Avis juridique important

|

32001L0019

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG av den 14 maj 2001 om ändring av rådets direktiv 89/48/EEG och 92/51/EEG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer och av rådets direktiv 77/452/EEG, 77/453/EEG, 78/686/EEG, 78/687/EEG, 78/1026/EEG, 78/1027/EEG, 80/154/EEG, 80/155/EEG, 85/384/EEG, 85/432/EEG, 85/433/EEG och 93/16/EEG om yrkena sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, arkitekt, farmaceut och läkare (Text av betydelse för EES) - Uttalanden

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 206 , 31/07/2001 s. 0001 - 0051

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EGav den 14 maj 2001om ändring av rådets direktiv 89/48/EEG och 92/51/EEG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer och av rådets direktiv 77/452/EEG, 77/453/EEG, 78/686/EEG, 78/687/EEG, 78/1026/EEG, 78/1027/EEG, 80/154/EEG, 80/155/EEG, 85/384/EEG, 85/432/EEG, 85/433/EEG och 93/16/EEG om yrkena sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, arkitekt, farmaceut och läkare(Text av betydelse för EES)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 40, artikel 47.1 och 47.2 första och tredje meningen och artikel 55 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), mot bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av förlikningskommittén den 15 januari 2001, ochav följande skäl:(1) Den 16 februari 1996 överlämnade kommissionen sin lägesrapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av den generella ordningen för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning, avfattad i enlighet med artikel 13 i rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(4). I denna rapport åtog sig kommissionen att undersöka möjligheterna att i det direktivet införa skyldigheten att vid granskningen av ansökningar om erkännande ta hänsyn till den erfarenhet som den sökande har tillägnat sig efter sin examen och att införa begreppet "reglerad utbildning". Kommissionen åtog sig också att undersöka hur den genom artikel 9.2 i direktiv 98/48/EEG inrättade samordningsgruppens roll skulle kunna utvecklas för att säkerställa en mer enhetlig tillämpning och tolkning av direktivet.(2) Begreppet "reglerad utbildning", som infördes genom rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG(5) (de två direktiven kallas nedan "direktiven om den generella ordningen"), bör utvidgas till att omfatta den ursprungliga generella ordningen och det är lämpligt att det grundas på samma principer genom att samma regler tillämpas på det. De enskilda medlemsstaterna bör själva välja hur de definierar de yrken som omfattas av reglerad utbildning.(3) Direktiven om den generella ordningen gör det möjligt för värdmedlemsstater att under vissa förutsättningar kräva att den sökande vidtar vissa kompletterande åtgärder, särskilt när den utbildning som följts innehåller teoretiska eller praktiska ämnen som avviker i betydande omfattning från dem som ingår i det examensbevis som efterfrågas i värdmedlemsstaten. Enligt artiklarna 39 och 43 i fördraget, såsom dessa tolkats av Europeiska gemenskapernas domstol(6), är det värdmedlemsstaten som skall bedöma om yrkeserfarenheten är tillräcklig för att styrka att de kunskaper som krävs har erhållits. Av tydlighetsskäl och för att de personer som önskar utöva sitt yrke i en annan medlemsstat skall åtnjuta rättssäkerhet är det önskvärt att i direktiven om den generella ordningen införa ett krav på att värdmedlemsstaten är skyldig att undersöka om den yrkeserfarenhet som den sökande har tillägnat sig efter sin examen täcker dessa ämnen.(4) Det samordningsförfarande som upprättas genom direktiven om den generella ordningen bör förbättras och förenklas så att samordningsgruppen kan anta och offentliggöra yttranden i de frågor om den praktiska tillämpningen av den generella ordningen som den får av kommissionen.(5) I sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet om SLIM-initiativet åtog sig kommissionen att lägga fram förslag i syfte att förenkla systemet med uppdatering av förteckningarna över behörighetsbevis som är föremål för automatiskt erkännande. I rådets direktiv 93/16/EEG av den 5 april 1993 om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis(7) anges ett enkelt förfarande avseende utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för allmänpraktiserande läkare. Erfarenheten har visat att detta förfarande ger tillräcklig rättssäkerhet. Det är önskvärt att utöka detta förfarande till att även omfatta utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinärer, barnmorskor, farmaceuter och läkare i enlighet med rådets direktiv 77/452/EEG(8), 77/453/EEG(9), 78/686/EEG(10), 78/687/EEG(11), 78/1026/EEG(12), 78/1027/EEG(13), 80/154/EEG(14), 80/155/EEG(15), 85/432/EEG(16), 85/433/EEG(17) och 93/16/EEG (nedan kallade sektorsdirektiven).(6) Enligt Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis är medlemsstaterna inte skyldiga att erkänna utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som inte styrker en utbildning förvärvad i någon av gemenskapens medlemsstater(18). Medlemsstaterna bör emellertid beakta den sökandes yrkeserfarenhet i en annan medlemsstat(19). Det bör därför anges i sektorsdirektiven att det faktum att en medlemsstat har erkänt ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis för en sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, en tandläkare, en veterinär, en barnmorska, en arkitekt, en farmaceut eller en läkare, efter genomgången utbildning i tredje land, och att en viss yrkeserfarenhet därefter har erhållits av den berörda individen i en medlemsstat, utgör gemenskapselement som övriga medlemsstater bör granska.(7) De tidsfrister inom vilka medlemsstaterna skall fatta beslut angående en ansökan om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinärer, barnmorskor, arkitekter, farmaceuter eller läkare som är utfärdat i tredje land, bör fastställas.(8) Livslångt lärande inom medicinen har blivit särskilt viktigt i och med de snabba tekniska och vetenskapliga framstegen. Medlemsstaterna bör själva besluta om hur de skall se till att färdigutbildade läkare genom lämplig fortbildning håller sig underrättade om den medicinska utvecklingen. Det nuvarande systemet för ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer förblir oförändrat.(9) En sökande skall kunna överklaga ett beslut i enlighet med den nationella lagstiftningen om hans ansökan avslås eller om ett beslut inte fattas inom den föreskrivna tiden. Sådana beslut som fattas av medlemsstaterna i fråga om erkännande av utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinärer, barnmorskor, arkitekter, farmaceuter och läkare skall åtföljas av en motivering. Om en medlemsstat beslutar att erkänna ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis bör den ha rätt att själv avgöra om beslutet skall motiveras eller inte.(10) För att säkerställa likabehandling bör övergångsåtgärder införas för vissa praktiserande tandläkare i Italien som innehar utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis inom det medicinska området utställda i Italien men där utbildningen påbörjades efter den dag som anges som tidsgräns i artikel 19 i direktiv 78/686/EEG.(11) I artikel 15 i direktiv 85/384/EEG(20) föreskrivs det om undantag för en övergångsperiod som nu har löpt ut. Denna bestämmelse bör utgå.(12) I artikel 24 i direktiv 85/384/EEG bör det finnas en tydlig avgränsning mellan det förfarande som krävs för att etablera sig och det som krävs för att tillhandahålla tjänster, för att därigenom underlätta fritt tillhandahållande av tjänster som arkitekt.(13) Av skäl som hänför sig till likabehandling bör övergångsåtgärder införas för vissa innehavare av utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis i farmaci som utfärdats i Italien efter genomgången utbildning som inte helt överensstämmer med direktiv 85/432/EEG.(14) Det är önskvärt att utvidga tillämpningsområdet för ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis i farmaci i syfte att underlätta ett effektivt utövande av etableringsrätten mellan Grekland och de övriga medlemsstaterna. Det är därför lämpligt att upphäva det undantag som anges i artikel 3 i direktiv 85/433/EEG.(15) Kommissionen rekommenderar i sin rapport om den särskilda utbildningen för allmänpraktiserande läkare i enlighet med avdelning IV i direktiv 93/16/EEG att de krav som gäller för allmän läkarutbildning på deltid bör tillnärmas dem som gäller för utbildning på deltid inom andra specialistkompetenser.(16) Direktiven om den generella ordningen och sektorsdirektiven bör ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT 1ÄNDRINGAR I DIREKTIVEN OM DEN GENERELLA ORDNINGENArtikel 1Direktiv 89/48/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt:a) I punkt a skall andra strecksatsen ersättas med följande: "- som utvisar att innehavaren med godkänt resultat avslutat en postgymnasial utbildning om minst tre år eller motsvarande längd på deltid vid ett universitet eller en högre läroanstalt eller annan institution på motsvarande nivå, och i förekommande fall, att han med godkänt resultat avslutat den yrkesutbildning som krävs utöver den postgymnasiala utbildningen, och"b) Följande punkt skall införas: "da) Reglerad utbildning: utbildning- som direkt utformats för utövandet av ett bestämt yrke, och- som omfattar minst tre års postgymnasiala studier, eller motsvarande längd på deltid, vid ett universitet eller institut för högre utbildning eller en annan institution på motsvarande nivå, och i tillämpliga fall den yrkesutbildning, praktikanttjänstgöring eller yrkespraktik som krävs förutom de postgymnasiala studierna; utformningen och nivån på yrkesutbildningen, praktikanttjänstgöringen eller yrkespraktiken skall fastställas i den berörda medlemsstatens lagar och andra författningar, eller övervakas eller godkännas av den för ändamålet utsedda myndigheten."2. I artikel 3 b skall följande stycke införas efter det första stycket: "De två år av yrkeserfarenhet som avses i första stycket får emellertid inte krävas