Avis juridique important

|

31983L0478

Rådets direktiv 83/478/EEG av den 19 september 1983 om ändring för femte gången (asbest) av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 263 , 24/09/1983 s. 0033 - 0036 Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 14 s. 0201  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 14 s. 0201  Finsk specialutgåva Område 15 Volym 4 s. 0136  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 4 s. 0136

RÅDETS DIREKTIV av den 19 september 1983 om ändring för femte gången (asbest) av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (83/478/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Användningen av asbest och vissa produkter som innehåller asbest kan leda till att fibrer och damm frigörs, vilket kan skada människors hälsa och orsaka asbestos och cancer.Människors hälsa skyddas bäst genom förebyggande åtgärder.Ett mycket effektivt sätt att skydda människors hälsa och miljön är att förbjuda användningen av vissa fibrer vilka enligt en del vetenskapliga källor är särskilt farliga, såsom krokidolit (blå asbest).Det är för närvarande inte möjligt att helt förbjuda krokidolit. Det är inte rimligt att föreslå att samtliga produkter som innehåller krokidolit skall dras in från marknaden, eftersom hanteringen i samband med indragningen eller oskadliggörandet av produkterna i sig skulle utgöra en hälsofara genom att fibrer frigjordes.Vissa produkter som innehåller krokidolit, exempelvis tätningar, rör av asbestcement och kraftöverföringar, kommer inte inom den närmaste framtiden att helt kunna ersättas inom gemenskapen av material med minst likvärdiga egenskaper.Det är nödvändigt att genom särskild märkning ange de risker som kan förekomma vid användning av produkter som innehåller asbestfibrer.Vissa medlemsstater har redan infört regler om märkning av asbestprodukter. Reglerna skiljer sig dock i fråga om villkoren för utsläppandet på marknaden.Genom detta direktiv begränsas möjligheten att på marknaden släppa ut och använda krokidolit och produkter som innehåller krokidolitfibrer.Begränsningar av möjligheten att släppa ut på marknaden och använda andra asbestfibrer och produkter med sådana fibrer kan ytterligare förbättra skyddet för människors hälsa. I avvaktan på gemenskapsbestämmelser om sådana begränsningar måste åtgärder för harmonisering i fråga om sådana fibrer eller produkter inskränkas till bestämmelser om märkningen.Genom detta direktiv införs ett dispenssystem. Det är nödvändigt att regelbundet se över dispensreglerna och vid behov ändra dessa, med hänsyn till tekniska och vetenskapliga framsteg samt möjligheten att ersätta krokidolit med mindre farliga ämnen.De regler om förbud mot vissa asbestfibrer och om märkning som har beslutats av vissa medlemsstater inverkar på den gemensamma marknadens funktion. Det är därför nödvändigt att närma medlemsstaternas lagar och andra författningar till varandra och i enlighet härmed ändra bilagan till direktiv 76/769/EEG(4), ändrat senast genom direktiv 83/264/EEG(5).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagan till direktiv 76/769/EEG skall benämnas bilaga 1.Artikel 2 I bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG skall en ny punkt 5 införas med följande lydelse:"5. Asbestfibrer5.1 KrokidolitCAS nr 12001 28 4 (6*)5.1 Att släppa ut på marknaden och använda denna fiber och produkter i vilka den ingår skall förbjudas.Varje medlemsstat får dock tillåta att produkter som innehåller denna fiber släpps ut på marknaden till och med den 30 juni 1988, om de har tillverkats före den 1 januari 1986.Vidare får varje medlemsstat från användningsförbudet undanta produkter som innehåller denna fiber, om produkterna har tillverkats, släppts ut på marknaden eller använts före den 1 januari 1986.Om inte annat föreskrivs i andra gemenskapsdirektiv, får medlemsstaterna från förbudet undanta de produkter som anges i det följande, inklusive fibrer och halvfabrikat som är nödvändiga för att tillverka produkterna:a) asbestcementrör,b) syra- och temperaturbeständiga tätningar, packningar, axeltätningar och elastiska kompensatorer,c) kraftöverföringar.5.2 Alla asbestfibrerKrokidolit, CAS nr 12001 28 4Krysotil, CAS nr 12001 29 5Amosit, CAS nr 12172 73 5Antofyllit, CAS nr 77536 67 5Aktinolit, CAS nr 77536 66 4Tremolit, CAS nr 77536 68 65.2 Om inte annat följer av punkt 5.1, får dessa fibrer endast släppas ut på marknaden och användas om produkterna är försedda med en etikett enligt bestämmelserna i bilaga 2.(*) Beteckning i registret för Chemical Abstract Service."Artikel 3 En ny bilaga skall införas i direktiv 76/769/EEG med följande lydelse:"BILAGA 2Särskilda bestämmelser om märkning av produkter som innehåller asbest1. Samtliga produkter som innehåller asbest eller förpackningar som innehåller sådana produkter skall vara försedda med en etikett enligt följande:a) Etiketten, som skall vara utformad enligt exemplet nedan, skall vara minst 5 cm hög (H) och 2,5 cm bred.b) Etiketten skall bestå av två delar:- den övre delen (h1 = 40 % av H) skall innehålla bokstaven 'a' i vitt mot svart bakgrund,- den undre delen (h2 = 60 % av H) skall innehålla standardlydelsen i vitt eller svart mot röd bakgrund och vara tydligt läsbar.c) Om produkten innehåller krokidolit skall orden "innehåller asbest" i standardlydelsen bytas ut mot "innehåller krokidolit/blå asbest".Medlemsstaterna får medge undantag från bestämmelsen i denna punkt för produkter som skall släppas ut på marknaden inom landet. Produkterna måste dock märkas med orden "innehåller asbest".XTB:975SG00100d) Om märkningen sker i form av tryck direkt på produkten är det tillräckligt att en enda färg används som kontrasterar mot bakgrunden.2. Etiketten enligt denna bilaga skall fästas enligt följande regler:a) Etiketten fästs på var och en av de minsta enheter som tillhandahålls.b) Om en produkt innehåller asbestbaserade komponenter är det tillräckligt om bara dessa delar är försedda med etikett. Märkning krävs inte om komponenten är för liten eller förpackningen olämplig och det därför är omöjligt att fästa etiketten på komponenten.3. Märkning av förpackade produkter som innehåller asbest3.1. Följande skall framgå genom en tydligt läsbar och outplånlig märkning på förpackningen till förpackade produkter som innehåller asbest:a) farosymbolen och relevant varningstext enligt denna bilaga,b) skyddsanvisningar, som måste utformas i enlighet med föreskrifterna i detta direktiv, om de är tillämpliga för produkten i fråga.Om ytterligare skyddsanvisningar anges på förpackningen, får dessa inte mildra eller motsäga vad som anges enligt a och b.3.2. Märkning enligt 3.1 skall utföras genom- en etikett som är väl fäst på förpackningen,- en etikett som binds fast säkert på förpackningen, eller- direkt tryck på förpackningen.3.3 Produkter som innehåller asbest och som bara är inslagna i lös plast eller liknande skall anses som förpackade och märkas enligt 3.2. Om produkter skiljs från sådana förpackningar och släpps ut på marknaden oförpackade, skall varje mindre enhet som tillhandahålls märkas enligt 3.1.4. Märkning av oförpackade produkter som innehåller asbestFör oförpackade produkter som innehåller asbest skall märkning enligt 3.1 ske genom- en etikett som är ordentligt fäst på produkten,- en etikett som binds fast säkert på produkten, eller- direkt tryck på produkten.Om märkning enligt första stycket inte är praktiskt möjlig, exempelvis på grund av produktens litenhet, produktens olämpliga egenskaper eller tekniska svårigheter, skall märkning enligt 3.1 ske genom ett särskilt meddelandeblad.5. En etikett som är fäst på den bearbetade eller färdiga produkten bör åtföljas av de skyddsanvisningar som kan vara tillämpliga för produkten i fråga. Följande skyddsanvisningar bör särskilt anges:- Bör om möjligt användas utomhus eller på väl ventilerad plats.- Använd helst manuella verktyg eller låghastighetsverktyg, som vid behov utrustas med lämplig dammutsugningsanordning. Om höghastighetsverktyg används skall de alltid vara utrustade med en sådan anordning.- Fuktas om möjligt före kapning eller borrning.- Fukta dammet, samla det i en behållare som försluts väl och omhänderta den på ett säkert sätt.Åtgärder enligt denna punkt får inte stå i strid mot gemenskapsbestämmelser som avser säkerhet och hygien på arbetsplatser.6. Märkning av produkter avsedda för hushållsbruk som inte omfattas av 5 och från vilka fibrer sannolikt kan frigöras vid användning skall vid behov innefatta följande skyddsanvisning: "Ersätt vid förslitning".7. Medlemsstaterna får föreskriva att produkter som innehåller asbest endast får släppas ut på marknaden inom deras territorier om produkterna är märkta på landets eget eller egna språk."Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 30 månader efter det att direktivet anmäldes(7). De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 september 1983.På rådets vägnarG. VARFISOrdförande(1) EGT nr C 78, 28.3.1980, s. 10.(2) EGT nr C 125, 17.5.1982, s. 159.(3) EGT nr C 331, 17.12.1980, s. 5.(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 201.(5) EGT nr L 147, 6.6.1983, s. 9.(6) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 21 september 1983.


