Avis juridique important

|

31993L0097

Rådets direktiv 93/97/EEG av den 29 oktober 1993 om tillägg till direktiv 91/263/EEG vad gäller jordstationsutrustning för satellitkommunikation

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 290 , 24/11/1993 s. 0001 - 0008 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 25 s. 0067  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 25 s. 0067

RÅDETS DIREKTIV 93/97/EEG av den 29 oktober 1993 om tillägg till direktiv 91/263/EEG vad gäller jordstationsutrustning för satellitkommunikationEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:1. Kommissionen har givit ut en grönbok om ett gemensamt förhållningssätt avseende området för satellitkommunikation inom gemenskapen där det föreslås att man skall införa ett ömsesidigt erkännande av typgodkännande för jordstationsutrustningen som en av de viktigaste förutsättningarna för bland annat en marknad för jordstationsutrustning inom hela gemenskapen.2. Rådet anser i sin resolution av den 19 december 1991 om utvecklingen av den gemensamma marknaden för tjänster och utrustning för satellitkommunikation(4), att harmonisering och liberalisering av lämplig jordstationsutrustning är ett av de viktigaste målen med politiken för telekommunikation via satellit, med hänsyn särskilt tagen till de villkor som är nödvändiga för att uppfylla de väsentliga kraven.3. I den resolutionen noterar rådet med intresse att kommissionen avser att föreslå åtgärder för en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om berörd jordstationsutrustning, inbegripet det ömsesidiga erkännandet av utrustningens överensstämmelse, i enlighet med de principer som redan fastställts i direktiv 91/263/EEG(5).4. För att uppnå målet med en avancerad, öppen marknad för jordstationsutrustning inom hela gemenskapen krävs effektiva och verkningsfulla harmoniserade förfaranden för certifiering, provning, märkning, kvalitetssäkring och produktövervakning. Alternativet till gemenskapslagstiftning är ett motsvarande system med bestämmelser som förhandlats fram mellan medlemsstaterna, vilket skulle innebära uppenbara svårigheter på grund av antalet organ som skulle delta i de många bilaterala förhandlingarna. Detta vore varken praktiskt, snabbt eller effektivt. Medlemsstaterna kan därför inte i tillräcklig utsträckning uppnå målet med den föreslagna åtgärden. Däremot har metoden med ett gemenskapsdirektiv upprepade gånger, bland annat inom telekommunikationssektorn, visat sig vara ett praktiskt, snabbt och effektivt sätt. Målet med den aktuella åtgärden kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå.5. Gemenskapsrätten föreskriver i sin nuvarande utformning - som ett undantag från en av de grundläggande gemenskapsreglerna, nämligen den om fri rörlighet för varor - att hinder för rörlighet inom gemenskapen till följd av olikheter i nationell lagstiftning om marknadsföring av varor måste accepteras när detta anses nödvändigt för att tillgodose väsentliga krav. I detta fall skall därför harmoniseringen av lagstiftningen begränsas till de föreskrifter som är nödvändiga för att tillfredsställa de väsentliga kraven i fråga om jordstationsutrustning. Eftersom dessa krav är väsentliga, måste de ersätta relevanta nationella föreskrifter.6. Rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser(6) och rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(7), är tillämpliga på bland annat områdena telekommunikation och informationsteknologi.7. Direktiv 73/23/EEG omfattar generellt sett också säkerhet för människor.8. I rådets direktiv 89/336/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet(8) fastställs harmoniserade förfaranden för att skydda apparater för elektromagnetiska störningar och definieras de skyddskrav och de inspektionsförfaranden som gäller detta. De allmänna kraven i det direktivet gäller också jordstationsutrustning. Det här direktivet omfattar kraven för elektromagnetisk kompatibilitet i den mån som de särskilt gäller jordstationsutrustning.9. I beslut 87/95/EEG(9) fastställs de åtgärder som skall vidtas för att främja standardiseringen i Europa samt utarbetandet och tillämpningen av standarder inom områdena för informationsteknologi och telekommunikation.10. Med hänsyn till de väsentliga kraven, och för att hjälpa tillverkare att styrka överensstämmelse med dessa väsentliga krav, är det önskvärt att harmonisera standarder på europeisk nivå för att bevaka allmänintresset vid konstruktion och tillverkning av jordstationsutrustning och för att möjliggöra kontroll av överensstämmelse med dessa väsentliga krav. Dessa standarder, som är harmoniserade på europeisk nivå, är utarbetade av privaträttsliga organ och måste bevara sin icke-tvingande status. För detta ändamål är Europeiska organisationen för standardisering, CEN, Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet, CENELEC, och Europeiska institutet för telekommunikationsstandarder, ETSI, de organ som är erkända såsom behöriga att anta harmoniserade standarder.11. Förslagen till gemensamma tekniska föreskrifter är i allmänhet utformade på grundval av harmoniserade standarder samt, för att säkerställa en lämplig teknisk samordning på bred europeisk grund, på grundval av ytterligare konsultationer, i synnerhet med Kommittén för tillämpning av regler om telekommunikationer, TRAC.12. Genom direktiv 91/263/EEG införs det fullständiga, ömsesidiga erkännandet av typgodkännande för teleterminalutrustning och upprättas Kommittén för godkännande av terminalutrustning, ACTE, bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande, vilken skall bistå kommissionen vid genomförandet av de uppgifter som den anförtrotts genom det direktivet.13. Direktiv 91/263/EEG gäller inte uttryckligen jordstationsutrustning.14. Det är därför nödvändigt att de principer som redan är fastställda i det direktivet vad gäller terminalutrustning även skall tillämpas på jordstationsutrustning.15. Räckvidden för det här direktivet måste baseras på en allmän definition av termen jordstationsutrustning, för att möjliggöra den tekniska produktutvecklingen. Räckvidden omfattar inte specialbyggd jordstationsutrustning som är avsedd att användas som en del av det allmänt tillgängliga markbaserade telenätet. Avsikten är att utesluta bland annat gränsjordstationer (gateways) för större trunknät som ett led i utbudet av infrastruktur (såsom stationer med stor diameter) och styrstationer (tracking and control).16. Det här direktivet påverkar inte nuvarande särskilda eller exklusiva rättigheter avseende satellitkommunikation som medlemsstaterna får behålla i enlighet med gemenskapsrätten.17. Vad gäller gränssnittet till det rymdbaserade systemet utformas jordstationsutrustning antingen för sändning av radiosignaler, för både sändning och mottagning av radiosignaler eller för enbart mottagning av radiosignaler.18. Vad gäller gränssnittet till det markbaserade systemet är jordstationsutrustning antingen avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet eller inte avsedd för detta.19. Satellitbanor (såsom geostationära, lågflygande (LEO) och elliptiska) är banor i rymden i vilka satelliter eller andra rymdbaserade system rör sig, och är en naturlig, begränsad resurs.20. Satellitbaneresurser används tillsammans med radiofrekvensspektrum, vilket också är en naturlig, begränsad resurs. Sändande jordstationsutrustning utnyttjar båda dessa resurser.21. För utvecklingen av europeisk satellitkommunikation är det viktigt att effektivt utnyttja satellitbaneresurser i kombination med radiofrekvensspektrum och att undvika skadlig interferens mellan rymd- och markbaserade kommunikationssystem och andra tekniska system. Internationella teleunionen, ITU fastställer kriterier för effektivt utnyttjande av satellitbaneresurser liksom för samordningen med radio för att möjliggöra att rymd- och markbaserade kommunikationssystem kan fungera samtidigt utan onödig interferens.22. Harmoniseringen av villkoren för att släppa ut jordstationsutrustning på marknaden kommer att skapa förutsättningar för en öppen och enhetlig marknad och kommer dessutom leda till ett effektivt utnyttjande av satellitbaneresurser och radiofrekvensspektrum samt göra det lättare att undvika skadlig interferens mellan rymd- och markbaserade system och andra tekniska system.23. Med hänsyn till de väsentliga kraven relaterade till effektivt utnyttjande av satellitbaneresurser och radiofrekvensspektrum och för att undvika skadliga störningar mellan rymd- och markbaserade kommunikationssystem och andra tekniska system, är det i allmänhet inte möjligt att följa sådana krav annat än genom att tillämpa särskilda tekniska lösningar. Gemensamma tekniska föreskrifter behövs därför.24. Parametrarna för sändares utnyttjande av frekvensspektrum omfattas av de väsentliga kraven i artikel 4 c och 4 e i direktiv 91/263/EEG, med provningsmetoderna och gränsvärdena angivna tillsammans med den berörda utrustningens tekniska egenskaper.25. Jordstationsutrustning som kan användas för sändning eller sändning och mottagning av radiosignaler får förutom bestämmelserna i detta direktiv omfattas av en licensordning.26. Jordstationsutrustning som endast kan användas för mottagning av radiosignaler skall inte omfattas av en licensordning, utan endast av bestämmelserna i detta direktiv, såvida den inte är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet, enligt förslaget i Grönboken om satellitkommunikation inom Europeiska gemenskapen. Användandet av sådan jordstationsutrustning måste stämma överens med nationella föreskrifter som är förenliga med gemenskapslagstiftning.27. Faktisk, likvärdig tillgång för europeiska tillverkare till marknader i tredje land, särskilt USA och Japan, bör företrädesvis uppnås genom multilaterala förhandlingar inom ramen för GATT, även om bilaterala samtal mellan gemenskapen och tredje land också kan bidra till denna process.28. Representanter för teleorganisationerna, användarna, konsumenterna, tillverkarna, tjänsteproducenterna och fackföreningarna bör ha rätt till samråd.29. Den som ett beslut enligt detta direktiv riktar sig till måste underrättas om skälen för beslutet och om de möjligheter som står till buds att få beslutet prövat.30. Övergångsbestämmelser behövs för att ge tillverkarna tillräckligt med tid att anpassa konstruktionen och produktionen av jordstationsutrustning till de gemensamma tekniska föreskrifterna. För att uppnå den nödvändiga smidigheten måste övergångsbestämmelserna utarbetas från fall till fall. De nödvändiga övergångsbestämmelserna skall fastställas i de gemensamma tekniska föreskrifterna.31. ACTE har en viktig roll vid tillämpningen av detta direktiv. Den bör arbeta i nära samarbete med de relevanta kommittéer som behandlar licensförfaranden för satellitnät och satellittjänster.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL 1 Räckvidd, utsläppande på marknaden och fri omsättning Artikel 11. Detta direktiv gäller jordstationsutrustning enligt definitionen i punkt 2.2. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:- Definitionerna i direktiv 91/263/EEG skall gälla där så är lämpligt.- Jordstationsutrustning: utrustning som kan användas antingen för endast sändning, för sändning och mottagning (transmit-receive) eller för enbart mottagning (receive-only) av radiosignaler med hjälp av satelliter eller andra rymdbaserade system, med undantag för specialbyggd jordstationsutrustning som är avsedd för att användas som en del i det allmänt tillgängliga telenätet i en medlemsstat.- Markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet: varje anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet som inte omfattar ett rymdsegment.3. Tillverkaren eller leverantören skall ange om jordstationsutrustningen är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet eller inte.Artikel 21. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att jordstationsutrustning för enbart mottagning som inte är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet får släppas ut på marknaden och tas i bruk och användas på deras territorium i enlighet med nationell lagstiftning som är förenlig med gemenskapsrätten, endast om den uppfyller de krav som fastställs i detta direktiv, när den är korrekt installerad och underhållen samt används för det avsedda ändamålet.Sådan användning måste stämma överens med nationell lagstiftning som är förenlig med gemenskapsrätten, och som begränsar användningen till mottagande av tjänster som är avsedda för den berörda användaren.2. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att annan jordstationsutrustning får släppas ut på marknaden endast om den uppfyller de krav som fastställs i detta direktiv, när den är korrekt installerad och underhållen samt används för det avsedda ändamålet. Användningen av sådan utrustning får omfattas av en licensordning som är förenlig med gemenskapsrätten.3. Medlemsstaterna skall också vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att jordstationsutrustning som inte är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet inte tillåts anslutas till det allmänt tillgängliga telenätet.4. Medlemsstaterna skall dessutom vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att jordstationsutrustning som inte är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet kopplas bort från det allmänt tillgängliga telenätet.Medlemsstaterna skall dessutom vidta alla lämpliga åtgärder enligt nationell lagstiftning för att hindra markbaserad anslutning av sådan utrustning till det allmänt tillgängliga telenätet.Artikel 3Medlemsstaterna skall inte hindra att sådan jordstationsutrustning som överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv släpps ut på marknaden och börjar omsättas fritt.Artikel 41. Jordstationsutrustning skall uppfylla samma väsentliga krav som fastställs i artikel 4 i direktiv 91/263/EEG.2. I detta direktiv liksom i direktiv 91/263/EEG skall de väsentliga kraven i artikel 4 a i direktiv 91/263/EEG omfatta säkerhet för människor på samma sätt som i direktiv 73/23/EEG.3. I samband med jordstationsutrustning för sändning eller sändning-mottagning skall det väsentliga kravet i artikel 4 e i direktiv 91/263/EEG avseende effektivt utnyttjande av radiofrekvensspektrumet även omfatta effektivt utnyttjande av satellitbaneresurser och undvikande av skadlig interferens mellan rymd- och markbaserade kommunikationssystem och andra tekniska system.4. I samband med jordstationsutrustning skall kraven på elektromagnetisk kompatibilitet, såvitt de är specifika för jordstationsutrustning, omfattas av det väsentliga kravet i artikel 4 c i direktiv 91/263/EEG.5. Jordstationsutrustning skall uppfylla det väsentliga kravet i artikel 4 f i direktiv 91/263/EEG avseende samverkan mellan jordstationsutrustning och det allmänt tillgängliga telenätet.6. Jordstationsutrustning skall uppfylla det väsentliga kravet i artikel 4 g i direktiv 91/263/EEG avseende samverkan mellan jordstationsutrustning via det allmänt tillgängliga telenätet, där så är motiverat.De fall då jordstationsutrustning kan användas som stöd eller är avsedd som stöd för en tjänst som rådet har beslutat skall vara tillgänglig i hela gemenskapen, skall anses vara fall där det är motiverat med samverkan, och kraven för denna samverkan skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 16 i det här direktivet.7. Trots bestämmelserna i punkterna 1, 5 och 6 i denna artikel skall jordstationsutrustning som inte är avsedd för anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet inte behöva uppfylla de väsentliga krav som fastställs i artikel 4 b, 4 d, 4 f och 4 g i direktiv 91/263/EEG.Artikel 51. Medlemsstaterna skall förutsätta att de väsentliga kraven i artikel 4 a och 4 b i direktiv 91/263/EEG är uppfyllda för jordstationsutrustning som överensstämmer med de nationella standarder som genomför de relevanta harmoniserade standarderna, vilka har offentliggjorts genom hänvisningar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Medlemsstaterna skall offentliggöra hänvisningar till sådana nationella standarder.2. I enlighet med förfarandet i artikel 16 skall kommissionen- som ett första steg fastställa bestämmelser för vilken typ av jordstationsutrustning som bör omfattas av gemensamma tekniska föreskrifter och om föreskrifternas räckvidd, med sikte på att underrätta de berörda standardiseringsorganen om detta,- som ett andra steg anta motsvarande harmoniserade standarder eller delar av sådana standarder - när de berörda standardiseringsorganen har utarbetat dessa - så att de väsentliga kraven i artikel 4.2-4.5 genomförs. Standarderna skall omvandlas till gemensamma tekniska föreskrifter som skall vara tvingande och till vilka hänvisningar skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Om en medlemsstat eller kommissionen anser att de harmoniserade standarder som avses i artikel 5 överskrider eller inte helt motsvarar relevanta väsentliga krav enligt artikel 4 i detta direktiv, skall samma förfaranden för förfrågan och anmälan tillämpas som anges i artikel 7 i direktiv 91/263/EEG.Artikel 71. Om en medlemsstat upptäcker att jordstationsutrustning som är märkt enligt bestämmelserna i kapitel III inte överensstämmer med relevanta väsentliga krav när den används på rätt sätt och för det ändamål som tillverkaren avsett, skall samma åtgärder och förfaranden för information och samråd tillämpas som i artikel 8.1, 8.2 och 8.4 i direktiv 91/263/EEG.2. Om jordstationsutrustning som inte överensstämmer med relevanta väsentliga krav bär CE-märkning, skall den berörda medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder mot den som har utfört märkningen. Samma anmälningsförfaranden skall tillämpas som i artikel 8.3 och 8.4 i direktiv 91/263/EEG.KAPITEL II Bedömning av överensstämmelse Artikel 81. All jordstationsutrustning för sändning eller sändning-mottagning skall omfattas av alla bestämmelserna i artikel 9.1 och 9.2 i direktiv 91/263/EEG rörande bedömning av överensstämmelse i enlighet med det val som tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen gör.2. Samma förfaranden avseende språkkrav skall tillämpas som i artikel 9.3 i direktiv 91/263/EEG.3. Artikel 10.5 i direktiv 89/336/EEG skall inte tillämpas på utrustning som omfattas av det här direktivet eller av direktiv 91/263/EEG.Artikel 9Jordstationsutrustning för enbart mottagning som är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet skall, vad gäller dess markbaserade gränssnitt, omfattas av bestämmelserna i artikel 8.1 om bedömning av överenstämmelse, medan utrustningen i övrigt skall omfattas antingen av bestämmelserna i artikel 8.1 eller av EG:s förfaranden för intern produktionskontroll vilka fastställs i bilagan, för kraven i detta direktiv.Artikel 10Jordstationsutrustning för enbart mottagning som inte är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet skall omfattas antingen av bestämmelserna i artikel 8.1 eller EG:s förfaranden för intern produktionskontroll vilka fastställs i bilagan, för kraven i detta direktiv.Artikel 11Förutom bestämmelserna i artikel 8-10 i detta direktiv skall jordstationsutrustning som inte är avsedd för anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet åtföljas av en försäkran från tillverkaren eller leverantören som skall utformas och översändas enligt samma förfaranden som i artikel 2 och bilaga 8 i direktiv 91/263/EEG, utom att försäkran skall hänvisa till det här direktivet i stället för till direktiv 91/263/EEG.Artikel 12För jordstationsutrustning skall samma förfaranden för anmälda organ och provningslaboratorier tillämpas som i artikel 10 och bilaga 5 i direktiv 91/263/EEG.KAPITEL III CE-märkning om överensstämmelse samt påskrifter Artikel 131. Jordstationsutrustning som överensstämmer med detta direktiv skall märkas med CE-märkningen bestående av symbolen "CE", följd av symbolen som identifierar det ansvariga anmälda organet, samt om så är relevant en symbol som anger att utrustningen är avsedd och lämpad för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet. CE-märkningen och dessa två symboler visas i bilaga 6 till direktiv 91/263/EEG.2. Anbringande av märken som sannolikt kan förväxlas med den CE-märkning som avses i punkt 1 ovan skall förbjudas.3. Jordstationsutrustning skall av tillverkaren identifieras genom typ-, tillverknings- och/eller serienummer samt namnet på den tillverkare och/eller leverantör som är ansvarig för att utrustningen släpps ut på marknaden.4. Trots vad som sägs i punkt 1 skall jordstationsutrustning för enbart mottagning som inte är avsedd för markbaserad anslutning till det allmänt tillgängliga telenätet och som omfattas av EG:s förfaranden för intern produktionskontroll vilka fastställs i bilagan, för kraven i detta direktiv, märkas med CE-märkningen bestående av symbolen "CE".Artikel 14Om det konstateras att den märkning, som avses i artikel 13.1, har utförts på jordstationsutrustning som- inte överensstämmer med en godkänd typ, eller- överensstämmer med en godkänd typ som inte uppfyller de väsentliga krav som gäller för den,eller om tillverkaren inte uppfyllt sina förpliktelser enligt den relevanta EG-försäkran om överensstämmelse, skall samma förfaranden tillämpas som i artikel 12 i direktiv 91/263/EEG.KAPITEL IV Kommittéförfaranden Artikel 151. Kommittén för godkännande av terminalutrustning, ACTE, i fortsättningen kallad "kommittén", vilken upprättas genom artikel 13.1 i direktiv 91/263/EEG skall bistå kommissionen vid genomförandet av detta direktiv.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom röstning.Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.Kommissionen skall ta största möjliga hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Kommissionen skall underrätta kommittén om på det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.3. Kommissionen skall med jämna mellanrum samråda med företrädare för teleorganisationerna, användarna, konsumenterna, tillverkarna, tjänsteproducenterna och fackföreningarna och skall informera kommittén om resultatet av sådana överläggningar i avsikt att ta vederbörlig hänsyn till det.Artikel 161. Trots bestämmelserna i artikel 15.1 och 15.2 skall förfarandet nedan tillämpas för ärenden som omfattas av artikel 4.6 och 5.2.2. Kommissionens företrädare skall förelägga den kommitté som upprättats genom artikel 4 ett förslag till åtgärder enligt artikel 4.6 och 5.2. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandet skall avges med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.4. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet. Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.KAPITEL V Slutbestämmelser och övergångsbestämmelser Artikel 171. Kommissionen skall upprätta en rapport om genomförandet av detta direktiv vid samma tidpunkt och på samma sätt som avses i artikel 15 i direktiv 91/263/EEG.2. När kommissionen förelägger förslaget till de åtgärder rörande gemensamma tekniska föreskrifter som fastställs i artikel 5.2 i detta direktiv, skall den säkerställa att övergångsbestämmelser efter behov ingår i åtgärderna i förslaget.Artikel 181. Medlemsstaterna skall senast den 1 maj 1995 vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de centrala bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 19Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 oktober 1993.På rådets vägnarR. URBAINOrdförande(1) EGT nr C 4, 8.1.1993, s. 3.(2) EGT nr C 176, 28.6.1993, s. 74 och beslut av den 27 oktober 1993.(3) EGT nr C 161, 14.6.1993, s. 11.(4) EGT nr C 8, 14.1.1992, s. 1.(5) EGT nr L 128, 23.5.1991, s. 1.(6) EGT nr L 77, 26.3.1973, s. 29.(7) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 92/400/EEG (EGT nr L 221, 6.8.1992, s. 55).(8) EGT nr L 139, 23.5.1989, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/31/EEG (EGT nr L 126, 12.5.1992, s. 11).(9) EGT nr L 36, 7.2.1987, s. 31.BILAGAEG:s förfarande för intern produktionskontroll1. Denna bilaga beskriver det förfarande enligt vilket tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen och som utför de förpliktelser som avses i 2, säkerställer och försäkrar att de berörda produkterna uppfyller de krav i detta direktiv som är tillämpliga på dem.Tillverkaren skall utföra CE-märkningen på varje produkt och upprätta en skriftligt försäkran om överensstämmelse.2. Tillverkaren skall upprätta den tekniska dokumentation som anges i punkt 3, och han eller den som representerar honom inom gemenskapen skall hålla den tillgänglig för inspektion av de berörda nationella myndigheterna under minst 10 år efter det att tillverkningen av produkten upphört.Om varken tillverkaren eller den som representerar honom är etablerad inom gemenskapen skall skyldigheten att hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig vila på den som släpper ut produkten på gemenskapens marknad.3. Den tekniska dokumentationen skall göra det möjligt att bedöma om produkten överensstämmer med de krav i detta direktiv som är tillämpliga på den. Den skall innehålla, i den utsträckning det är av betydelse för bedömningen,- en allmän beskrivning av produkten,- konstruktions- och tillverkningsritningar och listor över komponenter, delmontering, kretsar osv.,- beskrivningar och förklaringar som krävs för att förstå dessa ritningar och listor och hur produkten fungerar,- en förteckning över de standarder som anges i artikel 5 i detta direktiv, vilka tillämpats helt eller så långt som är relevant, eller i avsaknad av sådana standarder, dokumentationen avseende den tekniska konstruktionen och beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla de krav i detta direktiv som är tillämpliga på produkterna,- resultat av gjorda konstruktionsberäkningar och undersökningar osv.,- provningsrapporter.4. Tillverkaren eller den som representerar honom skall bevara en kopia av försäkran om överensstämmelse med den tekniska dokumentationen.5. Tillverkaren skall vidta alla de åtgärder som behövs för att det i tillverkningsprocessen skall säkerställas att de tillverkade produkterna överensstämmer med den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 och med de krav i detta direktiv som är tillämpliga på dem.