när det eller de utbildningsbevis som innehas av den sökande och som avses i denna punkt har utfärdats efter det att den sökande har genomgått en reglerad utbildning."3. I artikel 4.1 b skall följande stycke införas efter det första stycket: "Om värdmedlemsstaten ämnar kräva att den sökande slutför en anpassningstid eller genomgår ett lämplighetsprov, skall värdmedlemsstaten först kontrollera om de kunskaper som den sökande har tillägnat sig genom sin yrkeserfarenhet är sådana att de helt eller delvis täcker den väsentliga skillnad som avses i det första stycket."4. I artikel 6 skall följande punkter läggas till: "5. När bevis på ekonomisk ställning krävs för att påbörja eller utöva ett reglerat yrke i värdmedlemsstaten, skall denna medlemsstat betrakta de intyg som utfärdats av banker i ursprungsmedlemsstaten, eller i den medlemsstat som den utländska medborgaren kommer från, som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom det egna territoriet.6. När den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten av sina egna medborgare som önskar påbörja eller utöva ett reglerat yrke kräver bevis på att de är försäkrade mot ekonomiska risker som deras yrkesansvar ger upphov till, skall denna medlemsstat godta intyg som utfärdats av försäkringsbolag i andra medlemsstater som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom det egna territoriet. Sådana intyg skall styrka att försäkringsgivaren har följt de lagar och förordningar som gäller i värdmedlemsstaten i fråga om försäkringsvillkor och försäkringsskyddets omfattning. Dessa intyg får vid uppvisandet inte vara äldre än tre månader.".5. I artikel 9.2 skall den första strecksatsen i det andra stycket ersättas med följande: "- att underlätta genomförandet av detta direktiv, särskilt genom att anta och offentliggöra yttranden i frågor som hänskjuts till den från kommissionen,".Artikel 2Direktiv 92/51/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 4.1 b skall följande stycke införas efter det första stycket: "Om värdmedlemsstaten ämnar kräva att den sökande slutför en anpassningstid eller genomgår ett lämplighetsprov, skall värdmedlemsstaten först kontrollera om de kunskaper som den sökande har tillägnat sig genom sin yrkesverksamhet är sådana att de helt eller delvis täcker den väsentliga skillnad som avses i det första stycket."2. I artikel 5 skall följande stycke införas efter det andra stycket: "Om värdmedlemsstaten ämnar kräva att den sökande slutför en anpassningstid eller genomgår ett lämplighetsprov, skall värdmedlemsstaten först kontrollera om de kunskaper som den sökande har tillägnat sig genom sin yrkesverksamhet är sådana att de helt eller delvis täcker den väsentliga skillnaden mellan examens- och utbildningsbeviset.".3. I artikel 7 a skall följande stycke införas efter det första stycket: "Om värdmedlemsstaten ämnar kräva att den sökande slutför en anpassningstid eller genomgår ett lämplighetsprov, skall värdmedlemsstaten först kontrollera om de kunskaper som den sökande har tillägnat sig genom sin yrkesverksamhet är sådana att de helt eller delvis täcker den väsentliga skillnad som avses i det första stycket."4. I artikel 10 skall följande punkter läggas till: "5. När bevis på ekonomisk ställning krävs för att påbörja eller utöva ett reglerat yrke i värdmedlemsstaten, skall denna medlemsstat betrakta de intyg som utfärdats av banker i ursprungsmedlemsstaten, eller i den medlemsstat som den utländska medborgaren kommer från, som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom det egna territoriet.6. När den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten av sina egna medborgare som önskar påbörja eller utöva ett reglerat yrke kräver bevis på att de är försäkrade mot ekonomiska risker som deras yrkesansvar ger upphov till, skall denna medlemsstat godta intyg som utfärdats av försäkringsbolag i andra medlemsstater som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom det egna territoriet. Sådana intyg skall styrka att försäkringsgivaren har följt de lagar och förordningar som gäller i värdmedlemsstaten i fråga om försäkringsvillkor och försäkringsskyddets omfattning. Dessa intyg får vid uppvisandet inte vara äldre än tre månader.".5. I artikel 13.2 skall den första strecksatsen i det andra stycket ersättas med följande: "- att underlätta genomförandet av detta direktiv, särskilt genom att anta och offentliggöra yttranden i frågor som hänskjuts till den från kommissionen,".6. I artikel 15 skall följande punkt läggas till: "8. Ändringar i förteckningen över utbildningar i bilagorna C och D på grundval av ovan angivna förfarande skall omedelbart börja gälla den dag som kommissionen har fastställt.".AVSNITT 2ÄNDRINGAR AV SEKTORSDIREKTIVENAvsnitt 2.1Sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvårdArtikel 3Direktiv 77/452/EEG skall ändras på följande sätt:1. (Gäller endast den grekiska versionen.)2. I artikel 2 skall orden "och som finns uppräknade i artikel 3" ersättas med orden "och som förtecknas i bilagan".3. Artikel 3 skall utgå.4. Hänvisningar till artikel 3 skall betraktas som hänvisningar till bilagan.5. (Gäller endast den grekiska versionen.)6. Följande artiklar skall införas: "Artikel 18aMedlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med uppgift om de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall, motsvarande yrkestitel.Artikel 18bVarje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräckligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdat av deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att de berörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar förtecknas i detta direktiv.Artikel 18cMedlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 18dMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden.".7. Bilagan som återges i bilaga I till detta direktiv skall läggas till.Artikel 4I artikel 1.1 i direktiv 77/453/EEG skall orden "som finns uppräknade i artikel 3 i direktiv 77/452/EEG" ersättas med orden "som finns uppräknade i bilagan till direktiv 77/452/EEG".Avsnitt 2.2TandläkareArtikel 5Direktiv 78/686/EEG skall ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall orden "och som finns uppräknade i artikel 3" ersättas med orden "och som förtecknas i bilaga A".2. Artikel 3 skall utgå.3. Rubriken till kapitel III skall ersättas med följande: "Utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för specialister".4. Artikel 4 skall ersättas med följande: "Artikel 4Varje medlemsstat, där det finns bestämmelser i lagar och andra författningar inom detta område, skall erkänna de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för tandläkare med specialistutbildning i ortodonti och munkirurgi som utfärdats till medborgare i medlemsstaterna av andra medlemsstater i enlighet med artiklarna 2 och 3 i direktiv 78/687/EEG och som förtecknas i bilaga B, genom att ge dessa bevis samma innebörd inom sitt territorium som dem som medlemsstaten själv utfärdar."5. Artikel 5 skall utgå.6. Artikel 6 skall ändras på följande sätt:a) I punkt 2 skall följande stycke läggas till: "Värdlandet skall även ta hänsyn till dessa medborgares eventuella yrkeserfarenhet, vidareutbildning och fortbildning i yrket.".b) Punkt 3 skall ersättas med följande: "3. Sedan de behöriga myndigheterna eller organen i värdlandet på grundval av företedda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis har bedömt den utbildning som den sökande genomgått med avseende på dess längd och innehåll och med hänsyn till dennes eventuella yrkeserfarenhet, vidareutbildning och fortbildning i yrket, skall de informera den sökande om den kompletterande utbildning som krävs och vilka områden den skall omfatta.".c) Följande punkt skall läggas till: "4. Värdlandets beslut skall meddelas inom fyra månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan".7. I artikel 19 skall de nuvarande två styckena bli punkt 1 och följande punkt läggas till: "2. Medlemsstaterna skall erkänna sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare som i Italien utfärdats till personer som hade påbörjat sin läkarutbildning på universitetsnivå mellan den 28 januari 1980 och den 31 december 1984, vilka bevis åtföljs av ett intyg utfärdat av de behöriga italienska myndigheterna som styrker följande:- Att dessa personer har godkänts i det särskilda lämplighetsprov som har anordnats av behöriga italienska myndigheter för att säkerställa att de sökandes kunskaps- och färdighetsnivå motsvarar den för innehavare av det behörighetsbevis som finns angivet för Italien i bilaga A.- Att dessa personer i Italien faktiskt, på föreskrivet sätt och huvudsakligen har utövat den verksamhet som nämns i artikel 5 i direktiv 78/687/EEG under minst tre år i följd under den femårsperiod som föregår dagen för utfärdandet av intyget.