Avis juridique important

|

31978L0143

Rådets direktiv 78/143/EEG av den 30 januari 1978 om den andra ändringen av direktiv 70/357/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om antioxidationsmedel som är godkända för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 044 , 15/02/1978 s. 0018 - 0019 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0047  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 20 s. 0090  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0047  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0094  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0094

RÅDETS DIREKTIV av den 30 januari 1978 om den andra ändringen av direktiv 70/357/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om antioxidationsmedel som är godkända för användning i livsmedel (78/143/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 2 i rådets direktiv 70/357/EEG den 13 juli 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om antioxidationsmedel som är godkända för användning i livsmedel(3) i dess lydelse enligt direktiv 74/412/EEG(4) får medlemsstaterna till och med den 31 december 1977 behålla sådana bestämmelser i sin nationella lagstiftning som tillåter att kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat, propylgallat och L-askorbinsyraestrar av de ogrenade fettsyrorna C 14 och C 18 används i livsmedel.Enligt kapitel IX.3 i bilaga 7 till anslutningsakten får Danmark, Irland och Storbritannien till och med den 31 december 1977 i sin nationella lagstiftning behålla sådana bestämmelser som rör användningen av propylgallat och etoxikin i livsmedel.Inom gemenskapen har påvisats den tekniska nyttan av etoxikin för behandling av äpplen och päron, av kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat som ett ämne som kan öka antioxidationseffekten hos andra ämnen, och av propylgallat som antioxidationsmedel i livsmedel.Det är emellertid ännu inte möjligt att fatta ett slutligt beslut om användningen av etoxikin och kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat bör tillåtas eller inte inom gemenskapen, och förhållandena måste bedömas på nytt mot bakgrund av ytterligare vetenskapliga och toxikologiska upplysningar.På grundval av de senaste vetenskapliga och toxikologiska upplysningarna är det nu möjligt att fatta ett slutgiltigt beslut att inom gemenskapen tillåta användningen av propylgallat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Artikel 2 i direktiv 70/357/EEG skall ersättas med följande:"Artikel 21. Trots bestämmelserna i artikel 1 får medlemsstaterna till och med den 31 december 1980 behålla sådana bestämmelser i sin nationella lagstiftning som tillåter att- etoxikin används för att skydda äpplen och päron mot skorv under förutsättning att halten av etoxikinresterna inte överskrider tre milligram per kilogram hel frukt,- kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat används i livsmedel.2. Före utgången av den tid som fastställts i punkt 1 får rådet enligt det förfarande som fastställts i artikel 100 i fördraget föra in etoxikin och kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat i bilagan."Artikel 2I bilagan till direktiv 70/357/EEG skall följande läggas till del I:>Plats för tabell>Artikel 3Artikel 1 och 2 skall gälla från och med den 1 januari 1978.Artikel 4Medlemsstaterna skall senast 12 månader efter anmälan av detta direktiv sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 januari 1978.På rådets vägnarP. DALSAGEROrdförande(1) EGT nr C 6, 9.1.1978, s. 117.(2) Yttrande lämnat den 14 och 15 december 1977.(3) EGT nr L 157, 18.7.1970, s. 31.(4) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 18.