title: Kommissionens direktiv 2004/98/EG av den 30 september 2004 om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG avseende begränsning av användning och utsläppande på marknaden av pentabromdifenyleter i system för utrymning av flygplan i nödsituationer i syfte att anpassa bilaga I till den tekniska utvecklingen(Text av betydelse för EES)

text:
               1.10.2004

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 305/63

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/98/EG
   av den 30 september 2004
   om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG avseende begränsning av användning och utsläppande på marknaden av pentabromdifenyleter i system för utrymning av flygplan i nödsituationer i syfte att anpassa bilaga I till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (1) särskilt artikel 2a i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               Pentabromdifenyleter (pentaBDE) är ett bromerat flamskyddsmedel som används för att skydda plaster, tyger och andra material.

               (2)

               På grundval av en riskbedömning som gjorts i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen (2) har det bedömts vara nödvändigt att begränsa användningen och utsläppandet på marknaden av pentaBDE, varför ämnet infördes i bilaga I till direktiv 76/769/EEG.

               (3)

               På senare tid har ny information blivit tillgänglig som visar att pentaBDE används i tyg avsett för nödrutschbanor och livbåtar vid utrymning av flygplan, och att det inte kan ersättas av lämpliga alternativ på grund av de omfattande säkerhetstesterna och kraven i lagstiftningen.

               (4)

               Det är osannolikt att sådana rutschbanor orsakar utsläpp i miljön eller att människor utsätts för exponering, utom i nödfall under några sekunder och då bara i de sällsynta fall då materialet brinner.

               (5)

               Med tanke på den begränsade användningen av pentaBDE i system för utrymning av flygplan i nödsituationer och detta ämnes försumbara bidrag till de sammantagna hälso- och miljöriskerna kan pentaBDE släppas ut på marknaden och användas för detta ändamål.

               (6)

               Med tanke på att det är komplicerat att byta ut ämnet och eftersom tillståndsreglerna för flygplans nödsystem är komplexa samt på grund av de allvarliga socio-ekonomiska konsekvenserna, är det befogat att under begränsad tid göra undantag för material som behövs vid utrymning. Om användningen av pentaBDE tillåts i system för utrymning av flygplan i nödsituationer kan flygsäkerheten bibehållas, eftersom användningen av äldre nödsystem förhindras.

               (7)

               Direktiv 76/769/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (8)

               Detta direktiv påverkar inte gemenskapens lagstiftning om minimikrav för arbetarskydd, särskilt inte bestämmelserna i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (3) och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/37/EG av den 29 april 2004 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG) (4).

               (9)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 2005 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser senast från och med den 1 januari 2005.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 30 september 2004.

            På kommissionens vägnar

         Olli REHN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/96/EG (EUT L 301, 28.9.2004, s. 51).

      (2)  EGT L 84, 5.4.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (3)  EUT L 183, 29.6.1989, s. 1. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

      (4)  EUT L 158, 30.4.2004, s. 50.

      BILAGA
      Bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall ändras på följande sätt:
      I andra kolumnen i punkt 44 ”Pentabromdifenyleter C12H5Br5O” skall följande punkt läggas till som punkt 3:

         ”3.   Genom undantag skall punkterna 1 och 2 till och med den 31 mars 2006 inte gälla system för utrymning av flygplan i nödsituationer.”