- Att de är behöriga att utöva eller att de faktiskt, på föreskrivet sätt och huvudsakligen utövar den verksamhet som nämns i artikel 5 i direktiv 78/687/EEG, på samma villkor som innehavarna av de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis som finns angivna för Italien i bilaga A till det här direktivet.De personer som framgångsrikt har fullföljt studier som omfattar minst tre år och som enligt vad de behöriga myndigheterna intygat motsvarar den utbildning som avses i artikel 1 i direktiv 78/687/EEG är undantagna från skyldigheten att avlägga ett sådant lämplighetsprov som avses i första stycket".8. Hänvisningar till artikel 3 respektive artikel 5 skall betraktas som hänvisningar till bilaga A respektive bilaga B.9. Följande artiklar skall införas: "Artikel 23aMedlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med uppgift om de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall, motsvarande yrkestitel.Artikel 23bVarje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräckligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdat av deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att de berörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar förtecknas i detta direktiv.Artikel 23cMedlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 23dMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden."10. Bilagorna A och B som återges i bilaga II till detta direktiv skall läggas till.Artikel 6I artikel 1.1 i direktiv 78/687/EEG skall orden "som avses i artikel 3 i samma direktiv" ersättas med orden "som avses i bilaga A till det direktivet".Avsnitt 2.3VeterinärerArtikel 7Direktiv 78/1026/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall orden "i artikel 3" ersättas med orden "i bilagan".2. Artikel 3 skall utgå.3. Hänvisningar till artikel 3 skall betraktas som hänvisningar till bilagan.4. Följande artiklar skall införas: "Artikel 17aMedlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med uppgift om de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall, motsvarande yrkestitel.Artikel 17bVarje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräckligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdat av deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att de berörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar förtecknas i detta direktiv.Artikel 17cMedlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 17dMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden."5. Bilagan som återges i bilaga III till detta direktiv skall läggas till.Artikel 8I artikel 1.1 i direktiv 78/1027/EEG skall orden "som avses i artikel 3 i direktiv 78/1026/EEG" ersättas med orden "som avses i bilagan till direktiv 78/1026/EEG".Avsnitt 2.4BarnmorskorArtikel 9Direktiv 80/154/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2.1 skall orden "och som finns uppräknade i artikel 3 nedan" ersättas med orden "och som förtecknas i bilagan".2. I artikel 2.1 fjärde respektive femte strecksatserna skall orden "som anges i artikel 3 i direktiv 77/452/EEG" ersättas med orden "som anges i bilagan till direktiv 77/452/EEG".3. Artikel 3 skall utgå.4. Hänvisningar till artikel 3 skall betraktas som hänvisningar till bilagan.5. Följande artiklar skall införas: "Artikel 19aMedlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med uppgift om de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall, motsvarande yrkestitel.Artikel 19bVarje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräckligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdat av deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att de berörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar förtecknas i detta direktiv.Artikel 19cMedlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 19dMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden."6. Bilagan som återges i bilaga IV till detta direktiv skall läggas till.Artikel 10Direktiv 80/155/EEG skall ändras på följande sätt:1. I artikel 1.1 skall orden "som avses i artikel 3 i det direktivet" ersättas med orden "som avses i bilagan".2. I artikel 1.2 andra strecksatsen, skall orden "som avses i artikel 3 i direktiv 77/452/EEG" ersättas med orden "som avses i bilagan till direktiv 77/452/EEG".Avsnitt 2.5ArkitekterArtikel 11Direktiv 85/384/EEG ändras på följande sätt:1. Följande artiklar skall införas: "Artikel 6Medlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 6aMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden.".2. Artikel 15 skall utgå.3. I artikel 24.1 skall orden "i enlighet med artiklarna 17 och 18" ersättas med orden "i enlighet med artiklarna 17 och 18 om det är fråga om etablering och i enlighet med artikel 22 om det är fråga om tillhandahållande av tjänster.".Avsnitt 2.6FarmaceuterArtikel 12I artikel 2 i direktiv 85/432/EEG skall följande punkt läggas till: "6. Som övergångsåtgärd och trots vad som sägs i punkterna 3 och 5 ovan, får Italien, vars lagar och andra författningar innehöll bestämmelser om utbildning vilka inte fullt ut överensstämde med utbildningskraven i detta direktiv inom den tidsfrist som anges i artikel 5, fortsätta att tillämpa dessa bestämmelser för personer som påbörjade sin farmaceututbildning före den 1 november 1993 och som avslutade den före den 1 november 2003.Varje värdmedlemsstat har rätt att kräva av personer som innehar utbildningsbevis, examensbevis och andra bevis på sin farmaceutbehörighet utfärdade i Italien efter genomgången utbildning som påbörjades före den 1 november 1993 och som avslutades före den 1 november 2003, att de samtidigt med sina utbildnings-, examens- och behörighetsbevis förelägger ett intyg som styrker att de faktiskt och på föreskrivet sätt under minst tre år i följd under den femårsperiod som föregick utfärdandet av intyget har ägnat sig åt någon av de yrkesverksamheter som anges i artikel 1.2, under förutsättning att denna yrkesverksamhet är reglerad i Italien".Artikel 13Direktiv 85/433/EEG skall ändras på följande sätt:1. I artikel 1 skall orden "som avses i artikel 4" ersättas med orden "som avses i bilagan".2. Artikel 3 skall utgå.3. Artikel 4 skall utgå.4. Hänvisningar till artikel 4 skall betraktas som hänvisningar till bilagan.5. Följande artiklar skall införas: "Artikel 18aMedlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med uppgift om de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall, motsvarande yrkestitel.Artikel 18bVarje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräckligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdat av deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att de berörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar förtecknas i detta direktiv.Artikel 18cMedlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 18dMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden.".6. Bilagan som återges i bilaga V till detta direktiv skall läggas till.Avsnitt 2.7LäkareArtikel 14Direktiv 93/16/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall orden "och som finns uppräknade i artikel 3" ersättas med orden "och som förtecknas i bilaga A".2. Artikel 3 skall utgå.3. Rubriken till kapitel II skall ersättas med följande: "Utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för specialister inom medicin".4. Artikel 4 skall ersättas med följande: "Artikel 4Varje medlemsstat, där det finns bestämmelser i lagar och andra författningar inom detta område, skall erkänna de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för specialister inom medicin som tilldelas medborgare i medlemsstaterna av andra medlemsstater i enlighet med artiklarna 24, 25, 26 och 29 och som förtecknas i bilagorna B och C, genom att ge dessa bevis samma innebörd inom sitt territorium som de bevis som medlemsstaten själv utfärdar.".5. Artikel 5 skall ersättas med följande: "Artikel 5De utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i artikel 4 skall ha utfärdats av de behöriga myndigheter eller organ som förtecknas i bilaga B och motsvara, med avseende på den specialistutbildning som är i fråga, de benämningar som förtecknas i bilaga C för de medlemsstater där sådan utbildning finns.".6. Rubriken till kapitel III och artiklarna 6 och 7 skall utgå.7. Artikel 8 skall ändras på följande sätt:a) I punkt 2 skall följande stycke läggas till: "Värdlandet skall även ta hänsyn till dessa medborgares eventuella yrkeserfarenhet, vidareutbildning och fortbildning i yrket.".b) Punkt 3 skall ersättas med följande: "3. Sedan de behöriga myndigheterna eller organen i värdlandet på grundval av företedda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis har bedömt den utbildning som den sökande genomgått med avseende på dess längd och innehåll, och med hänsyn till dennes eventuella yrkeserfarenhet, vidareutbildning och fortbildning i yrket, skall de informera den sökande om den kompletterande utbildning som krävs och vilka områden den skall omfatta.".c) Följande punkt skall läggas till: "4. Värdlandets beslut skall meddelas inom fyra månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.".8. I artikel 9 skall följande stycke läggas till: "2a. Medlemsstaterna skall erkänna de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för specialister inom medicin som utfärdats i Spanien till läkare som före den 1 januari 1995 genomgått en specialistutbildning som inte uppfyller de formella utbildningskraven i artiklarna 24-27, om dessa bevis åtföljs av ett intyg från behörig spansk myndighet som intygar att personen i fråga har godkänts i det prov för särskild yrkeskompetens som anordnats, enligt de särskilda regleringsåtgärder som anges i kungligt dekret 1497/99, i syfte att kontrollera att den ifrågavarande personens kunskaps- och kompetensnivå motsvarar den för läkare som innehar sådana behörighetsbevis för specialister som för Spaniens del anges i artiklarna 5.3 och 7.2.".9. I artikel 23 skall följande punkt läggas till: "6. Med hjälp av fortbildning skall man i enlighet med de olika medlemsstaternas bestämmelser se till att de som avslutat sin utbildning kan hålla sig ajour med den medicinska utvecklingen.".10. I artikel 24.1 skall punkt a ersättas med följande: "a) Den skall innebära avslutad och godkänd sexårig utbildning inom ramen för den utbildning som avses i artikel 23 under vilken lämpliga kunskaper i allmän medicin skall ha förvärvats.".11. Artiklarna 26 och 27 skall ersättas med följande: "Artikel 26De medlemsstater där det finns bestämmelser i lagar och andra författningar inom detta område skall se till att minimilängden på specialistutbildningarna inte understiger den som anges för respektive utbildning i bilaga C. Dessa minimilängder skall ändras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 44a.3.".12. Artikel 30 skall ersättas med följande: "Artikel 30Varje medlemsstat som inom sitt territorium erbjuder en fullständig utbildning enligt vad som avses i artikel 23 skall införa särskild utbildning i allmän medicin som uppfyller minst de krav som fastställs i artikel 31 och 32 på så sätt att de första utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen efter genomgången utbildning utfärdas senast den 1 januari 2006.".13. I artikel 31.1 skall punkt b ersättas med följande: "b) den skall omfatta minst tre års studier på heltid och genomföras under tillsyn av de behöriga myndigheterna eller organen.".14. Artikel 31.2 skall ersättas