kunna ske en ordentlig kontroll av de olika kombinationerna som skall EG-typgodkännas beroende på vilket byggnadsstadium fordonet befinner sig i och i enlighet med nedanstående kriterier:- Motor.- Växellåda.- Drivaxlar (antal, placering, koppling till andra axlar).- Styraxlar (antal och placering).- Utformning av karosseriet.- Antal dörrar.- Höger- eller vänsterstyrd.- Antal säten.- Utrustningens omfattning.4. IDENTIFIERING AV FORDONETUnder den andra och påföljande etapper skall varje tillverkare, förutom den obligatoriska skylt som föreskrivs i direktiv 76/114/EEG, på fordonet fästa en extra skylt. En mall för skylten finns i tillägget till denna bilaga. Skylten skall vara ordentligt fastsatt, på ett väl synligt och lättillgängligt ställe på en del av fordonet som inte kan förväntas bytas ut. Skylten skall på ett outplånligt sätt innehålla nedanstående information i den ordning som anges där:- Tillverkarens namn:- Avsnitt 1, 3 och 4 i EG-typgodkännandenumret:- Typgodkännandeetapp:- Fordonets identifieringsmärkning:- Högsta tillåtna vikt inklusive last(1):- Högsta tillåtna tågvikt inklusive last (i de fall fordonet är godkänt för att dra släpfordon):(2),- Högsta tillåtna vikt på varje axel; framaxeln skall anges först(3):- För påhängsvagn eller släpkärra, största tillåtna vikt i kopplingspunkten(4).Om ej annat föreskrivs ovan skall skylten uppfylla kraven i direktiv 76/114/EEG.(1) Behöver endast anges om värdena har ändrats under den aktuella typgodkännandeetappen.(2) Behöver endast anges om värdena har ändrats under den aktuella typgodkännandeetappen.(3) Behöver endast anges om värdena har ändrats under den aktuella typgodkännandeetappen.(4) Behöver endast anges om värdena har ändrats under den aktuella typgodkännandeetappen.TilläggMall över tillverkarens extraskyltNedanstående skall endast ses som ett exempel.>PIC FILE= "L_2002018SV.011402.TIF">BILAGA XV>PIC FILE= "L_2002018SV.011502.TIF">