Avis juridique important

|

32000L0019

Kommissionens direktiv 2000/19/EG av den 13 april 2000 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 86/298/EEG om baktill monterade skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 094 , 14/04/2000 s. 0031 - 0032

Kommissionens direktiv 2000/19/EGav den 13 april 2000om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 86/298/EEG om baktill monterade skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2000/2/EG(2), särskilt artikel 11 i detta,med beaktande av rådets direktiv 86/298/EEG av den 26 maj 1986 om baktill monterade skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul(3), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 12 i detta, ochav följande skäl:(1) För att öka säkerheten förefaller det nödvändigt att fastställa regler för provning av baktill monterade skyddsbågar på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul och att därvid ta hänsyn till att utrustningen finns i många olika utföranden.(2) Det finns anledning att harmonisera provningsmetoderna för dessa skyddsbågar med de metoder som anges i OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) regelsamling 7 om officiell provning av skyddsbågar på jordbrukstraktorer.(3) Direktiv 86/298/EEG bör därför ändras.(4) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till den tekniska utvecklingen som inrättats genom artikel 12 i direktiv 74/150/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna I-VI till direktiv 86/298/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från och med den 1 juli 2001 får medlemsstaterna inte- vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande, eller vägra att utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en traktortyp,- förbjuda att traktorer tas i bruk,om traktorerna uppfyller kraven i direktiv 86/298/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Från och med den 1 januari 2002 får medlemsstaterna- inte längre utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en traktortyp som inte uppfyller kraven i direktiv 86/298/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv,- vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en traktortyp som inte uppfyller kraven i direktiv 86/298/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.Artikel 31. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 2001 och skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 april 2000.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) EGT L 84, 28.3.1974, s. 10.(2) EGT L 21, 26.1.2000, s. 23.(3) EGT L 186, 8.7.1986, s. 26.BILAGABilagorna I-VI till direktiv 86/298/EEG ändras på följande sätt:1. I bilaga I skall punkt 1 ersättas med följande: "1. Bestämmelserna i punkt 1 i OECD:s regelsamling 7 (beslut C(87)53 slutlig av den 24 november 1987, senast ändrat den 3 mars 1999), med undantag av punkt 1.1 skall tillämpas."2. Bilaga II skall ersättas med följande: "BILAGA IITEKNISKA KRAVDe tekniska krav som är nödvändiga för EG-typgodkännande av en baktill monterad skyddsbåge på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul är de som beskrivs i punkt 3 i OECD:s regelsamling 7 (beslut C(87)53 slutlig av den 24 november 1987, senast ändrat den 3 mars 1999). Kapitlen i denna punkt 3, om provningsrapporten om mindre ändringar och om identifiering omfattas inte av de tekniska kraven."3. Bilagorna III, IV och V skall upphävas.4. I bilaga VI skall första strecksatsen ersättas med följande: "- med en fyrkant runt bokstaven "e", följd av numret för den medlemsstat som har utfärdat typgodkännandet:1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 9 för Spanien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 17 för Finland, 18 för Danmark, 21 för Portugal, 23 för Grekland, 24 för Irland."


title: Kommissionens direktiv 2010/57/EU av den 26 augusti 2010 om ändring av bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG för att förlänga upptagandet av imazalil som verksamt ämne  Text av betydelse för EES

text:
               27.8.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 225/5

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/57/EU
   av den 26 augusti 2010
   om ändring av bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG för att förlänga upptagandet av imazalil som verksamt ämne
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Upptagandet av imazalil i bilaga I till direktiv 91/414/EEG upphör att gälla den 31 december 2011. En anmälan lämnades in i enlighet med artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 737/2007 av den 27 juni 2007 om fastställande av förfarandet för förlängt upptagande av en första grupp verksamma ämnen i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och fastställande av en förteckning över dessa ämnen (2) för att förlänga upptagandet av imazalil som verksamt ämne i bilaga I till direktiv 91/414/EEG inom den tidsfrist som anges i den artikeln.

               (2)

               Anmälan konstaterades vara godtagbar genom kommissionens beslut 2008/656/EG av den 28 juli 2008 om godtagande av anmälningar om förlängt upptagande i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG av de verksamma ämnena azimsulfuron, azoxistrobin, fluroxipyr, imazalil, kresoximmetyl, prohexadionkalcium och spiroxamin och fastställande av en förteckning över anmälarna (3).

               (3)

               Inom den tidsfrist som anges i artikel 6 i förordning (EG) nr 737/2007 lämnade anmälaren in de uppgifter som krävs i enlighet med artikel 6 i förordning (EG) nr 737/2007 tillsammans med en förklaring till varför varje ny studie som lämnats in är av betydelse.

               (4)

               Den rapporterande medlemsstaten sammanställde en utvärderingsrapport i samråd med den medrapporterande medlemsstaten och lämnade in den till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) och kommissionen den 9 juni 2009. Rapporten omfattar förutom en utvärdering av ämnet även en förteckning över de studier som den rapporterande medlemsstaten använde för sin utvärdering.

               (5)

               Myndigheten skickade utvärderingsrapporten till anmälaren och samtliga medlemsstater, och vidarebefordrade därefter de mottagna synpunkterna till kommissionen. Myndigheten gjorde även utvärderingsrapporten tillgänglig för allmänheten.

               (6)

               Utvärderingsrapporten granskades på kommissionens begäran av medlemsstaterna och myndigheten, och myndigheten lade den 4 mars 2010 fram sin slutsats om granskningen av riskbedömningen av imazalil (4) för kommissionen. Medlemsstaterna och kommissionen granskade utvärderingsrapporten och myndighetens slutsats i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och rapporten färdigställdes slutgiltigt den 9 juli 2010 som kommissionens granskningsrapport om imazalil.

               (7)

               De olika undersökningar som gjorts har visat att växtskyddsmedel som innehåller imazalil i allmänhet kan antas fortsätta uppfylla de krav som fastställs i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Därför bör upptagandet av imazalil i bilaga I till direktiv 91/414/EEG förlängas för att säkerställa att växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne även fortsättningsvis får godkännas om de uppfyller kraven i det direktivet.

               (8)

               På grundval av granskningsrapporten, som stöder en lägre renhetsgrad än den som anges för imazalil i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, och med hänsyn till att inga betydande toxikologiska eller ekotoxikologiska föroreningar förekommer, bör renhetsgraden ändras.

               (9)

               Särskilda bestämmelser måste införas om att medlemsstaterna vid godkännandet av växtskyddsmedel som innehåller imazalil särskilt ska beakta vissa aspekter eller garantera att lämpliga riskreducerande åtgärder vidtas. Medlemsstaterna bör särskilt garantera att det testmaterial som används i toxicitetsdokumentationen jämföra med och kontrolleras mot specifikationen av det tekniska material som framställts handelsmässigt och att den akuta exponeringen via kosten inte utgör någon risk för konsumenterna när gränsvärden för resthalter ses över.

               (10)

               Det framgår av de nya uppgifter som lämnats in att imazalil och dess nedbrytningsprodukter i jord och ytvattensystem kan utgöra en risk för markmikroorganismer och vattenlevande organismer, att den försumbara grundvattenexponeringen måste bekräftas och att ytterligare undersökningar behöver göras vad gäller resthalternas beskaffenhet i bearbetade produkter. Utan att det påverkar slutsatsen att upptagandet av imazalil ska förlängas, bör därför ytterligare uppgifter inhämtas om de specifika aspekterna. Enligt artikel 6.1 i direktiv 91/414/EEG kan det ställas villkor för upptagandet av ett ämne i bilaga I. Därför bör man kräva att anmälaren lämnar in ytterligare uppgifter om nedbrytningsvägen av imazalil i jord och ytvattensystem, miljödata för att garantera att grundvattenexponeringen är försumbar och en hydrolysstudie för att undersöka resthalternas beskaffenhet i bearbetade produkter.

               (11)

               Innan upptagandet av ett verksamt ämne i bilaga I till direktiv 91/414/EEG förlängs, bör medlemsstaterna och berörda parter ges en rimlig tidsfrist för att anpassa sig till de nya krav som följer av förlängningen.

               (12)

               Utan att det påverkar de förpliktelser som enligt direktiv 91/414/EEG följer av att upptagandet av ett verksamt ämne i bilaga I till det direktivet förlängs, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter förlängningen för att kunna granska godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller imazalil och se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt de i artikel 13, och de relevanta villkoren i bilaga I till det direktivet fortfarande är uppfyllda. Medlemsstaterna bör, beroende på vad som är tillämpligt, antingen förlänga godkännanden, eventuellt med ändringar, eller vägra att förlänga dem. Genom undantag från tidsfristen bör en längre period medges för inlämnande och utvärdering av uppdateringen av den fullständiga dokumentationen i enlighet med bilaga III för varje växtskyddsmedel och för varje avsett användningsområde i överensstämmelse med de enhetliga principerna i direktiv 91/414/EEG.