Avis juridique important

|

31999L0075

Kommissionens direktiv 1999/75/EG av den 22 juli 1999 om ändring av kommissionens direktiv 95/45/EG om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 206 , 05/08/1999 s. 0019 - 0021

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/75/EGav den 22 juli 1999om ändring av kommissionens direktiv 95/45/EG om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel(1), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 94/34/EG(2), särskilt artikel 3.3 a i detta,efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommitten, ochav följande skäl:1. I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i livsmedel(3) finns en förteckning över de ämnen som får användas som färgämnen i livsmedel.2. I kommissionens direktiv 95/45/EG av den 26 juli 1995 om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel(4) anges renhetskriterier för de färgämnen som är upptagna i direktiv 94/36/EG.3. Med hänsyn till den tekniska utvecklingen är det nödvändigt att ändra de renhetskriterier som anges i direktiv 95/45/EG för karotener (E 160a (i)). Det är följaktligen nödvändigt att ändra detta direktiv.4. Det är lämpligt att ta hänsyn till de specifikationer och analysmetoder för färgämnen som anges i Codex Alimentarius och som fastställts av FAO/WHO:s gemensamma expertkommitté för livsmedelstillsatser.5. De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 95/45/EG ändras på följande sätt:I del B i bilagan skall det avsnitt som rör E 160a (i), karotener, ersättas med texten i bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 2000. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 juli 1999.På kommissionens vägnarKarel VAN MIERTLedamot av kommissionen(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 27.(2) EGT L 237, 10.9.1994, s. 1.(3) EGT L 237, 10.9.1994, s. 13.(4) EGT L 226, 22.9.1995, s. 1.BILAGA"E 160a (i) Karotener1. KAROTENER FRÅN VÄXTER>Plats för tabell>2. KAROTENER FRÅN ALGER>Plats för tabell>".


Avis juridique important

|

31999L0060

Rådets direktiv 1999/60/EG av den 17 juni 1999 om att ändra direktiv 78/660/EEG beträffande ändring av belopp uttryckta i ecu

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 162 , 26/06/1999 s. 0065 - 0066

RÅDETS DIREKTIV 1999/60/EGav den 17 juni 1999om att ändra direktiv 78/660/EEG beträffande ändring av belopp uttryckta i ecuEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 44.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag(1), särskilt artikel 53.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochav följande skäl:(1) Artiklarna 11 och 27 i direktiv 78/660/EEG och, genom hänvisning, i artikel 6 i direktiv 83/349/EEG(2) och artiklarna 20 och 21 i direktiv 84/253/EEG(3) innehåller gränsvärden uttryckta i ecu för balansomslutningen och nettoomsättningen under vilka medlemsstaterna kan bevilja undantag från nämnda direktiv.(2) I enlighet med artikel 53.2 i direktiv 78/660/EEG skall rådet, med hänsyn till den ekonomiska och monetära utvecklingen inom gemenskapen, vart femte år på förslag av kommissionen se över och vid behov ändra beloppen uttryckta i ecu i det direktivet.(3) Hittills har rådet tre gånger, i enlighet med artikel 53.2 i direktiv 78/660/EEG ändrat beloppen uttryckta i ecu genom direktiv 84/569/EEG(4), 90/604/EEG(5) och 94/8/EG(6).(4) Den fjärde femårsperioden efter det att direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 antogs upphörde den 24 juli 1998 och det är således motiverat att se över dessa belopp.(5) Under de senaste fem åren har ecun förlorat en del av sitt värde mätt i reella termer. På grundval av den ekonomiska och monetära utvecklingen inom gemenskapen är det nödvändigt att höja beloppen uttryckta i ecu.(6) I rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron(7) anges att från och med den 1 januari 1999 skall de deltagande medlemsstaternas valuta vara euron och att varje deltagande medlemsstats valuta skall till den fastställda omräkningskursen ersättas med euron. I rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron(8) föreskrivs att euron under övergångsperioden (1 januari 1999 - 31 december 2001) skall indelas i nationella valutaenheter enligt omräkningskurserna. Därför är det lämpligt att beloppen i detta direktiv uttrycks i euro. Belopp i euro som förekommer i detta direktiv skall i medlemsstater som antar euron omräknas till nationella valutaenheter enligt omräkningskurserna. Belopp i euro som förekommer i detta direktiv skall i medlemsstater som inte antar euron omräknas till nationella valutaenheter enligt de växelkurser som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 4 januari 1999.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Artikel 11 i direktiv 78/660/EEG skall ändras på följande sätt:- i den första strecksatsen skall "balansomslutning: 2500000 ecu" ersättas med "balansomslutning: 3125000 euro",- i den andra strecksatsen skall "nettoomsättning: 5000000 ecu" ersättas med "nettoomsättning: 6250000 euro".2. Artikel 27 i direktiv 78/660/EEG skall ändras på följande sätt:- i den första strecksatsen skall "balansomslutning: 10000000 ecu" ersättas med "balansomslutning: 12500000 euro",- i den andra strecksatsen skall "nettoomsättning: 20000000 ecu" ersättas med "nettoomsättning: 25000000 euro".3. Ändringen av de ovan angivna beloppen i euro skall utgöra den fjärde av de ändringar, som enligt artikel 53.2 i direktiv 78/660/EEG kan göras vart femte år.Artikel 2För medlemsstater som inte antar euron skall motsvarande belopp i nationell valuta vara det belopp som erhålls genom användning av den växelkurs som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 4 januari 1999.Artikel 31. De medlemsstater som avser att utnyttja den möjlighet som ges i artiklarna 11 och 27 i direktiv 78/660/EEG, ändrat genom detta direktiv, skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv när som helst efter dess offentliggörande. De skall genast informera kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 17 juni 1999.På rådets vägnarF. MÜNTEFERINGOrdförande(1) EGT L 222, 14.8.1978, s. 11. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/8/EG (EGT L 82, 25.3.1994, s. 33).(2) EGT L 193, 18.7.1983, s. 1.(3) EGT L 126, 12.5.1984, s. 20.(4) EGT L 314, 4.12.1984, s. 28.(5) EGT L 317, 16.11.1990, s. 57.(6) EGT L 82, 25.3.1994, s. 33.(7) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.(8) EGT L 162, 19.6.1997, s. 1.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/57/EG av den 13 juli 2009 om överrullningsskydd för jordbruks- och skogbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)

text:
               3.10.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 261/1

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/57/EG
   av den 13 juli 2009
   om överrullningsskydd för jordbruks- och skogbrukstraktorer med hjul
   (kodifierad version)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 77/536/EEG av den 28 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om överrullningsskydd för jordbruks- och skogbrukstraktorer med hjul (3) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               Direktiv 77/536/EEG är ett av särdirektiven i det system för EG-typgodkännande som fastställts genom rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul, vilket har ersatts av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/37/EG av den 26 maj 2003 om typgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer, av släpvagnar och utbytbara dragna maskiner till sådana traktorer samt av system, komponenter och separata tekniska enheter till dessa fordon (5), och det fastställer tekniska föreskrifter om utformning och konstruktion av jordbruks- och skogsbrukstraktorer vad gäller överrullningsskydd. Dessa tekniska föreskrifter avser att närma medlemsstaternas lagstiftningar till varandra för att därmed för varje typ av traktor möjliggöra det förfarande för EG-typgodkännande som fastställts genom direktiv 2003/37/EG. Bestämmelserna i direktiv 2003/37/EG om jordbruks- eller skogsbrukstraktorer, släpvagnar och utbytbara dragna maskiner till sådana traktorer samt system, komponenter och separata tekniska enheter till dessa fordon gäller därför för det här direktivet.