med följande: "2. När den utbildningstid som avses i artikel 23 omfattar en praktisk utbildning i en godkänd sjukhusmiljö där det finns sådan utrustning och sådana tjänster som behövs inom allmän medicin, eller vid en godkänd läkarpraktik som avser allmän medicin eller en godkänd vårdinrättning inom vilka läkarna tillhandahåller primärvård, kan denna praktiska utbildning inbegripas i den utbildningsperiod som avses i punkt 1 b, så länge den understiger ett år. Denna möjlighet gäller endast de medlemsstater där den utbildning som särskilt avser allmän medicin är på två år den 1 januari 2001.Om kommissionen i samband med tillämpningen av denna punkt skulle upptäcka att en medlemsstat har stora svårigheter när det gäller den utbildningsnivå som avses i punkt 1 b, skall kommissionen begära ett yttrande från den kommitté bestående av högre tjänstemän med ansvar för hälso- och sjukvårdsfrågor, som inrättades genom rådets beslut 75/365/EEG(21), och informera Europaparlamentet och rådet om detta. Kommissionen skall i förekommande fall förelägga Europaparlamentet och rådet förslag om hur man skulle kunna förbättra samordningen av den utbildningstid som särskilt avser allmän medicin."15. I artikel 34.1 andra strecksatsen skall "60 %" ersättas med "50 %".16. Hänvisningar till artiklarna 3, 6, 7 respektive 27 skall betraktas som hänvisningar till bilaga A, artikel 4, artikel 5 respektive artikel 26.17. Följande artiklar skall införas: "Artikel 42aMedlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de lagar och andra författningar som de antar avseende utfärdande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall offentliggöra ett lämpligt meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med uppgift om de benämningar som har antagits av medlemsstaterna för dessa utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis och, i förekommande fall, motsvarande yrkestitel.Artikel 42bVarje medlemsstat skall för de av medlemsstaternas medborgare, vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv inte motsvarar de benämningar som förtecknas för den medlemsstaten i detta direktiv, erkänna som tillräckligt bevis sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats av medlemsstaterna och som åtföljs av ett intyg utfärdat av deras behöriga myndigheter eller organ. Detta intyg skall ange att de berörda utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevisen har utfärdats efter det att en utbildning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv har slutförts och att den medlemsstat som har utfärdat dem behandlar dem som likvärdiga med de bevis vars benämningar förtecknas i detta direktiv.Artikel 42cMedlemsstaterna skall granska sådana utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv som den sökande har erhållit utanför Europeiska unionen, när dessa utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis har erkänts i en medlemsstat, samt sådan utbildning och/eller yrkeserfarenhet som den sökande har skaffat i en medlemsstat. Medlemsstatens beslut skall meddelas inom tre månader räknat från den dag då den sökande inkom med en fullständig ansökan.Artikel 42dMedlemsstaternas beslut i fråga om ansökningar om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis på det område som omfattas av detta direktiv skall vara utförligt motiverade i de fall som en ansökan avslås.En sökande skall ha rätt att överklaga till domstol i enlighet med den nationella lagstiftningen. En sökande skall även kunna överklaga om inget beslut meddelas inom den föreskrivna tiden.".18. Artikel 44a skall ändras på följande sätt:a) (föranleder ingen ändring i den svenska språkversionen)b) Punkt 2 skall utgå.19. Bilagorna A, B och C som återges i bilaga VI till detta direktiv skall läggas till.AVSNITT 3SLUTBESTÄMMELSERArtikel 15Senast den 1 januari 2008 skall kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av artikel 1.1 och 1.2 i medlemsstaterna.När kommissionen har genomfört alla nödvändiga samråd skall den meddela om den anser att de gällande bestämmelserna i artikel 1.1 och artikel 1.2 bör ändras. Vid behov skall kommissionen också lägga fram förslag till förbättringar av de gällande bestämmelserna.Artikel 161. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 17Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 18Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 maj 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarA. LindhOrdförande(1) EGT C 28, 26.1.1998, s. 1.(2) EGT C 235, 27.7.1998, s. 53(3) Europaparlamentets yttrande av den 2 juli 1998 (EGT C 226, 20.7.1998, s. 26), bekräftat den 27 oktober 1999, rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 mars 2000 (EGT C 119, 27.4.2000, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 5 juli 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 1 februari 2001 och rådets beslut av den 26 februari 2001.(4) EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.(5) EGT L 209, 24.7.1992, s. 25. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2000/5/EG (EGT L 54, 26.2.2000, s. 42).(6) C-340/89 (Vlassopoulou), Rec. [1991], s. I-2357.(7) EGT L 165, 7.7.1993, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/46/EG (EGT L 139, 2.6.1999, s. 25).(8) EGT L 176, 15.7.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(9) EGT L 176, 15.7.1977, s. 8. Direktivet ändrat genom direktiv 89/595/EEG (EGT L 341, 23.11.1989, s. 30).(10) EGT L 233, 24.8.1978, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(11) EGT L 233, 24.8.1978, s. 10. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(12) EGT L 362, 23.12.1978, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(13) EGT L 362, 23.12.1978, s. 7. Direktivet ändrat genom direktiv 89/594/EEG (EGT L 341, 23.11.1989, s. 19).(14) EGT L 33, 11.2.1980, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(15) EGT L 33, 11.2.1980, s. 8. Direktivet ändrat genom direktiv 89/594/EEG.(16) EGT L 253, 24.9.1985, s. 34.(17) EGT L 253, 24.9.1985, s. 37. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(18) C-154/93 (Tawil Albertini), Rec. [1994], s. I-451.(19) C-319/92 (Haim), Rec. [1994], s. I-425.(20) EGT L 223, 21.8.1985, s. 15. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(21) EGT L 167, 30.6.1975, s. 19.BILAGA I"BILAGAFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård>Plats för tabell>"BILAGA II"BILAGA AFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för tandläkare>Plats för tabell>BILAGA BFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för tandläkare med specialistutbildning1. Ortodonti>Plats för tabell>2. Munkirurgi>Plats för tabell>"BILAGA III"BILAGAFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för veterinärer>Plats för tabell>"BILAGA IV"BILAGAFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för barnmorskor>Plats för tabell>"BILAGA V"BILAGAFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci>Plats för tabell>"BILAGA VI"BILAGA AFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare>Plats för tabell>BILAGA BFörteckning över benämningar på utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för läkare med specialistutbildning>Plats för tabell>BILAGA CFörteckning över benämningar på specialistutbildningar>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>"UttalandenUttalande från kommissionenKommissionen understryker att genomförande av undersökningar, föreläggande av rapporter och, i förekommande fall, förslag till lagstiftning, kommer att ske under förbehåll av att nödvändiga medel är tillgängliga.Uttalande från kommissionenFrågan om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som erhållits utanför Europeiska unionen är aktuell endast för ett ganska begränsat antal medborgare i gemenskapen. I fördraget erbjuds i själva verket endast en begränsad rättslig grund för ett förenklat erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som erhållits av medborgare i tredje land.Frågan om erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som erhållits i tredje land behandlas redan nu av företrädarna för de nationella myndigheter som har i uppdrag att genomföra det ömsesidiga erkännandet av utbildningsbevis.Europeiska gemenskapernas domstol har just tagit fram nya principer som skall tillämpas av medlemsstaterna i detta sammanhang (se dom av den 14.9.2000 i mål C-238/98 Hocsman).Kommissionen kommer att ta reda på om det finns situationer som ännu inte fått sin lösning och kommer eventuellt att föreslå lämpliga lösningar i sina kommande förslag.Gemensamt uttalande från parlamentet/rådet/kommissionenEuropaparlamentet, rådet och kommissionen har samtliga den åsikten att det är viktigt att förfoga över konsoliderade versioner, som är lätt tillgängliga för var och en, av de juridiska texter som skall tillämpas på området ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer.Sålunda har ett avsevärt kodifieringsarbete konkretiserats genom antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 93/16/EEG (läkares fria rörlighet) och 1999/42/EG (den tredje allmänna ordningen). Dessutom har kommissionen för användarna ställt till förfogande en användarguide om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer.Kommissionen har för avsikt att gå vidare med denna insats i två etapper: Först planerar man att fortsätta införlivandet av sektorsdirektiven inom en konsoliderad ram. Sedan skall kommissionen undersöka möjligheten att fortsätta med en konsolidering av direktiven om den generella ordningen, för att ytterligare förenkla friheten att tillhandahålla tjänster, i linje med slutsatserna från toppmötet i Lissabon.Kommissionen kommer även att undersöka utvecklingen när det gäller den särskilda utbildningen för allmänläkare i medlemsstaterna och omfattningen av de problem som skillnader i fråga om utbildningens längd leder till. Vid behov kommer den att lägga fram förslag till senare samordning i detta avseende.Kommissionen kommer att lägga fram en rapport senast under 2003.Europaparlamentet och rådet noterar kommissionens planer samt att kommissionen kommer att hålla dem underrättade om hur arbetet fortskrider.