               (13)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (14)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska senast den 31 januari 2012 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 februari 2012.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   1.   Om så krävs ska medlemsstaterna i enlighet med direktiv 91/414/EEG ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller imazalil som verksamt ämne senast den 31 januari 2012.
   Senast detta datum ska medlemsstaterna särskilt kontrollera att villkoren som rör imazalil i bilaga I till det direktivet har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B i den post som gäller detta verksamma ämne, samt att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13 i samma direktiv.
   2.   Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller imazalil, antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen, som alla senast den 31 juli 2011 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, vid behov ta upp produkten till ny prövning med beaktande av nya vetenskapliga och tekniska rön och i överensstämmelse med de enhetliga principerna i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som gäller imazalil i bilaga I till samma direktiv. På grundval av denna nya prövning ska medlemsstaterna fastställa om produkten fortfarande uppfyller kraven i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG. Efter detta fastställande ska medlemsstaterna om så krävs ändra eller återkalla godkännandet senast den 31 juli 2015.
   3.   Genom undantag från punkterna 1 och 2 ska medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller imazalil, som ett av flera verksamma ämnen som allra senast den 31 juli 2011 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG och varav åtminstone ett tagits upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG mellan den 1 januari 2009 och den 31 juli 2011, ta upp produkten till ny prövning i överensstämmelse med de enhetliga principerna i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som gäller imazalil i bilaga I till samma direktiv. På grundval av denna nya prövning ska medlemsstaterna fastställa om produkten uppfyller kraven i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG.
   Efter detta fastställande ska medlemsstaterna om så krävs ändra eller återkalla godkännandet senast den 31 juli 2015 eller vid ett datum som fastställts för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket/vilka ämnet eller ämnena i fråga togs upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den 1 augusti 2011.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 26 augusti 2010.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUT L 169, 29.6.2007, s. 10.

      (3)  EUT L 214, 9.8.2008, s. 70.

      (4)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance imazalil on request from the European Commission”, The EFSA Journal, vol. 8(2010):3, artikelnr 1526.

      BILAGA
      I bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska rad nr 1 ersättas med följande:

                     Nr

                     Trivialnamn, identifikationsnummer

                     Namn enligt IUPAC

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”1

                     Imazalil

                        CAS-nr 35554-44-0
                     73790-28-0 (utbytt)

                        CIPAC-nr 335

                     (RS)-1-(β-allyloxi-2,4-diklorofenetyl)imidazol
                     eller
                     allyl-(RS)-1-(2,4-diklorofenyl)-2-imidazol-1-yletyleter

                     ≥ 950 g/kg

                     1 augusti 2011

                     31 juli 2021

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som fungicid.
                     DEL B
                     Vid tillämpningen av de enhetliga principerna i bilaga VI ska slutsatserna i granskningsrapporten om imazalil beaktas, särskilt tilläggen I och II, i den form som rapporten slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 9 juli 2010.
                     Vid den samlade bedömningen ska medlemsstaterna särskilt beakta följande:

                                 —

                                 Specifikationen av det tekniska material som framställts handelsmässigt ska bekräftas och dokumenteras med hjälp av relevanta analysresultat. Det testmaterial som används i toxicitetsdokumentationen bör jämföras med och kontrolleras mot specifikationen av det tekniska materialet.

                                 —

                                 Konsumenternas akuta exponering via kosten med tanke på framtida ändringar av gränsvärdet för resthalter.

                                 —

                                 Säkerheten för de personer som hanterar växtskyddsmedlet. I de godkända användningsvillkoren måste det anges att lämplig personlig skyddsutrustning ska användas och att riskreducerande åtgärder för att minska exponeringen ska vidtas.

                                 —

                                 Inrättandet av lämpliga rutiner för hanteringen av avfallsresterna efter behandlingen, t.ex. vattnet från renspolningen i sprutduschsystemet och utsläppet av processavfall. Förhindrade av oavsiktlig spridning av preparat som används vid behandlingen. Medlemsstater som tillåter att spillvattnet släpps ut i avloppssystemet ska se till att det görs en lokal riskbedömning.

                                 —

                                 Risken för vattenlevande organismer och markmikroorganismer och den långsiktiga risken för fröätande fåglar och däggdjur. Villkoren för godkännande ska vid behov inbegripa riskreducerande åtgärder.

                           De berörda medlemsstaterna ska se till att anmälaren inkommer med ytterligare uppgifter till kommissionen och särskilt bekräftande uppgifter om följande:

                                 —

                                 Nedbrytningsvägen av imazalil i jord och ytvattensystem.

                                 —

                                 Miljödata som stöder de förvaltningsåtgärder som medlemsstaten har inrättat för att garantera att grundvattenexponeringen är försumbar.

                                 —

                                 En hydrolysstudie för att undersöka resthalternas beskaffenhet i bearbetade produkter.

                           De ska se till att anmälaren inkommer med sådana uppgifter till kommissionen senast den 31 oktober 2012.”

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och specifikation finns i granskningsrapporten.


Avis juridique important

|

31972L0274

Rådets direktiv 72/274/EEG av den 20 juli 1972 om ändring av direktiven av den 14 juni 1966 om saluföring av betutsäde, utsäde av foderväxter, utsäde av stråsäd och utsädespotatis, direktivet av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter, och direktiven av den 29 september 1970 om saluföring av utsäde av köksväxter och om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 171 , 29/07/1972 s. 0037 - 0038 Dansk specialutgåva: Serie I Område 1972(III) s. 0724  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1972(III) s. 0763  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 8 s. 0091  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 6 s. 0052  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 6 s. 0052  Finsk specialutgåva Område 3 Volym 4 s. 0227  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 4 s. 0227

RÅDETS DIREKTIV av den 20 juli 1972 om ändring av direktiven av den 14 juni 1966 om saluföring av betutsäde, utsäde av foderväxter, utsäde av stråsäd och utsädespotatis, direktivet av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter, och direktiven av den 29 september 1970 om saluföring av utsäde av köksväxter och om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter (72/274/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Av skäl som anges nedan är det lämpligt att göra ändringar av vissa bestämmelser i direktiven av den 14 juni 1966, ändrade genom direktivet av den 30 mars 1971(1), om saluföring av betutsäde(2), utsäde av foderväxter(3), utsäde av stråsäd(4) och av utsädespotatis(5), rådets direktiv av den 30 juni 1969(6) om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter, ändrat genom direktivet av den 30 mars 1971(7), rådets direktiv av den 29 september 1970(8) om saluföring av utsäde av köksväxter, ändrat genom direktivet av den 30 mars 1971(9), och rådets direktiv av den 29 september 1970(10) om en gemensam sortlista för arter av lantbruksväxter.Flera av ovannämnda direktiv innehåller bestämmelser om att likvärdighet hos utsäde och unga plantor som skördats i tredje land efter den 1 juli 1972 inte längre får fastställas nationellt av medlemsstaterna. Eftersom det inte varit möjligt att utföra gemensamma undersökningar för fastställande av likvärdighet i samtliga fall skall ovannämnda period förlängas för att undvika att nuvarande handelsförbindelser störs.Direktiven om saluföring av utsäde och unga plantor godkänner endast produkter som har sitt ursprung i medlemsstaterna och som uppfyller kraven i dessa direktiv, eller produkter som har sitt ursprung i tredje land och som erkänns som likvärdiga med produkter från gemenskapen.Det måste också vara möjligt att saluföra produkter som har sitt ursprung i länder som ansluter sig till gemenskapen men som inte omedelbart efter anslutningen tillämpar dessa direktiv. Det är därför nödvändigt att vidta lämpliga åtgärder.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Datumet 1 juli 1972 skall ersättas med datumet 1 juli 1973 i artikel 16.2 andra meningen i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av betutsäde, i artikel 16.2 andra meningen i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter, i artikel 16.2 andra meningen i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd samt i artikel 15.2 andra meningen i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av utsädespotatis.Artikel 2 Följande stycke skall läggas till artikel 16 i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av betutsäde, artikel 16 i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter, artikel 16 i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd, artikel 15 i direktivet av den 14 juni 1966 om saluföring av utsädespotatis, artikel 15 i direktivet av den 30 juni 1969 om saluföring av olje- och spånadsväxter, artikel 32 i direktivet av den 29 september 1970 om saluföring av utsäde av köksväxter samt artikel 21 i direktivet av den 29 september 1970 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter:"3. Styckena 1 och 2 skall också gälla för varje ny medlemsstat, från anslutningsdatum till det datum då de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv skall sättas i kraft."Artikel 3 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följaa) bestämmelserna i artikel 1, från och med den 1 juli 1972,b) bestämmelserna i artikel 2, senast den 1 juli 1973.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 juli 1972.På rådets vägnarT. WESTERTERPOrdförande(1) EGT nr L 87, 17.4.1971, s. 24.(2) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2290/66.(3) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2298/66.(4) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2309/66.(5) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2320/66.(6) EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.(7) EGT nr L 87, 17.4.1971, s. 24.(8) EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 7.(9) EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 1.


title: Kommissionens direktiv 2006/10/EG av den  27 januari 2006  om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa forklorfenuron och indoxakarb som verksamma ämnen   (Text av betydelse för EES)

text:
               28.1.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 25/24

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/10/EG
   av den 27 januari 2006
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa forklorfenuron och indoxakarb som verksamma ämnen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Den 7 december 1998 mottog Spanien en ansökan, i enlighet med artikel 6.2 i rådets direktiv 91/414/EEG, från SKW Trostberg AG (ombud för Taskforce SKW Trostberg AG (Degussa AG) och Kyowa Hakko Kogyo Co. Ltd.) om införande av det verksamma ämnet forklorfenuron i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Genom kommissionens beslut 2000/181/EG (2) bekräftades det att dokumentationen var fullständig, dvs. i princip kunde anses uppfylla uppgiftskraven i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG.

               (2)

               Den 6 oktober 1997 mottog Nederländerna en ansökan, i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG, från DuPont de Nemours om införande av det verksamma ämnet indoxakarb i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Genom kommissionens beslut 1998/398/EG (3) bekräftades det att dokumentationen var fullständig, dvs. i princip kunde anses uppfylla uppgiftskraven i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG.