               (3)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga X del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Detta direktiv ska tillämpas för traktorer som definieras i artikel 2 j i direktiv 2003/37/EG och som har följande egenskaper:

               a)

               markfrigång på högst 1 000 mm,

               b)

               fast eller inställningsbar spårvidd för en av de drivande axlarna på 1 150 mm eller mer,

               c)

               möjlighet att montera en flerpunktskoppling för användning av avtagbara redskap och en dragstång,

               d)

               en massa mellan 1,5 och 6 ton, motsvarande den obelastade massan för en traktor enligt definitionen i punkt 2.1.1 i bilaga I till direktiv 2003/37/EG, med överrullningsskyddet monterat i överensstämmelse med detta direktiv och däck av den största dimension som rekommenderas av tillverkaren.

         Artikel 2
   1.   Varje medlemsstat ska bevilja EG-typgodkännande för varje typ av överrullningsskydd och dess fastsättning på traktorn som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som fastställs i bilagorna I-V.
   2.   Den medlemsstat som har beviljat EG-typgodkännande ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera, i den utsträckning som är nödvändigt och i samarbete med de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater, att tillverkningen överensstämmer med den godkända typen. En sådan kontroll ska begränsas till stickprover.
   Artikel 3
   Medlemsstaterna ska, för varje typ av överrullningsskydd och dess fastsättning på traktorn som de godkänner i enlighet med artikel 2, till tillverkaren av traktorn eller överrullningsskyddet eller dennes befullmäktigade representant utfärda ett EG-typgodkännande enligt mallen i bilaga VI.
   Medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att hindra användningen av märken som kan leda till förväxling mellan överrullningsskydd för vilka har beviljats typgodkännande enligt artikel 2 och andra anordningar.
   Artikel 4
   1.   Ingen medlemsstat får förbjuda att överrullningsskydd släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion om de är försedda med EG-typgodkännandemärke.
   2.   En medlemsstat får dock förbjuda att överrullningsskydd som är försedda med EG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden om dessa upprepade gånger avviker från den godkända typen.
   Denna medlemsstat ska genast underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om vidtagna åtgärder och ange skälen för sitt beslut.
   Artikel 5
   De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat ska inom en månad till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna sända kopior av typgodkännandeintyg (ett exempel visas i bilaga VII) för varje typ av överrullningsskydd som de godkänner eller vägrar att godkänna.
   Artikel 6
   1.   Om den medlemsstat som har beviljat EG-typgodkännande finner att ett antal överrullningsskydd och deras fastsättning på traktorn som är försedda med samma EG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den typen som medlemsstaten har godkänt ska den vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att tillverkningen överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i den staten ska underrätta motsvarande myndigheter i de övriga medlemsstaterna om de åtgärder som har vidtagits, vilka i samband med allvarlig och upprepad brist på överensstämmelse kan medföra att EG-typgodkännande återkallas. De nämnda myndigheterna ska vidta samma åtgärder om de underrättas av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat om sådan brist på överensstämmelse.
   2.   De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna ska inom en månad underrätta varandra om återkallelse av EG-typgodkännande och om skälen för en sådan åtgärd.
   Artikel 7
   I varje beslut, som har fattats enligt de bestämmelser som har antagits för att genomföra detta direktiv, om att vägra eller återkalla EG-typgodkännande för ett överrullningsskydd eller dess fastsättning på traktorn eller att förbjuda att den släpps ut på marknaden eller tas i bruk ska i detalj anges de skäl på vilket det grundas. Sådana beslut ska meddelas den berörda parten, vilken samtidigt ska upplysas om de möjligheter till prövning av beslutet som enligt medlemsstaternas lagstiftning står till buds samt inom vilken tid prövning ska begäras.
   Artikel 8
   1.   Medlemsstaterna får inte vägra att bevilja EG-typgodkännande, att utfärda det dokument som avses i artikel 2 led u i direktiv 2003/37/EG eller att bevilja nationellt typgodkännande för en viss traktortyp av skäl som hänför sig till överrullningsskydd om dessa uppfyller de krav som anges i bilagorna I-IX.
   2.   Medlemsstaterna får inte utfärda det dokument som avses i artikel 2 led u i direktiv 2003/37/EG för en traktortyp som inte uppfyller kraven i det här direktivet.
   Medlemsstaterna får vägra att bevilja nationellt typgodkännande av en traktortyp som inte uppfyller kraven i det här direktivet.
   Artikel 9
   Medlemsstaterna får inte vägra registrering eller förbjuda försäljning, ibruktagande eller användning av traktorer av skäl som hänför sig till överrullningsskyddet om dessa uppfyller de krav som anges i bilagorna I–IX.
   Artikel 10
   Varje traktor som avses i artikel 1 måste inom ramen för EG-typgodkännandet vara försedd med ett överrullningsskydd som uppfyller kraven enligt bilagorna I-IV.
   Artikel 11
   De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna I-IX till den tekniska utvecklingen ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 20.3 i direktiv 2003/37/EG.
   Artikel 12
   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 13
   Direktiv 77/536/EEG i dess lydelse enligt rättsakterna som anges i bilaga X del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande i nationell lagstiftning och tillämpningen av de direktiv som anges i bilaga X del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XI.
   Artikel 14
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2010.
   Artikel 15
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 13 juli 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         E. ERLANDSSON

            Ordförande

      (1)  EUT C 10, 15.1.2008, s. 21.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 25 september 2007 (EUT C 219 E, 28.8.2008, s. 68) och rådets beslut av den 22 juni 2009.

      (3)  EGT L 220, 29.8.1977, s. 1.