Avis juridique important

|

31993L0014

Rådets direktiv 93/14/EEG av den 5 april 1993 om bromsar på två- och trehjuliga motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 121 , 15/05/1993 s. 0001 - 0019 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 24 s. 0057  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 24 s. 0057

RÅDETS DIREKTIV 93/14/EEG av den 5 april 1993 om bromsar på två- och trehjuliga motorfordonEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon(1),med beaktande av kommissionens förslag(2),i samarbete med Europaparlamentet(3),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(4), ochmed beaktande av följande:Bestämmelser bör antas som syftar till att stegvis upprätta den inre marknaden under perioden fram till och med den 31 december 1992. Den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs.Vad gäller bromsar måste två- och trehjuliga motorfordon i varje medlemsstat uppvisa vissa tekniska egenskaper som fastställts genom tvingande föreskrifter och som skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. På grund av dessa skillnader medför föreskrifterna hinder för handeln inom gemenskapen.Dessa hinder för upprättandet av en väl fungerande inre marknad kan avlägsnas genom att medlemsstaterna inför gemensamma krav i stället för de nationella bestämmelserna.Det är nödvändigt att utarbeta harmoniserade krav vad gäller bromsar på två- eller trehjuliga motorfordon för att göra det möjligt att tillämpa de förfaranden för typgodkännande som föreskrivs i direktiv 92/61/EEG för varje sådan fordonstyp.För att underlätta tillträde till marknaderna i icke-medlemsstater är det nödvändigt att få till stånd enhetlighet mellan kraven i detta direktiv och de i Förenta nationernas ECE-förordning nr 78.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv skall tillämpas på bromsar på alla typer av fordon som de definieras i artikel 1 i direktiv 92/61/EEG.Artikel 2 Det förfarande för att bevilja typgodkännande för bromsar på en två- eller trehjulig motorfordonstyp och de villkor som styr fri rörlighet av sådana fordon skall vara de som föreskrivs i kapitel 2 och 3 i direktiv 92/61/EEG.Artikel 3 I enlighet med artikel 11 i direktiv 92/61/EEG erkänns härmed att de villkor som föreskrivs i detta direktiv och de som föreskrivs i Förenta nationernas ECE-förordning nr 78 (E/ECE/324 och E/EC/E TRANS/505 REV 1 ADD 77 av den 20 oktober 1988) är likvärdiga.De myndigheter i medlemsstaterna som beviljar typgodkännande skall godta godkännanden som beviljats i enlighet med kraven i ovan nämnda förordning nr 78 som alternativ till de motsvarande godkännanden och typgodkännandemärken som beviljas i enlighet med detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv får ändras enligt artikel 13 i direktiv 70/156/EEG(5) för att- hänsyn skall kunna tas till de ändringar i ECE-förordningen som anges i artikel 3,- bilagan skall kunna anpassas till den tekniska utvecklingen.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 5 oktober 1994 och skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Från och med den dag som anges i första stycket får medlemsstaterna inte av skäl som hänför sig till bromsar förbjuda att fordon som uppfyller kraven i detta direktiv tas i bruk för första gången.De skall tillämpa de bestämmelser som anges i första stycket från den 5 april 1995.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 5 april 1993.På rådets vägnarJ. TRØJBORGOrdförande(1) EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.(2) EGT nr C 93, 13.4.1992, s. 24.(3) EGT nr C 305, 23.11.1992, s. 114, och. EGT nr C 72, 15.3.1993.(4) EGT nr C 313, 30.11.1992, s. 7.(5) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/53/EEG (EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 1).BILAGA 1. DEFINITIONERI detta direktiv avses med1.1. fordonstyp med avseende på bromsarnafordon som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som1.1.1. fordonskategori enligt definitionen i artikel 1 i detta direktiv1.1.2. totalmassa enligt definitionen i punkt 1.131.1.3. massans fördelning mellan axlarna1.1.4. den högsta hastighet som fordonet är konstruerat för1.1.5. en annan typ av bromssystem1.1.6. axlarnas antal och placering1.1.7. motortyp1.1.8. växlarnas antal och totala utväxlingsförhållanden1.1.8.a. slutväxelns utväxling1.1.9. däckdimensionerna1.2. bromsanordningDen kombination av komponenter förutom motorn, som har till uppgift att successivt minska hastigheten hos ett fordon i rörelse eller att få det att stanna eller att hålla det stillastående om det redan har stannat. Funktionerna specificeras i punkt 2.1.2. Anordningen består av ett bromsmanöverorgan, transmissionen och själva bromsen.1.3. manöverorganDen del som påverkas direkt av föraren för att förse transmissionen med den energi som krävs för att bromsa eller styra denna. Denna energi kan utgöras av förarens muskelkraft eller komma från någon annan källa som styrs av föraren, eller en kombination av dessa energislag.1.4. transmissionDen kombination av komponenter som är placerad mellan manöverorganet och bromsarna och som kopplar ihop dessa funktionsmässigt. När bromskraften erhålls från eller bistås av en energikälla som är fristående från föraren men styrs av denne, skall anordningens energibehållare likaledes betraktas som en del av transmissionen.1.5. bromsDe delar av bromsanordningen där krafter som motverkar fordonets rörelse utvecklas.1.6. olika typer av bromsanordningarUtrustning som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som de följande:1.6.1. De ingående komponenterna skiljer sig sinsemellan i fråga om egenskaper.1.6.2. Någon komponent har tillverkats av material med annorlunda egenskaper eller har avvikande form eller storlek.1.6.3. Komponenterna har kombinerats på ett annorlunda sätt.1.7. del eller delar av bromssystemEn eller flera enskilda delar som efter sammansättningen utgör bromsanordningen.1.8. kombinerat bromssystem1.8.1. För tvåhjuliga mopeder och tvåhjuliga motorcyklar ett system där åtminstone två bromsar på olika hjul aktiveras tillsammans med samma manöverorgan.1.8.2. För trehjuliga mopeder och trehjuliga motorcyklar en bromsanordning som påverkar alla hjulen.1.8.3. För motorcyklar med sidovagn en bromsanordning som åtminstone påverkar det främre och det bakre hjulet. Därför anses en bromsanordning som samtidigt påverkar det bakre hjulet och sidovagnshjulet som en bakbroms.1.9.1. progressiv och reglerad bromsningEn bromsning under vilken inom anordningens normala arbetsområde under såväl ansättning som lossning av bromsarna1.9.1. föraren vid valfri tidpunkt kan öka eller minska bromskraften med hjälp av manöverorganet1.9.2. bromskraften verkar i samma riktning som manöverorganet påverkas (monotonisk funktion)och1.9.3. det är lätt att åstadkomma tillräcklig ansättning av bromskraften.1.10. den högsta hastighet för vilken fordonet är konstrueratDen hastighet som fordonet inte kan överskrida på slät mark och utan otillbörlig yttre påverkan med hänsyn till eventuella särskilda begränsningar på grund av fordonets formgivning och konstruktion.1.11. lastat fordonOm inte annat anges ett fordon som lastats till sin totalmassa.1.12. olastat fordonEndast fordonet, som det överlämnas för provning, inklusive föraren och eventuellt nödvändig provningsutrustning eller instrument.1.13. totalmassaDen totalmassa som fordonstillverkaren angivit som tekniskt tillåten (denna massa kan vara större än den tillåtna vikt som fastställts av den nationella myndigheten).1.14. våta bromsarBroms eller bromsar som har behandlats enligt avsnitt 1.3 i tillägg 1.2. KONSTRUKTIONS- OCH MONTERINGSKRAV2.1. Allmänt2.1.1. Bromsanordning2.1.1.1. Bromsanordningen skall vara så konstruerad och monterad att fordonet vid normal användning, trots de vibrationer som det kan utsättas för, kan uppfylla nedanstående krav.2.1.1.2. Bromsanordningen skall särskilt vara så konstruerad och monterad att den kan motstå korrosionen och det åldrande den är utsatt för.2.1.2. Bromsanordningens funktionerEn bromsanordning enligt definitionen i punkt 1.2 skall uppfylla följande villkor:2.1.2.1. F ä r d b r o m sFärdbromsanordningen skall göra det möjligt att styra fordonets rörelse och stanna det snabbt, säkert och effektivt, oavsett vilken hastighet och last det framförs med och oavsett hur marken lutar. Det skall vara möjligt att reglera denna bromsverkan. Föraren skall ha möjlighet att åstadkomma bromsningen från förarsätet utan att behöva flytta händerna från styranordningen.2.1.2.2. R e s e r v b r o m s (nödbroms) (när sådan finns)Reservbromsanordningen (nödbromsen) skall göra det möjligt att stanna fordonet inom en rimlig sträcka vid fel på färdbromsen. Det skall vara möjligt att reglera denna bromsverkan. Föraren skall ha möjlighet att åstadkomma bromsningen från förarsätet medan han behåller minst en hand på styranordningen. För tillämpning av dessa krav förutsätts att högst ett fel i taget kan uppstå på färdbromsen.2.1.2.3. P a r k e r i n g s b r o m s (om sådan finns)Parkeringsbromsen skall göra det möjligt att fordonet hålls stilla i en uppförs- eller nedförslutning även då föraren inte är där, genom att de arbetande delarna hålls låsta av en helt mekanisk anordning. Föraren måste kunna åstadkomma bromsningen från förarsätet.2.2. Egenskaper hos bromsanordningar2.2.1. Tvåhjuliga mopeder och tvåhjuliga