               (3)

               Effekterna av dessa verksamma ämnen på människors hälsa och på miljön har bedömts i enlighet med artikel 6.2 och 6.4 i direktiv 91/414/EEG för de användningsområden som har föreslagits av de sökande företagen. De utnämnda rapporterande medlemsstaterna överlämnade utkast till utvärderingsrapporter om dessa ämnen till kommissionen den 2 mars 2001 (forklorfenuron) och den 7 februari 2000 (indoxakarb).

               (4)

               Utkasten till utvärderingsrapporter har granskats av medlemsstaterna och kommissionen i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. Resultatet av denna granskning presenterades den 23 september 2005 i kommissionens granskningsrapporter om forklorfenuron och indoxakarb.

               (5)

               Granskningen av forklorfenuron visade inte på några utestående frågor eller problem som skulle ha krävt samråd med vetenskapliga kommittén för växter eller med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som har tagit över kommitténs roll.

               (6)

               När det gäller indoxakarb framfördes två frågor till vetenskapliga kommittén för växter. Kommittén ombads kommentera NOEL-värdet (No observed effect level) när det gäller effekten på röda blodkroppar hos råttor, samt vad som bör ligga till grund för fastställandet av den akuta referensdosen (ARfD) för indoxakarb.
               I sitt yttrande (4) konstaterar vetenskapliga kommittén för växter att de observerade förändringarna i några parametrar för röda blodkroppar i allmänhet var små och inte åtföljdes av någon signifikant retikulocytos, och att de endast visade på en svag hemolytisk effekt. Även om det inte gick att fastställa ett visst NOEL-värde kom kommittén fram till en högsta dos under vilken inga negativa verkningar observerats.
               Vetenskapliga kommittén för växter svarade dessutom att de allmänna och ospecifika tecken på toxicitet som observerats i en studie avseende akut neurotoxicitet gjord på råttor kan användas som beräkningsgrund för ARfD.

               (7)

               Kommitténs rekommendationer har beaktats vid den fortsatta granskningen av medlemsstaterna och kommissionen i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa och vid utarbetandet av detta direktiv och granskningsrapporten. Genom denna utvärdering fastställdes de relevanta effektmåtten (ARfD och acceptabelt dagligt intag (ADI)) utifrån de exponeringsnivåer som angetts av vetenskapliga kommittén för växter.

               (8)

               De olika undersökningar som gjorts har visat att växtskyddsmedel som innehåller dessa verksamma ämnen i allmänhet kan antas uppfylla de krav som fastställs i artikel 5.1 a–b och 5.3 i direktiv 91/414/EEG, särskilt vad gäller de användningsområden som undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapporter. Forklorfenuron och indoxakarb bör därför införas i bilaga I till det direktivet så att godkännande av växtskyddsmedel som innehåller dessa ämnen kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med det nämnda direktivet.

               (9)

               Utan att det påverkar de förpliktelser som enligt direktiv 91/414/EEG följer av införandet av ett verksamt ämne i bilaga I, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter införandet för att granska befintliga godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller forklorfenuron eller indoxakarb för att se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt de i artikel 13 och de relevanta kraven i bilaga I, är uppfyllda. Medlemsstaterna bör omvandla befintliga provisoriska godkännanden till fullständiga godkännanden, ändra dem eller återkalla dem i enlighet med bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG. Trots ovanstående tidsfrist bör en längre period föreskrivas för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen enligt bilaga III för varje växtskyddsmedel för varje avsett användningsområde i överensstämmelse med de enhetliga principerna i direktiv 91/414/EEG.

               (10)

               Införandet av forklorfenuron i bilaga I till direktiv 91/414/EEG grundar sig på dokumentation om användningen av detta verksamma ämne på kiwifrukter. Några andra användningsområden har för närvarande inte tillräckligt stöd av uppgifter från det sökande företaget, och inte alla risker i samband med sådan användning har utretts tillräckligt enligt kriterierna i bilaga VI till det direktivet. För att medlemsstaterna skall kunna bevilja godkännanden för andra användningsområden bör de därför kräva att få de uppgifter som behövs för att bevisa att kraven i direktiv 91/414/EEG uppfylls, i synnerhet när det gäller påverkan på konsumenterna och miljön.

               (11)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall anta och senast den 30 september 2006 offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 oktober 2006.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av det här direktivet.
   Artikel 3
   1.   Om så krävs skall medlemsstaterna i enlighet med direktiv 91/414/EEG ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller forklorfenuron eller indoxakarb som verksamt ämne senast den 30 september 2006. Senast detta datum skall medlemsstaterna särskilt kontrollera att villkoren i bilaga I till det direktivet som rör forklorfenuron och indoxakarb har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B som rör de verksamma ämnena, samt att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13 i samma direktiv.
   2.   Oavsett vad som sägs i punkt 1 skall medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller forklorfenuron eller indoxakarb antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen, som alla senast den 31 mars 2006 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, ta upp medlet till ny prövning i enlighet med de enhetliga principer som föreskrivs i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som rör forklorfenuron respektive indoxakarb i bilaga I till samma direktiv. På grundval av den utvärderingen skall medlemsstaterna avgöra om produkten uppfyller kraven i artikel 4.1 b–e i direktiv 91/414/EEG.
   Därefter skall medlemsstaterna

               a)

               om en produkt innehåller forklorfenuron eller indoxakarb som enda verksamma ämne, om så krävs, senast den 30 september 2007 ändra eller återkalla godkännandet, eller

               b)

               om en produkt innehåller forklorfenuron eller indoxakarb som ett av flera verksamma ämnen, om så krävs, ändra eller återkalla godkännandet senast den 30 september 2007 eller vid ett datum som fastställts för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket/vilka ämnet eller ämnena i fråga infördes i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.

         Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den 1 april 2006.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 27 januari 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2006/6/EG (EUT L 12, 18.1.2006, s. 21).

      (2)  EGT L 57, 2.3.2000, s. 35.

      (3)  EGT L 176, 20.6.1998, s. 34.

      (4)  Yttrande från vetenskapliga kommittén för växter över särskilda frågor från kommissionen angående granskningen av indoxakarb (SCP/Indoxa/002-Final), antaget av vetenskapliga kommittén för växter den 18 juli 2002.

      BILAGA
      I bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall följande läggas till i slutet av tabellen

                     Nr

                     Trivialnamn, Identifikationsnummer

                     IUPAC-namn

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”119

                     Forklorfenuron
                     CAS-nr 68157-60-8
                     CIPAC-nr 633

                     1-(2-klor-4-pyridinyl)-3-fenylurea

                     ≥ 978 g/kg

                     1 april 2006

                     31 mars 2016

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som tillväxtreglerande ämne.
                     DEL B
                     När medlemsstaterna bedömer ansökningar om godkännande av växtskyddsmedel som innehåller forklorfenuron för andra användningsområden än på kiwiplantor, skall de ta särskild hänsyn till villkoren i artikel 4.1 b samt se till att alla nödvändiga uppgifter lämnats innan ett sådan godkännande beviljas.
                     Vid genomförandet av de enhetliga principerna i bilaga VI skall hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om forklorfenuron, särskilt tilläggen I och II till denna, i den form som den slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 23 september 2005.
                     I denna samlade bedömning bör medlemsstaterna särskilt beakta risken för förorening av grundvattnet när det verksamma ämnet används i områden med känsliga mark- och/eller klimatförhållanden.
                     I förekommande fall bör riskreducerande åtgärder vidtas.

                     120

                     Indoxakarb
                     CAS-nr 173584-44-6
                     CIPAC-nr 612

                     metyl (S)-N-[7-klor-2,3,4a,5-tetrahydro-4a-(metoxikarbonyl)indeno[1,2-e][1,3,4]oxadiazin-2-ylkarbonyl]-4′-(trifluormetoxi)karbanilat

                     TC (Tekniskt material): ≥ 628 g/kg indoxacarb

                     1 april 2006

                     31 mars 2016

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som insekticid.
                     DEL B
                     Vid genomförandet av de enhetliga principerna i bilaga VI skall hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om indoxakarb, särskilt tilläggen I och II till denna, i den form som den slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 23 september 2005.
                     I denna samlade bedömning bör medlemsstaterna särskilt beakta skyddet av vattenlevande organismer.
                     Villkoren för användning bör vid behov inbegripa riskreducerande åtgärder.”

         (1)  En detaljerad beskrivning av varje verksamt ämne återfinns i granskningsrapporten för ämnet i fråga.