      (4)  Se bilaga X, del A.

      (5)  EUT L 171, 9.7.2003, s. 1.

      BILAGEFÖRTECKNING

                     BILAGA I

               Föreskrifter för EG-typgodkännande

                     BILAGA II

               Föreskrifter för provning av hållfastheten hos överrullningsskydd och deras fastsättning på traktorer

                     BILAGA III

               Provningsförfarande

                     BILAGA IV

               Figurer

                     BILAGA V

               Förebild för rapport om EG-typgodkännandeprovning av ett överrullningsskydd (säkerhetsram eller hytt) med avseende på dess hållfasthet samt hållfastheten hos dess fastsättning i traktorn

                     BILAGA VI

               Märkning

                     BILAGA VII

               Förebild för EG-typgodkännandeintyg

                     BILAGA VIII

               Villkor för EG-typgodkännande

                     BILAGA IX

               Bilaga till EG-typgodkännandeintyg för en typ av traktor med avseende på hållfastheten för överrullningsskydd och hållfastheten för deras fastsättning på traktorn.

                     BILAGA X

                  Del A: Upphävt direktiv och en förteckning över ändringar av det i kronologisk ordning
                  Del B: Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning och tillämpning

                     BILAGA XI

               Jämförelsetabell

         BILAGA I

            Föreskrifter för eg-typgodkännande

         1.   DEFINITION

                     1.1

                     Med överrullningsskydd (säkerhetshytt eller ram) avses den konstruktion på en traktor vars huvudsakliga syfte är att undvika eller begränsa riskerna för föraren om traktorn välter vid normal användning.

                     1.2

                     De konstruktioner som nämns i punkt 1.1 kännetecknas av att de, i händelse av en vältning, säkerställer ett intakt utrymme som är tillräckligt stort för att skydda föraren.

               2.   ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER

                     2.1

                     Varje överrullningskydd och dess fastsättning på traktorn ska vara så utformad och konstruerad att den uppfyller det huvudsakliga syfte som fastställs i punkt 1.

                     2.2

                     Detta krav ska kontrolleras med ett av de två provningsförfaranden som beskrivs i bilaga III. Det valda förfarandet ska ta hänsyn till traktorns massa enligt följande:

                                 För traktorer med en massa enligt artikel 1 – bilaga III del B.

                                 För traktorer med en massa som är större än 1,5 ton och mindre än eller lika med 3,5 ton – bilaga III del A.

                                 För traktorer med vändbar förarplats (säte och ratt) eller som är utrustade med extra säten är endast den provningsmetod som beskrivs i bilaga III del B tillämplig.

               3.   ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE

                     3.1

                     Ansökan om EG-typgodkännande med avseende på hållfastheten hos ett överrullningsskydd och hållfastheten hos dess fastsättning på en traktor ska lämnas in av traktortillverkaren eller av tillverkaren av överrullningsskyddet eller deras representanter.

                     3.2

                     Ansökan om EG-typgodkännande ska åtföljas av nedanstående handlingar i tre exemplar och av följande upplysningar:

                                 En sammanställningsritning, antingen i en skala som anges på ritningen eller med uppgift om viktiga mått för överrullningsskyddet. Denna ritning ska särskilt visa fastsättningsdelarna i detalj.

                                 Fotografier från sidan och bakifrån som visar överrullningsskyddets fastsättning i detalj.

                                 En kortfattad beskrivning av överrullningsskyddet, med uppgifter om konstruktionens typ, dess fastsättning på traktorn och, i nödvändiga fall, uppgifter om ytbehandling, på- och avstigningshjälpmedel, invändig stoppning och egenskaper som förhindrar fortsatt rullning och uppgifter om värme och ventilation.

                                 Uppgifter om material som används i konstruktionen, monteringsfästen och fästskruvar (se bilaga V).

                     3.3

                     En traktor som är representativ för den traktortyp för vilken överrullningsskyddet som ska godkännas är avsett ska lämnas in till den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningen. Denna traktor ska vara försedd med överrullningsskyddet.

                     3.4

                     Innehavaren av ett EG-typgodkännande kan begära att detta utvidgas till andra traktortyper. Den behöriga myndighet som har beviljat det ursprungliga EG-typgodkännandet ska bevilja utvidgningen om det godkända överrullningsskyddet och den eller de traktortyper för vilka utvidgningen begärs uppfyller följande villkor:

                                 Massan för traktorn utan last, enligt definition i punkt 1.3 i bilaga II, inte överstiger den under provningen använda referensmassan med mer än 5 %.

                                 Fastsättningsmetoden och fastsättningspunkterna på traktorn är identiska.

                                 Alla delar, såsom stänkskärmar och motorhuv, som avlastar överrullningsskyddet är identiska.

                                 Sätets läge inte har ändrats.

               4.   MÄRKNING

                     4.1

                     Varje överrullningsskydd som överensstämmer med den godkända typen måste vara försedd med följande märkning:

                                 4.1.1

                                 Handelsbeteckning eller varumärke.

                                 4.1.2

                                 Ett typgodkännandemärke som överensstämmer med mallen i bilaga VI.

                                 4.1.3

                                 Överrullningsskyddets serienummer.

                                 4.1.4

                                 Fabrikat och typ(er) av traktor(er) för vilka överrullningsskyddet är avsett.

                     4.2

                     Dessa uppgifter ska framgå av en liten skylt.

                     4.3

                     Märkningen ska vara synlig, lättläst och outplånlig.

         BILAGA II

            Föreskrifter för provning av hållfastheten hos överrullningsskydd och deras fastsättning på traktorer

         1.   ALLMÄNNA KRAV
         1.1   Provningens syfte
         Provningarna utförs med särskilda riggar och har till uppgift att simulera de belastningar som ett överrullningsskydd utsätts för när traktorn välter. Dessa provningar, som beskrivs i bilaga III, gör det möjligt att bestämma hållfastheten hos överrullningsskyddet och de fästen med vilka den är monterad på traktorn.
         1.2   Förberedelser före provning

                     1.2.1

                     Ett överrullningsskydd ska provas på en traktor av den typ för vilken den är konstruerad. Det ska sättas fast på traktorn i överensstämmelse med anvisningarna från tillverkaren av traktorn och/eller tillverkaren av överrullningsskyddet.