motorcyklar skall vara utrustade med två färdbromsanordningar med oberoende kontroller och transmissioner, en som fungerar åtminstone på framhjulet och den andra åtminstone på bakhjulet.2.2.1.1. De två färdbromsanordningarna får ha gemensam bromsverkan så länge som bristande funktion i en bromsanordning inte påverkar den andras funktion. Vissa delar såsom själva bromsen, bromscylindrarna och deras kolvar (utom packningarna) och tryckstängerna och kammonteringarna i bromsarna skall inte anses benägna att gå sönder om de är tillräckligt dimensionerade. De skall vara lätt tillgängliga för underhåll och vara tillräckligt säkra.2.2.1.2. Parkeringsbromsanordning är inte obligatorisk2.2.2. Motorcykel med sidovagn skall vara utrustad med sådana bromsanordningar som skulle krävas om den inte hade sidovagn. Om dessa anordningar gör det möjligt att uppnå den verkan som krävs i provningar med fordon med sidovagn skall broms på sidovagnshjulet inte krävas. En parkeringsbromsanordning är inte obligatorisk.2.2.3. Trehjulig moped måste vara utrustad med2.2.3.1. antingen två oberoende färdbromsanordningar som tillsammans aktiverar bromsarna på alla hjulen, eller2.2.3.2. färdbromsanordning som fungerar på alla hjulen och en nödbromsanordning som får vara parkeringsbromsen.2.2.3.3. Dessutom måste trehjulig moped vara utrustad med en parkeringsbromsanordning som verkar på hjulet eller hjulen på åtminstone en axel. Parkeringsbromsanordningen, som kan vara en av de två anordningar som specificeras i 2.2.3.1, måste vara oberoende av den anordning som verkar på den andra axeln eller axlarna.2.2.4. Trehjulig motorcykel måste vara utrustad med2.2.4.1. en fotmanövrerad bromsanordning som fungerar på alla hjulen och en nödbromsanordning som får vara parkeringsbromsen, och2.2.4.2. en parkeringsbromsanordning som fungerar på hjulen på åtminstone ena axeln. Kontrollen av parkeringsanordningen måste vara oberoende av kontrollen av färdbromsanordningen.2.2.5. Bromsanordningarna måste verka på bromsytor som är i permanent förbindelse med hjulen antingen strikt eller genom delar som sannolikt inte upphör att fungera.2.2.6. Komponenterna till alla bromsanordningar som är fästade vid fordonet måste vara så fastsatta att bromsanordningarna inte upphör att fungera under normala verkningsförhållanden.2.2.7. Bromsanordningarna skall fungera fritt när de är riktigt smorda och justerade.2.2.7.1. Slitage på bromsarna måste lätt kunna tas upp genom antingen manuell eller automatisk justering. Bromsarna skall kunna justeras till en effektiv verkningsposition till dess att bromsbeläggen har slitits till den grad att de behöver bytas ut.2.2.7.2. Manöverorganet och transmissionskomponenterna och bromskomponenterna måste ha en reservgång som är sådan att när bromsarna blir upphettade och bromsbeläggen har uppnått maximalt tillåten grad av slitage effektiv bromsning säkerställs utan att omedelbar justering är nödvändig.2.2.7.3. När bromsanordningens komponenter är riktigt justerade får de inte vid manövrering vara i kontakt med andra än de avsedda delarna.2.2.8. I bromsanordningar med hydraulisk transmission måste vätskebehållaren som innehåller reservvätskan vara så utformad och konstruerad att nivån på reservvätskan lätt kan kontrolleras.Denna bestämmelse gäller inte för mopeder med en maximal hastighet av 25 km/tim eller lägre.Tillägg 1 Provning av bromsar och bromsutrustningens bromsverkan1. PROVNING AV BROMSAR1.1. Allmänt1.1.1. Den bromsverkan som föreskrivs för bromsanordningarna skall grundas på stoppsträckan. Bromsverkan för en bromsanordning bestäms antingen genom mätning av stoppsträckan i förhållande till utgångshastigheten eller genom mätning av anordningens aktiveringstid och medelretardationen.1.1.2. Stoppsträckan är den sträcka fordonet tillryggalägger från det ögonblick då föraren börjar aktivera anordningens manöverorgan tills fordonet stannar. Utgångshastigheten utgörs av hastigheten i det ögonblick föraren börjar aktivera anordningens manöverorgan. I nedanstående formel för mätning av bromsverkan ärV = utgångshastigheten i km/timS = stoppsträckan i meter.1.1.3. Vid typgodkännande av komponenten skall bromsverkan mätas under provkörning på väg under följande förhållanden:1.1.3.1. Fordonets tillstånd med avseende på massan skall vara så som föreskrivs för varje provningstyp och anges i provningsrapporten.1.1.3.2. Provningen skall utföras vid de hastigheter och på det sätt som föreskrivs för varje provningstyp. Om fordonets högsta hastighet inte överensstämmer med den som föreskrivs måste provningen utföras under de särskilda alternativa villkor som anges.1.1.3.3. Den föreskrivna bromsverkan skall kunna uppnås utan att hjulet/hjulen låser sig, utan att fordonet avviker från sin kurs och utan onormal vibration.1.1.3.4. Under provningarna får inte den kraft som måste anbringas på bromsens manöverorgan för att åstadkomma den föreskrivna bromsverkan överstiga det högsta värde som fastställts för provfordonets kategori.1.1.4. Provningsförhållanden1.1.4.1. Provningarna av färdbromsanordningarna måste utföras under följande förhållanden:1.1.4.1.1. Vid provningens eller en serie provningars början skall däcken vara kalla och med det tryck som föreskrivs för den last som faktiskt bärs av hjulen när fordonet är stillastående.1.1.4.1.2. Fordonet måste vara lastat när det krävs att provningen skall ske med lastat fordon, med lasten fördelad i enlighet med tillverkarens föreskrifter.1.1.4.1.3. För alla typ-0-provningar skall bromsarna vara kalla. En broms betraktas som kall om den temperatur som uppmäts på skivan eller utanpå trumman är lägre än 100 °C.1.1.4.1.4. Föraren skall sitta på sadeln som vid normal körning och skall bibehålla samma ställning under hela provningen.1.1.4.1.5. Provningsområdet skall vara plant, torrt och ha en yta som ger god friktion.1.1.4.1.6. Provningen skall utföras när det inte är någon vind som kan påverka provningsresultaten.1.2. Typ O-provning (provning av bromsverkan med kalla bromsar)1.2.1. Allmänt1.2.1.1. De gränsvärden som föreskrivs för bromsverkan av färdbromsen är de som fastställs för varje fordonskategori.1.2.2. Typ O-provning med motorn frikopplad1.2.2.1. Provningen skall utföras vid den hastighet som föreskrivs för den kategori som fordonet tillhör, varvid en viss tolerans medges för de värden som föreskrivs i detta sammanhang.För fordon som har två färdbromsar som kan användas var för sig skall bromsanordningarna provas var för sig. Den minsta bromsverkan för varje bromsanordning för varje fordonstyp skall uppnås.1.2.2.1.1. För fordon med manuell växellåda eller automatisk transmission, där växellådan kan användas manuellt, skall provningarna utföras med växellådan urkopplad och/eller motorn frikopplad genom urkoppling eller på annat sätt.1.2.2.1.2. För fordon med andra typer av automatisk transmission skall provningarna utföras under normala användningsförhållanden.1.2.3. Typ O-provning med motorn ikopplad för motorcyklar (med eller utan sidovagn) och trehjuliga motorcyklar1.2.3.1. Provningarna skall utföras i olastat tillstånd vid olika hastigheter, den lägsta motsvarande 30 % av fordonets högsta hastighet och den högsta motsvarande antingen 80 % av den högsta hastigheten, eller 160 km/tim, varvid den lägsta hastigheten skall väljas.De högsta siffrorna för bromsverkan mäts och skall tillsammans med fordonets uppförande anges i provningsrapporten. Om två färdbromsanordningar kan användas var för sig skall båda anordningarna provas tillsammans och samtidigt med fordonet olastat.1.2.4. Typ 0-provning med motor frikopplad, med våta bromsar1.2.4.1. Denna provning skall (med det undantag som anges i 1.3.1) utföras på mopeder och motorcyklar (ej trehjuliga). Förfarandet vid provning är identiskt med det för typ O-provning med motorn frikopplad utom för bestämmelserna för vattenbesprutning av bromsarna som beskrivs i 1.3.1.3. Särskilda bestämmelser för provning av våta bromsar1.3.1. Skyddade bromsar: det är inte nödvändigt att utföra dessa serier av typ -Oprovningar om fordonen är utrustade med konventionella trumbromsar eller med helt skyddade bromsar som inte utsätts för inträngande vatten under normala körförhållanden.1.3.2. Provningen av bromsar som utsätts för vatten måste utföras under samma förhållanden som provningen med torra bromsar. Bromsanordningen skall inte justeras eller ändras annat än genom fastsättning av utrustning för besprutning av bromsen.1.3.3. Provningsutrusningen skall oavbrutet bespruta bromsarna före varje provningstur med en flödeshastighet av 15 l/tim för varje broms. Två skivbromsar på ett hjul anses som två bromsar.1.3.4. För oskyddade eller delvis oskyddade skivbromsar skall den föreskrivna mängden vatten riktas mot den roterande skivan på ett sådant sätt att det fördelas jämnt på ytan eller ytorna på skivan genom friktionsbelägget eller friktionsbeläggen.1.3.4.1. För helt oskyddade skivbromsar skall vattnet riktas mot ytan/ytorna på skivan 45° framför belägget/beläggen.1.3.4.2. För delvis oskyddade skivbromsar skall vattnet riktas mot ytan/ytorna på skivan 45° framför skyddshöljet eller skyddsplåten.1.3.4.3. Vattnet skall riktas mot ytan/ytorna på skivan/skivorna i en oavbruten stråle i lodrät riktning mot skivans yta från ett enda strålmunstycke som är så inställt att det är mellan den innersta punkten och en punkt på 2/3 avstånd från den yttersta punkten