Avis juridique important

|

31989L0220

Kommissionens direktiv 89/220/EEG av den 7 mars 1989 med ändring, i syfte att beakta införandet av den kombinerade nomenklaturen, av rådets direktiv 69/169/EEG om harmonisering av lagstiftningen om befrielse från omsättningsskatter och punktskatter på varor som införs av resande

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 092 , 05/04/1989 s. 0015 - 0015 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 2 s. 0013  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 2 s. 0013

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 7 mars 1989 med ändring, i syfte att beakta införandet av den kombinerade nomenklaturen, av rådets direktiv 69/169/EEG om harmonisering av lagstiftningen om befrielse från omsättningsskatter och punktskatter på varor som införs av resande (89/220/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 20/89(), och särskilt artikel 15 i denna, ochmed beaktande av följande:Klassifikationen av de varor som är förtecknade i artikel 5.6 i rådsdirektiv 69/169/EEG(), senast ändrat genom direktiv 88/664/EEG(), grundas på användningen av Tullsamarbetsrådets nomenklatur.Tullsamarbetsrådet har godkänt den internationella konventionen om det harmoniserade systemet för varubeskrivning och kodifiering av varor och tjänster (nedan benämnt "HS"). Denna konvention godkändes av rådet genom beslut 87/369/EEG() och har tillämpats sedan den 1 januari 1988. En kombinerad nomenklatur har därför upprättats för att ge HS verkan inom europeiska ekonomiska gemenskapen. Hänvisningen i artikel 5.6 i direktiv 69/169/EEG bör därför avse denna.Att anpassa direktiv 69/169/EEG till den kombinerade nomenklaturen medför följaktligen en rent teknisk ändring, som på intet sätt förändrar omfattningen av det nämnda direktivet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDEArtikel 1I artikel 5.6 i direktiv 69/169/EEG ersätts hänvisningen till rubrikerna 71.07 och 71.08 i Gemensamma tulltaxan härmed av en hänvisning till KN-koderna 7108 och 7109.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1989. De skall omedelbart underrätta kommissionen härom.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 7 mars 1989.På kommissionens vägnarChristiane SCRIVENERLedamot av kommissionen() EGT nr L 256, 7.9.1987, s. 1.() EGT nr L 4, 6.1.1989, s. 19.() EGT nr L 133, 4.6.1969, s. 6.() EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 41.() EGT nr L 198, 20.7.1987, s. 1.


Avis juridique important

|

31977L0311

Rådets direktiv 77/311/EEG av den 29 mars 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om bullernivån på förarplatsen i hjulburna jordbruks- eller skogstraktorer

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 105 , 28/04/1977 s. 0001 - 0009 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 7 s. 0016  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 6 s. 0022  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 7 s. 0016  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 7 s. 0026  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 7 s. 0026