                     1.2.2

                     Vid provningen ska traktorn vara försedd med alla bärande delar från serietillverkningen som kan påverka överrullningsskyddets hållfasthet eller som kan vara nödvändiga för hållfasthetsprovningen.
                     Delar som kan vara farliga inom det fria utrymmet måste även vara monterade så att de kan undersökas med avseende på deras överensstämmelse med föreskrifterna i punkt 4.1 i denna bilaga.

                     1.2.3

                     Provningarna ska utföras med traktorn stillastående.

               1.3   Traktorns massa
         Den uppmätta massan W som används i formeln (se bilaga III delarna A och B) vid beräkning av pendelblockets fallhöjd och tryckkraften ska minst uppgå till den som definieras i punkt 2.1.1 i bilaga I till direktiv 2003/37/EG (dvs. utan extra utrustning men med kylvätska, oljor, bränsle, verktyg och förare) samt överrullningsskyddet och minus 75 kg. Häri inräknas inte extra ballastvikter fram och bak, ballast i däck, monterade redskap, monterad utrustning eller andra specialdelar.
         2.   APPARATUR OCH UTRUSTNING
         2.1   Pendelblock

                     2.1.1

                     Pendelblocket ska vara upphängt i två kedjor eller vajrar i vridningspunkter som är minst 6 meter över marken. Det måste finnas ett sätt att oberoende av varandra ställa in det upphängda blockets höjd och vinkeln mellan blocket och kedjorna eller vajrarna.

                     2.1.2

                     Blockets massa ska vara 2 000 ± 20 kg utöver kedjornas eller vajrarnas massa som i sig inte får överstiga 100 kg. Längden av anslagsytans sidor ska vara 680 ± 20 mm (se figur 4 i bilaga IV). Blocket ska vara så utfört att tyngdpunktens läge inte förskjuts.

                     2.1.3

                     Det ska finnas utrustning med vilket blocket kan dras tillbaka som en pendel till en höjd som bestäms för varje provning. En frigöringsmekanism ska göra det möjligt att svänga blocket nedåt utan att vinkeln i förhållande till kedjorna eller vajrarna ändras.

               2.2   Pendelupphängning
         Pendelns vridningspunkter ska vara fast förankrade så att deras förskjutning i någon riktning inte överstiger 1 % av fallhöjden.
         2.3   Förankringar

                     2.3.1

                     Traktorn ska med fasthållnings- och sträckningsanordningar förankras i skenor som är fastsatta i ett icke eftergivligt betongfundament. Förankringsskenor ska ha lämpligt inbördes avstånd så att traktorn kan förankras på det sätt som visas i bilaga IV, figurerna 5, 6 och 7. Traktorhjulen och de axelstöttor som används ska vid varje provning vila på fundamentet.

                     2.3.2

                     Utöver sträckningsanordningarna och förankringsskenorna ska traktorn förankras med vajrar av föreskrivna dimensioner.
                     Vajern ska ha runda kardeler, fiberkärna, konstruktion 6 × 19 i enlighet med ISO 2408 och en nominell diameter på 13 mm.

                     2.3.3

                     Centrumleden på ledstyrda traktorer ska avlastas och förankras på lämpligt sätt för slag framifrån, bakifrån och från sidan och för tryckprovning. Den ska dessutom stödjas i sidled vid slag från sidan. Fram- och bakhjulen behöver inte befinna sig i linje om detta underlättar fastsättning av vajrar på lämpligt sätt.

               2.4   Stöd av hjul och balk

                     2.4.1

                     Vid slagprovning från sidan ska en balk användas för stöd av hjulen på sätt som framgår av bilaga IV, figur 7.

                     2.4.2

                     En balk av trä med måtten 150 × 150 mm ska som stöd för hjulen spännas fast i fundamentet på den sida som är motsatt slaget på sätt som framgår av bilaga IV, figurerna 5, 6 och 7.

               2.5   Stöd och förankringar av ledstyrda traktorer

                     2.5.1

                     För ledstyrda traktorer måste ytterligare stöd och förankringar användas. Syftet med dessa är att säkerställa att den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat är lika stel som på en icke-ledstyrd traktor.

                     2.5.2

                     Ytterligare uppgifter ges i bilaga III för slag- och tryckprovning.

               2.6   Tryckprovningsutrustning
         Den utrustning som visas i bilaga IV, figur 8 ska kunna utöva en nedåtriktad kraft på överrullningsskyddet med hjälp av en balk, som är ungefär 250 mm bred och som är kopplad till kraftkällans mekanism via kardanknutar. Traktorns axlar ska stödjas på lämpligt sätt så att däcken inte påverkas av belastningen.
         2.7   Mätutrustning

                     2.7.1

                     Vid de provningar som beskrivs i bilaga III delarna A och B ska användas en anordning på vilken en rörlig friktionsring omsluter en horisontell stång med litet spel och vars syfte är att mäta skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den kvarstående deformationen under ett slagprov från sidan.

                     2.7.2

                     Vid de provningar som beskrivs i bilaga III del A ska det efter varje provning utföras mätningar för att bestämma om någon del av överrullningsskyddet har trängt in i det fria utrymmet som beskrivs i punkt 2 i bilaga III del A.

                     2.7.3

                     Vid de provningar som beskrivs i bilaga III del B ska det användas sådan utrustning – som kan vara en fotografisk utrustning – som efter provningarna gör det möjligt att fastställa om någon del av överrullningsskyddet under dessa provningar har trängt in i eller kommit i kontakt med det fria utrymme som beskrivs i punkt 2 i bilaga III del B.

               2.8   Mätningstoleranser
         Följande toleranser ska gälla för de mätningar som utförs under provningarna:

                     2.8.1

                     Linjära dimensioner som mäts under provning (utom punkt 2.8.2); dimensioner för överrullningsskyddet och traktorn, det fria utrymmet och däckens nedtryckning vid förankring för slagprovning: ± 3 mm.

                     2.8.2

                     Pendelblockets höjd för slagprov: ± 6 mm.

                     2.8.3

                     Uppmätt traktormassa: ± 20 kg.

                     2.8.4

                     Belastning vid tryckprovning: ± 2 %.

                     2.8.5

                     Vinkel för viktstödjande kedjor och vajrar i samband med slag: ± 2°.

               3.   PROVNINGAR
         3.1   Allmänna krav
         3.1.1   Provningsföljd

                     3.1.1.1

                     En förteckning över provningarna och deras inbördes ordning framgår av följande uppställning (punkternas nummer motsvarar de under vilka provningarna beskrivs i bilaga III delarna A och B):

                                             1.

                                             Slagprov bakifrån:

                                 1,1

                                             2.