på den del av skivan som berörs av friktionsbeläggen (se figur 1).1.3.5. För helt skyddade skivbromsar där bestämmelserna i punkt 1.3.1 inte är tillämpliga skall vattnet riktas mot båda sidor av skyddshöljet och skyddsplåten på en punkt och på ett sätt som motsvarar vad som beskrivs i punkt 1.3.4.1 och 1.3.4.3. Då munstycket sammanfaller med en ventilations- eller inspektionslucka skall vattnet anbringas ett kvarts varv före den nämnda öppningen.1.3.6. Om det inte är möjligt att spruta vatten på den angivna punkten enligt 1.3.3 och 1.3.4 på grund av att det finns någon fastsatt del på fordonet skall vatten sprutas på den första punkt som överstiger 45o där oavbruten besprutning är möjlig.1.3.7. För trumbromsar där kraven i punkt 1.3.1. inte är tillämpliga skall den föreskrivna mängden vatten spridas jämnt på varje sida om bromsanordningen (dvs. på den stationära bakplåten och den roterande trumman) från munstycken som är så anbringade att de är på 2/3 avstånd från yttre omkretsen av den roterande trumman till hjulhuset.1.3.8. Om inte annat följer av kraven i punkt 1.3.7 och kravet att inget munstycke skall vara inom 15° från eller sammanfalla med en ventilations- eller inspektionslucka på den stationära bakplåten skall provningsutrustningen för trumbromsar vara så anbringad att optimal oavbruten bevattning erhålls.1.3.9. För att säkerställa rätt besprutning av bromsar skall fordonet alldeles innan provningsseriens början köras- med bevattningsutrustning som är i gång oavbrutet, som föreskrivs i detta tillägg,- med den föreskrivna provningshastigheten,- utan att bromsanordningens funktion provas,- på ett avstånd av minst 500 m före den punkt där provningen skall utföras.1.3.10. För fälgbromsar som finns monterade på en del mopeder med en högsta hastighet som inte överstiger 25 km/tim skall vattnet riktas mot hjulfälgen som visas i figur 2.>Start Grafik>Figur 1Metod för vattenbesprutning av skivbromsar>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 2Metod för vattenbesprutning av fälgbromsar>Slut Grafik>>Hänvisning till >1.4. Typ I-provning (avmattningsprov)1.4.1. Särskilda bestämmelser1.4.1.1. Färdbromsarna på alla motorcyklar (med eller utan sidovagn) och trehjuliga motorfordon skall provas genom en serie upprepade bromsningar och fordonet skall vara lastat enligt de krav som anges nedan. För fordon som är utrustade med ett kombinerat bromssystem är det tillräckligt att denna bromsanordning typ I-provas.1.4.1.2. Typ I-provningen utförs i tre moment.1.4.1.2.1. En enda typ 0-provning enligt punkt 2.1.2 eller punkt 2.2.3.1.1.4.1.2.2. En serie med 10 upprepade bromsningar som utförs enligt kraven i punkt 1.4.2.1.4.1.2.3. En enda typ 0-provning som utförs så snart som möjligt efter det att den provning som specificeras i punkt 1.4.1.2.2 avslutats och i varje fall inom en minut och utförd under samma provningsförhållanden som enligt punkt 1.4.1.2.1, särskilt med den kraft som anbringas på manöverorganet så konstant som möjligt med ett medelvärde som inte överstiger den medelstyrka som faktiskt används i den provningen.1.4.2. Provningsförhållanden1.4.2.1. Fordonet och bromsen/bromsarna som skall provas skall vara huvudsakligen fria från fukt och bromsen/bromsarna skall vara kalla (≤ 100°C).1.4.2.2. Utgångshastigheten för provningen är1.4.2.2.1. för provning av främre bromsar, antingen 70 % av fordonets högsta hastighet eller 100 km/tim, varvid den lägre hastigheten skall väljas1.4.2.2.2. för provning av bakre bromsar, antingen 70 % av fordonets högsta hastighet eller 80 km/tim, varvid den lägre hastigheten skall väljas1.4.2.2.3. för provning av ett kombinerat bromssystem, antingen 70 % av fordonets högsta hastighet eller 100 km/tim, varvid den lägre hastigheten skall väljas.1.4.2.3. Avståndet mellan inledningen av en bromsning och inledningen av nästa skall vara 1 000 m.1.4.2.4. Användningen av växellådan och/eller kopplingen skall ske enligt följande:1.4.2.4.1. För ett fordon med manuell växellåda eller automatisk transmission där växellådan kan frikopplas manuellt, skall den högsta växel som är förenlig med att uppnå utgångshastigheten för provning kopplas i vid bromsningarna. När fordonshastigheten har gått ner till 50 % av utgångshastigheten skall motorn frikopplas.1.4.2.4.2. För fordon med helt automatisk transmission skall provningen utföras under normala manöverförhållanden för sådan utrustning. Vid ansatsen skall den växel som är lämplig för utgångshastigheten användas.1.4.2.5. Efter varje bromsning skall fordonet omedelbart accelereras maximalt för att uppnå utgångshastigheten och sedan bibehålla den hastigheten till inledandet av nästa bromsning. Om det är lämpligt kan fordonet vändas runt på provningsbanan före accelerationen.1.4.2.6. Under provningen skall den kraft som anbringas på manöverorganet vara inställd så att det vid den första bromsningen går att bibehålla antingen en medelretardation på 3 m/s² eller den maximala retardation som uppnås med den bromsen, varvid det lägre värdet skall väljas.Denna kraft måste hållas konstant under de följande bromsningar som krävs enligt punkt 1.4.1.2.2.1.4.3. Återstående bromsverkan1.4.3.1. I slutet av typ I-provning skall färdbromsanordningens återstående bromsverkan mätas under samma förhållanden (och särskilt med den kraft som anbringas på manöverorganet så konstant som möjligt med ett medelvärde som inte överstiger den medelstyrka som faktiskt används) som vid typ 0-provning med motorn frikopplad (temperaturförhållandena får dock vara annorlunda).1.4.3.2. Återstående bromsverkan får inte1.4.3.2.1. om den uttrycks som en retardation, vara mindre än 60 % av det retardationsvärde som uppnås under typ 0-provning,eller1.4.3.2.2. om den uttrycks som stoppsträcka, vara mer än stoppsträcksvärdet, beräknat enligt följande formel:S2 ≤ 1,67 S1 - 0,67 aVdärS1 = den stoppsträcka som uppnås i typ 0-provningS2 = den stoppsträcka som uppmäts vid provningen av återstående bromsverkana = 0,1V = utgångshastigheten då bromsningen inleds enligt definitionen i punkt 2.1.1 eller punkt 2.2.2.2. BROMSYSTEMENS BROMSVERKAN2.1. Bestämmelser för provning av fordon med bromsanordningar som verkar på hjulet eller hjulen på endast den främre eller bakre axeln:2.1.1. Provningshastighet V = 40 km/tim(1) för mopeder.Provningshastighet V = 60 km/tim(2) för motorcyklar (med eller utan sidovagn) och trehjuliga motorcyklar.2.1.2. Bromsverkan med lastat fordon2.1.2.1. Med typ I-provning av återstående bromsverkan (motorcyklar med eller utan sidovagn), avses de uppmätta bromsverkansvärdena i fråga om stoppsträckor, varvid medelretardation så väl som den anbringade manöverkraften uppmäts.2.1.2.2. Bromsningmedendastfrämrebromsen>Plats för tabell>2.1.2.3. Bromsningmedendastdenbakrebromsen>Plats för tabell>2.1.3. Bromsverkan med olastat fordon2.1.3.1. Praktisk provning av fordonet framfört av föraren ensam krävs inte om en beräkning visar att fördelningen av massan på de bromsade hjulen tillåter en medelretardation på minst 2,5 m/s2 eller en stoppsträckaS ≤ 0,1.V +>NUM>V2/>DEN>65som skall uppnås för var och en av bromsanordningarna på en axel.2.2. Bestämmelser om provningar av fordon som har (åtminstone) en bromsanordning som är ett kombinerat bromssystem2.2.1. För typ I-provning av återstående bromsverkan på motorcyklar (med eller utan sidovagn) och trehjuliga motorcyklar noteras de uppmätta bromsverkansvärdena vad avser stoppsträcka, utvecklad medelretardation såväl som den anbringade manöverkraften.2.2.2. Provningshastighet V = 40 km/tim(3) för mopederProvningshastighet V = 60 km/tim(4) för motorcyklar och trehjuliga motorcyklar.2.2.3. Fordonet provas både olastat och lastat.2.2.3.1. Bromsning med endast det kombinerade bromssystemet>Plats för tabell>2.2.3.2. Bromsningmed extra färdbroms eller reservbromsanordningar (nödbroms), alla kategorierStoppsträckan är:S ≤ 0,1.V + >NUM> V2/>DEN>65(motsvarar medelretardation 2,5 m/s2).2.3. Bromsverkan med parkeringsbromsanordning (om tillämpligt)2.3.1. Parkeringsbromsanordningen skall även om den är kombinerad med den ena eller den andra av bromsanordningarna kunna hålla det lastade fordonet stillastående i en uppförs- eller nedförslutning på 18 %.2.4. Bestämmelser om de krafter som belastar bromsmanöverorganen2.4.1. Krafter som belastar färdbromsens manöverorganhandbroms ≤ 200 Nfotbroms ≤ 350 N [mopeder och motorcyklar (med eller utan sidovagn)fotbroms ≤ 500 N (trehjuliga motorcyklar)2.4.2. Krafter som belastar parkeringsbromsmanöverorganet (om tillämpligt)manuellt organ ≤ 400 Nfotbroms ≤ 500 N2.4.3. För handbromsspakar antas punkten för manuell belastning vara 50 mm från den yttre änden av spaken.2.5. Bromsverkansnivåer (minsta och högsta) som skall uppnås med våta bromsar2.5.1. Den medelretardation som skall uppnås med våta bromsar mellan 0,5 och 1,0 sekunder efter ansättningen av bromsen måste vara åtminstone 60 %(5) av det som uppnås med torra bromsar under samma tidsrymd och med samma manöverstyrka.2.5.2. Den manöverkraft som används, vilken skall anbringas så snabbt som möjligt, skall vara densamma som krävs för att uppnå en medelretardation av 2,5 m/s2 med torra bromsar.2.5.3. Inte vid någon tidpunkt under typ 0-provningen med våt broms får retardationen överstiga 120 % av den som uppnås med torra bromsar.Tillägg 2 Krav för tvåhjuliga mopeder, tvåhjuliga motorcyklar och trehjuliga motorcyklar utrustade