RÅDETS DIREKTIV av den 29 mars 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om bullernivån på förarplatsen i hjulburna jordbruks- eller skogstraktorer (77/311/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Vid tillämpning av förfarandet med EEG-typgodkännande enligt rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av hjulburna jordbruks- och skogstraktorer(3), bör bestämmelser antas för att säkerställa trygga arbetsförhållanden och särskilt för att skydda hörseln hos de personer som är verksamma inom jordbruket och som framför sådana traktorer.Sådana bestämmelser är särskilt nödvändiga med hänsyn till att det endast är två medlemsstater som i sin lagstiftning har detaljerade bestämmelser om bullernivån i förarhytten på traktorer av ovannämnda slag.Skillnaderna i utformningen av ovannämnda bestämmelser i nationell lagstiftning kan hindra handeln inom gemenskapen och utgör således ett hinder för upprättandet av en fungerande gemensam marknad.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. I detta direktiv avses med jordbruks- eller skogstraktor alla slags motordrivna fordon som är utrustade med hjul eller band och med minst två axlar, vars huvudsakliga funktion ligger i deras dragkraft och som är särskilt konstruerade för att dra, skjuta, bära eller driva vissa redskap, maskiner eller släpvagnar avsedda för användning inom jord- eller skogsbruk. De kan vara utrustade för befordran av last eller passagerare.2. Detta direktiv skall bara tillämpas på sådana traktorer som definieras i punkt 1 och som är utrustade med luftfyllda däck och två axlar samt är konstruerade för en högsta tillåten hastighet på mellan 6 och 25 km/tim.Artikel 21. Medlemsstaterna får inte vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande eller förbjuda försäljning, registrering eller idrifttagande av någon traktor av skäl som hänför sig till den bullernivå som föraren utsätts för, om denna bullernivå ligger inom följande gränsvärden:90 dB(A) i överensstämmelse med bilaga 1, eller86 dB(A) i överensstämmelse med bilaga 2.Under en övergångsperiod som löper ut vid ett datum som skall fastställas före den 1 oktober 1981 enligt det förfarande som anges i artikel 13 i rådets direktiv 74/150/EEG skall ovannämnda gränsvärden vid mätning enligt bilaga 1 punkt 3.2.1.1 och bilaga 2 punkt 3.2.2.1 höjas med 6 dB(A).2. Under en övergångsperiod som löper ut vid ett datum som skall fastställas före den 1 oktober 1981 enligt det förfarande som anges i artikel 13 i direktiv 74/150/EEG kan medlemsstaterna bevilja nationellt typgodkännande, försäljning, registrering eller idrifttagande av traktorer utan förarhytt om deras bullernivå ligger inom följande gränsvärden:96 dB(A) i överensstämmelse med bilaga 1, eller92 dB(A) i överensstämmelse med bilaga 2.Artikel 3Med förarhytt avses i detta direktiv alla typer av påbyggnader bestående av styva, genomskinliga eller ogenomskinliga komponenter som helt omger föraren och som avskärmar honom från omgivningen och som kan hållas konstant stängda under arbetets gång.Artikel 4Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det varken i säljpresentationen eller i reklamen förekommer någonting som tillskriver traktorerna bulleregenskaper på förarplatsen som de i själva verket inte har.Artikel 5Eventuella ändringar som anses nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till detta direktiv till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i direktiv 74/150/EEG.Artikel 61. Medlemsstaterna skall inom 18 månader från dagen för anmälan sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 mars 1977.På rådets vägnarG. KAUFMANOrdförande(1) EGT nr C 127, 18.10.1974, s. 34.(2) EGT nr C 125, 16.10.1974, s. 30.(3) EGT nrL 84, 28.3.1974, s. 10.BILAGA 1MÄTAPPARATUR, MÄTFÖRHÅLLANDEN OCH MÄTMETOD1 MÄTENHET OCH MÄTINSTRUMENT 1.1 MätenhetBullernivån skall mätas i A-vägd dB, uttryckt i dB(A).1.2 MätapparaturBullernivån på förarplatsen skall mätas med ett sådant mätinstrument för mätning av ljudnivån som beskrivs i Internationella elektrotekniska kommissionens publikation 179/1965 första upplagan.Om instrumentets utslag varierar, skall medelvärdet av de högsta värdena anges.2 MÄTFÖRHÅLLANDEN Mätning skall ske under följande förhållanden:2.1 Traktorn skall vara olastad, dvs. utan extra tillbehör, men skall ha kylarvätska, smörjmedel, full bränsletank, verktyg och förare. Denne får inte bära onormalt tjock klädsel, halsduk eller huvudbonad. Det får inte finnas något föremål på traktorn som kan tänkas ha störande inverkan på ljudnivån.2.2 Däcken skall vara luftfyllda med det tryck som rekommenderas av traktortillverkaren. Motorn, kraft- överföringen och drivaxlarna skall vara uppe i normal arbetstemperatur och om traktorn är försedd med kylargardin så skall denna vara öppnad under hela tiden mätningarna pågår.2.3 Extra utrustning som drivs av motorn eller med en egen motor, såsom vindrutetorkare, varmluftfläkt eller kraftuttag, får inte vara i arbete under mätningens gång, om detta kan inverka på ljudnivån. Utrustning som normalt arbetar samtidigt med motorn, som t.ex. motorns kylfläkt, måste vara igång under mätningarna.2.4 Provplatsen där mätningarna äger rum skall vara belägen i öppen och tillräckligt tyst omgivning. Som provplats lämpar sig t.ex. en öppen yta med 50 m radie, vars mittdel skall ha en radie på minst 20 m och vara praktiskt taget plan, eller ett plant område med en fast bana och en så jämn och gropfri yta som möjligt. Banan måste vara så ren och torr som möjligt (dvs. vara fri från t.ex. grus, löv, snö osv.). Sluttningar och ojämnheter kan bara godtas om de variationer i ljudnivån de orsakar ligger inom mätapparaturens felmarginal.2.5 Provbanans yta skall vara av sådan beskaffenhet att den inte medför alltför kraftiga ljud från däcken.2.6 Vädret skall vara fint och torrt med ringa eller ingen vind. Det buller på förarplatsen som orsakas av vinden eller andra ljudkällor måste ligga minst 10 dB(A) under traktorns bullernivå.2.7 Om ett fordon används för mätningen, skall det bogseras eller köras på tillräckligt avstånd från traktorn för att undvika störningar. Under mätningarna får inget föremål eller reflekterande ytor som kan påverka mätningarna befinna sig närmare än 20 m vid sidan om provbanan eller närmare än 20 m framför eller bakom traktorn. Detta villkor kan anses vara uppfyllt om de variationer i bullernivån som orsakas därav håller sig inom felmarginalerna. Om inte, skall mätningarna avbrytas så länge störningarna pågår.2.8 Samtliga mätningar i en viss serie skall utföras på samma provbana.3 MÄTMETOD 3.1 Mikrofonen skall i sidled vara placerad 250 mm från sätets mittplan på den sida där den högre bullernivån konstateras.Mikrofonmembranet skall vara riktat framåt och mikrofonens mittpunkt skall befinna sig 790 mm ovanför och 150 mm framför sätets referenspunkt enligt beskrivning i bilaga 3. Mikrofonen får inte utsättas för alltför starka vibrationer.3.2 Den högsta ljudnivån i dB(A) skall bestämmas enligt följande:3.2.1 Alla öppningar (såsom dörrar, fönster) i traktorer med sluten serietillverkad hytt skall vara stängda under den första mätomgången.3.2.1.1 Under den andra mätomgången skall de lämnas öppna, förutsatt att de inte medför trafikfara när de är öppna, men upp- eller nedfällbara vindrutor skall hållas stängda hela tiden.3.2.2 Bullernivån skall mätas med mätapparaturen inställd på "slow" vid en belastning motsvarande det högsta ljudet med den växel ilagd som ger en hastighet framåt som ligger närmast 7,25 km/tim.Gaspådraget skall vara helt öppet. Efter start utan belastning skall belastningen öka till dess att den maximala bullernivån uppnås. Varje gång belastningen ökar skall bullernivån få tid att stabilisera sig innan mätning sker.3.2.3 Bullret skall mätas med mätinstrumentet inställt på "slow" vid en belastning motsvarande det maximala ljudet med vilken annan växel som helst än den enligt 3.2.2, förutsatt att den uppmätta bullernivån ligger minst 1 dB(A) över den som uppmätts med växeln enligt 3.2.2.Gaspådraget skall vara helt öppet. Efter start utan belastning skall belastningen öka till dess att den maximala bullernivån uppnås. Varje gång belastningen ökar skall bullernivån få tid att stabilisera sig innan mätning sker.3.2.4 Bullret skall även mätas med obelastad traktor och i traktorns högsta avsedda hastighet.3.3 I provningsrapporten skall redovisas bullernivåmätningar som utförts under följande förhållanden:3.3.1 Med den växel som ger den hastighet som ligger närmast 7,25 km/tim.3.3.2 Med vilken växel som helst, om villkoren enligt punkt 3.2.3 är uppfyllda.3.3.3 I traktorns högsta avsedda hastighet.4 UTVÄRDERING Mätresultaten enligt punkterna 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3 och 3.2.4 får inte överskrida de värden som anges i artikel 2.BILAGA 2MÄTAPPARATUR, MÄTFÖRHÅLLANDEN OCH MÄTMETOD1 MÄTENHET OCH MÄTINSTRUMENT 1.1 MätenhetLjudnivån skall mätas i A-vägd dB, uttryckt i dB(A).1.2 MätapparaturBullernivån på förarplatsen skall mätas med ett sådant mätinstrument för mätning av bullernivån som beskrivs i Internationella elektrotekniska kommissionens publikation 179/1965 första upplagan.Om instrumentets utslag varierar, skall medelvärdet av de högsta värdena anges.2 MÄTFÖRHÅLLANDEN Mätning skall ske under följande förhållanden:2.1 Traktorn måste vara olastad, dvs. utan extra tillbehör, men skall vara försedd med kylarvätska, smörjmedel, full bränsletank, verktyg och förare. Denne får inte bära onormalt tjock klädsel, halsduk eller huvudbonad. Det får inte finnas något föremål på traktorn som kan tänkas ha störande inverkan på ljudnivån.2.2 Däcken skall vara luftfyllda med det tryck som traktortillverkaren rekommenderar. Motor, kraftöverföring och drivaxlar skall vara uppe i normal arbetstemperatur och om traktorn är försedd med kylargardin, så skall denna vara helt öppnad.2.3 Extra utrustning som drivs av motorn eller med en egen motor, såsom vindrutetorkare, varmluftfläkt eller kraftuttag, får inte vara i arbete under mätningens gång, om detta kan inverka på ljudnivån. Utrustning som normalt arbetar samtidigt med motorn, t.ex. motorns kylfläkt, skall vara igång under mätningarna.2.4 Provplatsen där mätningarna äger rum skall vara belägen i öppen och tillräckligt tyst omgivning. Som provplats lämpar sig t.ex. en öppen yta med 50 m radie, vars mittdel skall ha en radie på minst 20 m och vara praktiskt taget plan, eller ett plant område med en fast bana och en så jämn och gropfri yta som möjligt. Banan skall vara så ren och torr som möjligt (dvs. vara fri från t.ex. grus, löv, snö osv.). Sluttningar och ojämnheter kan bara godtas om de variationer i ljudnivån de orsakar ligger inom mätapparaturens felmarginal.2.5 Provbanans yta skall vara av sådan beskaffenhet att den inte medför alltför kraftigt ljud från däcken.2.6 Vädret skall vara fint och torrt med ringa eller ingen vind.Bullret på förarplatsen som orsakas av vinden eller andra ljudkällor måste ligga minst 10 dB(A) under traktorns bullernivå.2.7 Om ett fordon används för mätningen, skall det bogseras eller köras på tillräckligt avstånd från traktorn för att undvika störningar. Under mätningarna får inget föremål eller reflekterande ytor som kan påverka mätningarna befinna sig närmare än 20 m vid sidan om provbanan eller närmare än 20 m framför eller bakom traktorn. Detta villkor kan anses vara uppfyllt om de variationer i ljudnivån som orsakas därav håller sig inom felmarginalerna. Om inte, skall mätningarna avbrytas så länge störningarna pågår.2.8 Samtliga mätningar i en viss serie skall utföras på samma provbana.3 MÄTMETOD 3.1 Mikrofonen skall i sidled vara placerad 250 mm från sätets mittplan på den sidan där den högre bullernivån konstateras.Mikrofonmembranet skall vara riktat framåt och mikrofonens mittpunkt skall befinna sig 790 mm ovanför och 150 mm framför sätets referenspunkt enligt beskrivning i bilaga 3. Mikrofonen får inte utsättas för alltför starka vibrationer.3.2 Bullernivån skall bestämmas enligt följande:3.2.1 Traktorn skall köras på provbanan minst tre gånger under minst 10 sekunder i samma hastighet.3.2.2 Alla öppningar (såsom dörrar, fönster) i traktorer med sluten serietillverkad hytt skall vara stängda under den första mätomgången.3.2.2.1 Under den andra mätomgången skall de vara öppna, förutsatt att de inte medför trafikfara när de är öppna, men upp- eller nedfällbara vindrutor skall hållas stängda.3.2.3 Bullret skall mätas vid högsta varvtal med mätinstrumentet inställt på "slow" med den växel som ger en hastighet närmast 7,25 km/tim vid ifrågavarande varvtal. Traktorn skall vara obelastad när mätningarna utförs.4 UTVÄRDERING Mätresultaten enligt punkterna 3.2.2 och 3.2.3 får inte överskrida de värden som anges i artikel 2.BILAGA 3BESTÄMNING AV FÖRARSÄTETS REFERENSPUNKT1 DEFINITION 1.1 Referenspunkten på förarsätet (S) skall vara en punkt som befinner sig i sätets centrala längsgående plan i skärningslinjen mellan den yta som tangerar ryggstödets nedre del och ett horisontellt plan. Detta horisontella plan skär i sin tur genom undersidan på sitsplattan 150 mm framför sätets referenspunkt.2 BESTÄMNING AV SÄTETS REFERENSPUNKT 2.1 Referenspunkten skall bestämmas med hjälp av en anordning som illustreras på bilderna 1 och 2 i tillägget till denna bilaga och som gör det möjligt att simulera tyngden av en förare på sätet.2.2 Sätet skall vara inställt i vertikalinställningens mittläge, varvid denna inställning skall vara oberoende av den horisontella inställningen. För bestämning av mikrofonens placering enligt punkt 3 i bilagorna 1 och 2 skall sätet befinna sig vid eller så nära mittläget för den horisontella sätesinställningen som möjligt.3 BESKRIVNING AV ANORDNINGEN 3.1 Anordningen enligt punkt 2.1 skall bestå av en sitsplatta och två ryggstödsplattor.3.2 Den nedre ryggstödsplattan skall vara sammanfogad i området mellan sittbenet (A) och ländryggen (B), där leden (B) skall vara inställbar i höjdled (se bild 2).4 UPPSÄTTNING AV ANORDNINGEN Anordningen skall sättas upp på följande sätt:4.1 Anordningen skall placeras på sitsen.4.2 Den skall sedan belastas med en kraft uppgående till 550 N i en punkt som befinner sig 50 mm framför leden (A), och de två ryggstödsplattorna skall pressas lätt mot ryggstödet och tangera detta.4.3 Om det inte är möjligt att finna en bestämd tangentyta till ryggstödets nedre del, skall den nedre ryggstödsplattan i vertikalt läge tryckas lätt mot ryggstödet.4.4 Om sätet är utrustat med en fjädring som är inställbar efter förarens vikt, skall fjädringen ställas in så att sätet befinner sig i en punkt mitt emellan dess båda ytterlägen.TILLÄGG>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31990L0506

Kommissionens nionde direktiv 90/506/EEG av den 26 september 1990 om ändring av bilaga 4 till rådets direktiv 77/93/EEG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 282 , 13/10/1990 s. 0067 - 0068 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 34 s. 0186  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 34 s. 0186

KOMMISSIONENS NIONDE DIREKTIV av den 26 september 1990 om ändring av bilaga 4 till rådets direktiv 77/93/EEG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna (90/506/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 90/490/EEG(2), särskilt artikel 13 andra punkten fjärde strecksatsen i detta, ochmed beaktande av följande:Bestämmelserna om skyddsåtgärder mot sådana skadegörare som Amauromyza och Liriomyza bör förbättras och i synnerhet anpassas till den nuvarande utbredningen av de skadegörarna.Den relevanta bilagan till direktiv 77/93/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.De åtgärder som fastställs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I bilaga 4 del A till direktiv 77/93/EEG skall punkterna 33 a och 33 b ersättas med följande:">Plats för tabell>"Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1991.Lagarna och de andra författningarna skall uttryckligen hänvisa till detta direktiv.Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kommissionen om alla de lagar och andra författningar som de antar vid genomförandet av detta direktiv.Kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 september 1990.På kommissionens vägnarRay MAC SHARRYLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.(2) EGT nr L 271, 3.10.1990, s. 28.