                                             Tryckprov bakifrån:

                                 1,4

                                             3.

                                             Slagprov framifrån:

                                 1,2

                                             4.

                                             Slagprov från sidan:

                                 1,3

                                             5.

                                             Tryckprov framifrån:

                                 1,5

                     3.1.1.2

                     Om någon del av förankringen förskjuts eller går av under provningen ska provet göras om.

                     3.1.1.3

                     Det får inte utföras några reparationer på eller justering av traktorn eller överrullningsskyddet under provningen.

                     3.1.1.4

                     Under provningen ska traktorns växellåda vara i neutralläge och traktorn vara obromsad.

                     3.1.1.5

                     Vid provning av en traktor med vändbar förarplats (säte och ratt) ska det första slaget anbringas i längdriktning i den tyngsta änden (med mer än 50 % av traktorns massa). Det ska åtföljas av en tryckprovning av samma ände. Det andra slaget ska anbringas i den lättaste änden och det tredje slaget ska anbringas från sidan. Slutligen genomförs en ytterligare tryckprovning av traktorns lättaste ände.

               3.1.2   Spårvidd
         En sådan inställning av bakhjulens spårvidd ska väljas att överrullningsskyddet så långt som möjligt inte stöttas av däcken under provning.
         3.1.3   Delar som inte ger upphov till fara får tas bort
         Alla delar av traktorn och överrullningsskyddet vilka som kompletta enheter utgör ett skydd för föraren, inräknat även skydd mot vädret, ska levereras tillsammans med den traktor som ska provas. Det är tillåtet att ta bort vindruta, sido- och bakrutor av säkerhetsglas eller liknande material, samt avtagbara paneler, beslag och tillbehör som inte påverkar hållfastheten och som inte kan medföra någon fara i den händelse traktorn välter.
         3.1.4   Slagprovens riktning
         Slagprovning från sidan ska utföras på den sida av traktorn som sannolikt medför den största deformationen. Slagprovning bakifrån ska utföras mot det hörn som är längst bort från sidoslaget och slagprovning framifrån mot det hörn som är närmast sidoslaget.
         3.1.5   Däcktryck och nedtryckning
         Däcken får inte vara vattenfyllda. Däcktryck och nedtryckning för de däck som är förankrade under de olika provningarna ska vara i överensstämmelse med följande tabell:

                     Däcktryck (bar)

                     Nedtryckning (mm)

                     Radialdäck

                     Diagonaldäck

                     Fram

                     Bak

                     Fram

                     Bak

                     Fram

                     Bak

                     Fyrhjulsdrift, fram- och bakhjul av samma dimension

                     1,20

                     1,20

                     1,00

                     1,00

                     25

                     25

                     Fyrhjulsdrift, framhjul mindre än bakhjul

                     1,80

                     1,20

                     1,50

                     1,00

                     20

                     25

                     Tvåhjulsdrift

                     2,40

                     1,20

                     2,00

                     1,00

                     15

                     25

               4.   TOLKNING AV RESULTAT

                     4.1

                     Ett överrullningsskydd som har lämnats in för EG-typgodkännande ska anses vara i överensstämmelse med kraven på hållfasthet om den uppfyller följande villkor:

                                 4.1.1

                                 Det har inga brott och sprickor enligt punkt 3.1 i bilaga III delarna A och B.

                                 4.1.2

                                 För provning enligt bilaga III del A: ingen del av det fria utrymmet befinner sig utanför överrullningsskyddet.
                                 För provning enligt bilaga III del B: ingen del av det fria utrymmet har kommit i kontakt med överrullningsskyddet under någon av slag- eller tryckprovningarna eller är utanför överrullningsskyddet, enligt punkt 3.2 i bilaga III del B.

                                 4.1.3

                                 För provning enligt bilaga III del A: skillnaden mellan den största, tillfälliga deformationen och den kvarstående deformationen som beskrivs i punkt 3.3 i bilaga III del A överstiger inte 15 cm.
                                 För provning enligt bilaga III del B: under slagprovning från sidan får skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den kvarstående deformationen som beskrivs i punkt 3.3 i bilaga III del B inte överstiga 25 cm.

                     4.2

                     Det finns inte andra delar som utgör någon fara för föraren, t.ex. glas som kan splittras på ett farligt sätt eller otillräcklig klädsel på takets insida eller på andra ställen som förarens huvud kan komma i kontakt med.

               5.   PROVNINGSRAPPORT

                     5.1

                     Provningsrapporten ska bifogas EG-typgodkännandeintyget som visas i bilaga VII. Rapporten ska ställas upp på det sätt som framgår av bilaga V. Rapporten ska innehålla:

                                 5.1.1

                                 En allmän beskrivning av överrullningsskyddets form och konstruktion med uppgift om material och fastgöring, yttre dimensioner med överrullningsskyddet monterat, viktiga inre dimensioner, minsta avstånd till ratten, avstånd i sidled mellan ratten och överrullningsskyddets sidor, avståndet från överrullningsskyddets tak till sätet eller sätets referenspunkt och till golvet om sådant finns, uppgifter om hjälpmedel för normal påstigning och avstigning samt nödutgång i den mån dessa påverkas av överrullningsskyddets bärande delar, om värme- och, i tillämpliga fall, ventilationssystem.

                                 5.1.2

                                 Uppgifter om särskilda egenskaper, t.ex. anordningar som ska förhindra att traktorn fortsätter att rulla runt.

                                 5.1.3

                                 En kortfattad beskrivning av invändig stoppning som är avsedd att minska skador på huvud och skuldror eller att minska bullernivån.

                                 5.1.4

                                 Uppgift om typen av vindruta och andra rutor som monterats.

                     5.2

                     Rapporten ska klart ange den traktortyp (fabrikat, typ, handelsbeteckning, etc.) som används vid provningen och de typer för vilka överrullningsskyddet är avsett.

                     5.3

                     Om EG-typgodkännandet utvidgas till andra traktortyper ska rapporten innehålla en entydig hänvisning till rapporten för det ursprungliga EG-typgodkännandet samt detaljerade upplysningar om de krav som fastställs i punkt 3.4 i bilaga I.