med antilåsningsanordningar 1. ALLMÄNT1.1. Ändamålet med dessa bestämmelser är att definiera den minsta bromsverkan för bromssystem med antilåsningsanordningar som är monterade på tvåhjuliga mopeder, tvåhjuliga motorcyklar och trehjuliga motorcyklar. Detta gör inte att det är obligatoriskt att utrusta fordon med en antilåsningsanordning men om sådana anordningar finns monterade på fordonet skall de uppfylla kraven nedan.1.2. De anordningar som finns för närvarande omfattar en eller flera givare, en eller flera styrenheter och en eller flera modulatorer. Alla anordningar med en annan konstruktion kommer att bedömas vara en antilåsningsanordning enligt detta tillägg om de uppvisar en funktion som åtminstone motsvarar den som föreskrivs i denna bilaga.2. DEFINITIONERI detta tilägg avses med2.1. Antilåsningsanordningen del av ett färdbromssystem som automatiskt reglerar släppningsgraden i hjulets/hjulens rotationsriktning på ett eller flera hjul på fordonet under bromsningen.2.2. Givareen komponent som konstruerats för att avkänna och till styrenheten överföra hjulens rotationstillstånd eller fordonets dynamiska tillstånd.2.3. Styrenheten komponent som konstruerats för att utvärdera de data som överförs av givaren/givarna och sända en signal till modulatorn.2.4. Modulatoren komponent som konstruerats för att variera bromskraften/bromskrafterna enligt den signal som mottas från styrenheten.3. SYSTEMETS UPPBYGGNAD OCH EGENSKAPER3.1. Varje hjul som kontrolleras av styrenheten skall vara sådant att det kan aktivera åtminstone sin egen anordning.3.2. Varje fel i strömförsörjningen till anordningen och/eller i systemet utanför den elektroniska styrenheten /styrenheterna skall signaleras till föraren genom en optisk varningssignal, som skall vara synlig även i dagsljus. Det skall vara lätt för föraren att kontrollera att den fungerar(6).3.3 Om det uppstår ett fel i en antilåsningsanordning får inte bromseffekten på det lastade fordonet vara mindre än den föreskrivna vilken är det lägre av de två krav som definieras för fordonet i punkt 2.1.2.2 eller punkt 2.1.2.3 i tillägg 1.3.4. Anordningens funktion skall inte kunna påverkas negativt av elektromagnetiska fält(7).3.5. Antilåsningsanordningarna skall bibehålla sin verkan när bromsen är helt ansatt under en bromsnings varaktighet.4. FRIKTIONSUTYTTJANDE4.1. Allmänt4.1.1. Bromssystemen på tvåhjuliga motorcyklar och trehjuliga motorcyklar skall vara utrustade med en anti-låsningsanordning som bedöms acceptabel när villkoretå ≥ 0,70är uppfyllt där å representerar den friktion som utnyttjas enligt definitonen i bihanget till detta tillägg(8).4.1.2. Koefficienten för den friktion som använts å skall mätas på vägytor med en friktionskoefficient som är lägst 0,45 och högst 0,8.4.1.3. Provningarna skall utföras med olastat fordon.4.1.4. Förfarandet för provning som bestämmer friktionskoefficienten (K) och formeln för att beräkna den friktion som använts å är de som föreskrivs i bihanget till detta tillägg.5. TILLÄGGSKONTROLLER5.1. Följande tilläggskontroller skall utföras med olastat fordon.5.1.1. Hjul som styrs av en antilåsningsanordning får inte låsa sig då full kraft(9) plötsligt anbringas på dess manöveranordning, på två slags vägytor som specificeras i punkt 4.1.2 med utgångshastigheter av upp till 0,8 Vmax men som inte överskrider 80 km/tim(10).5.1.2. Då ett hjul som styr fästs av en antilåsningsanordning övergår från en yta med hög friktion eller från en yta med friktion enligt punkt 4.1.2 med full kraft(11) anbringad på manöverorganet får inte hjulet låsa sig. Körhastigheten och det ögonblick då bromsarna anbringas skall vara så beräknade att, med anti-låsningsanordningen i full gång på ytan med hög friktion övergången från en yta till en annan sker med omkring 0,5 Vmax utan att överstiga 50 km/tim.5.1.3. Då ett fordon övergår från en yta med låg friktion till en yta med hög friktion som beskrivs i punkt 4.1.2 med full kraft(12) anbringad på manöveranordningen skall retardationen på fordonet stiga till det lämpliga höga värdet inom rimlig tid och fordonet skall inte avvika från sin ursprungliga kurs. Körhastigheten och det ögonblick då bromsarna anbringas skall vara så beräknade att med anti-låsningsanordningen i full gång på ytan med låg friktion övergången från en yta till en annan inträffar vid omkring 0,5 Vmax utan att överstiga 50 km/tim.5.1.4. Då de båda oberoende bromsanordningarna är utrustade med en antilåsningsanordning skall provningarna som föreskrivs i punkt 5.1.1, 5.1.2 och 5.1.3 utföras med båda de oberoende bromsanordningarna tillsammans och fordonets stabilitet skall bibehållas hela tiden.5.1.5. Emellertid skall vid de provningar som föreskrivs i punkterna 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3 och 5.1.4 tillåta perioder av hjullåsning eller extrem hjulglidning förutsatt att fordonets stabilitet inte påverkas negativt. Vid lägre fordonshastigheter än 10 km/tim är hjullåsning tillåten.Bihang 1. BESTÄMNING AV FRIKTIONSKOEFFICIENTEN (K)1.1. Friktionskoefficienten bestäms utifrån fordonets maximala bromsverkan utan hjullås med anti-låsningsanordning(ar) frånkopplade och vid bromsning av alla hjul samtidigt(13).1.2. Provningen av bromsarna utförs genom att aktivera bromsarna vid en utgångshastighet av 60 km/tim (eller för fordon som inte kan uppnå 60 km/tim, en hastighet av ungefär 0,9 Vmax), fordonet är olastat (förutom provningsinstrumenten och/eller den nödvändiga säkerhetsutrustningen). Den kraft som används på bromsorganet skall vara konstant under alla proven.1.3. En serie provningar kan utföras fram till den kritiska punkten nås omedelbart innan hjulet/hjulen låser sig eller genom att variera bromsverkan på den främre och bakre bromsen för att bestämma den maximala bromsverkan på fordonet(14)1.4. Bromsverkan (Z) skall bestämmas med hänsyn till den tid det tar för hastigheten på fordonet att minska från 40 km/tim till 20 km/tim genom att använda formelnZ = >NUM>0,56/>DEN>tdär t mäts i sekunder.Alternativt för fordon som inte kan uppnå 50 km/tim bestäms bromsverkansvärdet med hänsyn till den tid det tar för fordonet att minska från 0,8 Vmax till 0,8 Vmax - 20 då Vmax mäts i km/tim.Det maximala värdet på Z = K.2. BESTÄMNING AV DEN ANVÄNDA FRIKTIONEN2.1. Den använda friktionen definieras som kvot av det maximala bromsverkansvärdet med antilåsningsanordningen i funktion (Zmax) och det maximala bromsverkansvärdet med antilåsningsanordningen frikopplad (Zm). Särskilda provningar måste utföras på varje hjul utrustat med en antilåsningsanordning.2.2. Zmax beräknas som ett genomsnitt av de tre provningarna och med användning av den tid det tar för fordonets hastighet att uppnå de hastighetsminskningar som specificeras i 1.4.2.3. Den friktion som används ges i formelnå = >NUM>Zmax/>DEN>ZmTillägg 3 >Start Grafik>Informationsblad för bromstyp på två- eller trehjuliga motorfordon(Bifogas ansökan om typgodkännande om denna inte inlämnas samtidigt som ansökan om typgodkännande av fordonet)Hänvisningsnummer (som angetts av den sökande):Ansökan om typgodkännande för bromstyp på två- eller trehjuliga motorfordon skall åtföljas av den information som anges under A i bilaga 2 till direktiv 92/61/EEG, under följande avsnitt:0.10.20.4 0.62.1 2.2.13.0 3.1.15.25.2.27.1 7.4>Slut Grafik>Tillägg 4 >Start Grafik>Myndighetens namnTypgodkännandeintyg för bromstyp på två- eller trehjuliga motorfordonMALLRapport nr utfärdad av den tekniska tjänsten den (datum)Godkännande nr Utvidgning nr:1. Varumärke eller fordonsnamn:2. Fordonstyp:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress till tillverkarens representant (i förekommande fall):5. Datum för inlämnande av fordonet till provning:6. Typgodkännande beviljas/vägras (1).7. Ort:8. Datum:9. Underskrift:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>(1) Fordon med en högsta hastighet som är lägre än 45 km/tim vad avser mopeder eller 67 km/tim vad avser motorcyklar (med eller utan sidovagn) måste provas vid en hastighet som motsvarar 0,9 Vmax.(2) Fordon med en högsta hastighet som är lägre än 45 km/tim vad avser mopeder eller 67 km/tim vad avser motorcyklar (med eller utan sidovagn) måste provas vid en hastighet som motsvarar 0,9 Vmax.(3) För mopeder med en högsta hastighet av 25 km/tim eller lägre är detta värde 40 %.(4) Den tekniska tjänsten bör undersöka den elektroniska styrenheten och/eller andra drivsystem med avseende på möjliga orsaker till bristande funktion.(5) Till dess att enhetliga förfaranden för provning har fastställts skall tillverkarna informera de tekniska tjänsterna om sina provningsförfaranden och sina resultat.(6) För tvåhjuliga mopeder skall det uppmätta värdet noteras i provningsrapporten till dess att ett minimivärde för å har bestämts.(7) Full kraft betyder den maximala kraft som föreskrivs i avsnitt 2.4 i tillägg 1 för fordonskategori: en högre kraft kan användas om det krävs för att aktivera antilåsningsanordningen.(8) På ytor med låg friktion (≤ 0,35) kan utgångshastigheten minskas av säkerhetsskäl: i sådana fall skall K-värdet och utgångshastigheten anges i provningsrapporten.(9) Ytterligare krav kan behöva införas för fordon som är utrustade med kombinerade bromssystem.(10) Som ett första steg för att underlätta dessa preliminära prov kan den maximala manöverkraften som anbringas före den kritiska punkten uppnås för varje individuellt hjul.