         BILAGA III

            PROVNINGSFÖRFARANDE

            A –   Provningsmetod I

         1.   SLAG- OCH BELASTNINGSPROVER
         1.1   Slagprov baktill

                     1.1.1

                     Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar överrullningsskyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna bildar en vinkel mot vertikalplanet på 20°, om inte överrullningsskyddet i islagspunkten bildar en större vinkel mot vertikalplanet vid deformationen. I detta fall ställs blockets anslagsyta in med hjälp av ett ytterligare stöd så att den är parallell med överrullningsskyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås, samtidigt som stödkedjorna eller vajrarna bibehåller en vinkel på 20° mot vertikalplanet. Nödvändiga åtgärder för att förhindra att blocket vrider sig runt islagspunkten ska vidtas. Blockets upphängningshöjd ska ställas in så att banan för dess tyngdpunkt passerar genom islagspunkten.
                     Islagspunkten är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken vid en vältningsolycka bakåt, normalt den övre kanten. Blockets tyngdpunkt ligger på ett avstånd av 1/6 av överrullningsskyddets övre bredd innanför ett vertikalt plan parallellt med traktorns symmetriplan och som går genom överrullningsskyddets övre yttre hörn.
                     Om en krökning på överrullningsskyddets baksida börjar på ett större avstånd än detta på insidan av detta vertikalplan ska dock anslaget utföras i början av krökningen, dvs. i den punkt där krökningen tangerar en linje i rät vinkel mot traktorns symmetriplan (se figur 9, bilaga IV).
                     Om en utskjutande del utgör en otillräcklig area för blocket ska en stålplatta av lämplig tjocklek och djup och ungefär 300 mm längd göras fast på denna del på så sätt att överrullningsskyddets hållfasthet inte påverkas.

                     1.1.2

                     Icke-ledstyrda traktorer ska förankras. Förankringarnas fastsättningspunkter ska vara ungefär 2 m bakom bakaxeln och 1,5 m framför framaxeln. De ska antingen befinna sig i samma plan som blockets tyngdpunktsplan eller, om flera förankringspunkter används, ska dessa ge en resulterande kraft i detta plan på sätt som visas i figur 5, bilaga IV.
                     Förankringarna ska sträckas så att nedtryckningen av de främre och bakre däcken blir den som anges i punkt 3.1.5 i bilaga II. När förankringarna är sträckta placeras en balk med måtten 150 × 150 mm framför och tätt emot bakhjulen.

                     1.1.3

                     På ledstyrda traktorer ska båda axlarna förankras i fundamentet. Axeln på den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat ska förankras som bakaxeln i figur 5, bilaga IV. Vridningspunkten stöttas av en balk med måtten 100 × 100 mm och förankras ordentligt med vajrar i förankringsskenorna.

                     1.1.4

                     Pendelblocket ska dras tillbaka så att höjden mellan dess tyngdpunkt och islagspunkten ges av följande formel:
                     H = 125 + 0,020 W
                     där H är fallhöjden i millimeter och W traktorns massa enligt definitionen i punkt 1.3 i bilaga II.
                     Blocket frigörs så att det slår emot överrullningsskyddet.

               1.2   Slagprov framtill

                     1.2.1

                     Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar överrullningsskyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna bildar en vinkel mot vertikalplanet på 20°, om inte överrullningsskyddet i islagspunkten bildar en större vinkel mot vertikalplanet vid deformationen. I detta fall ställs blockets anslagsyta in med hjälp av ett ytterligare stöd så att den är parallell med överrullningsskyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås, och stödkedjorna eller vajrarna bibehåller en vinkel på 20° mot vertikalplanet. Nödvändiga åtgärder ska vidtas som förhindrar att blocket vrider sig runt islagspunkten. Blockets upphängningshöjd ska ställas in så att banan för dess tyngdpunkt passerar genom islagspunkten.
                     Islagspunkten är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med underlaget om traktorn välter i sidled vid körning framåt, normalt det övre, främre hörnet. Blockets tyngdpunkt ska inte avvika mer än 80 mm från ett vertikalt plan som är parallellt med traktorns symmetriplan och som går genom överrullningsskyddets övre yttre hörn.
                     Om en krökning på överrullningsskyddets framsida börjar på ett större avstånd än 80 mm på insidan av detta vertikalplan ska dock anslaget utföras i början av krökningen, dvs. i den punkt där krökningen tangerar en linje i rät vinkel mot traktorns symmetriplan (se bilaga IV, figur 9).

                     1.2.2

                     Icke-ledstyrda traktorer ska förankras på det sätt som framgår av figur 6, bilaga IV. Förankringarnas fastsättningspunkter ska vara ungefär 2 m bakom bakaxeln och 1,5 m framför framaxeln.
                     Förankringarna ska sträckas så att de främre och bakre däckens nedtryckning blir den som anges i punkt 3.1.5 i bilaga II. När förankringarna är sträckta placeras en balk med måtten 150 × 150 mm bakom och tätt emot bakhjulen.

                     1.2.3

                     På ledstyrda traktorer ska båda axlarna förankras. Axeln på den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat ska förankras som framaxeln i figur 6, bilaga IV. Vridningspunkten stöttas av balk med måtten 100 × 100 mm och förankras ordentligt med vajrar i förankringsskenorna.

                     1.2.4

                     Pendelblocket ska dras tillbaka så att höjden mellan dess tyngdpunkt och islagspunkten framgår av följande formel:
                     H = 125 + 0,020 W

               1.3   Slagprov från sidan

                     1.3.1

                     Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar överrullningsskyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna är vertikala om inte överrullningsskyddet i islagspunkten avviker från vertikalen vid deformationen. I detta fall ställs blockets anslagsyta in med ett ytterligare stöd så att den är parallell med överrullningsskyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås, varvid stödkedjorna eller vajrarna förblir vertikala. Blockets upphängningshöjd ska ställas in så att blockets tyngdpunkt passerar islagspunkten.
                     Islagspunkten är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken om traktorn välter i sidled, normalt den övre kanten. Om det inte är säkert att någon annan del av denna kant kommer i kontakt med marken först ska islagspunkten ligga i det plan som bildar rät vinkel mot traktorns symmetriplan och som passerar genom sätets mittpunkt när sätet står i mittläge. Nödvändiga åtgärder ska vidtas som förhindrar att blocket vrids runt islagspunkten.

                     1.3.2

                     Den axel på icke-ledstyrda traktorer som är fast i förhållande till överrullningsskyddet ska förankras på den sida som slaget utförs. För tvåhjulsdrivna traktorer är detta normalt bakaxeln. Detta framgår av figur 7, bilaga IV. De två förankringarna ska passera axeln från punkter direkt under denna, där den ena går till en fastgöringspunkt ungefär 1,5 m framför axeln och den andra till en punkt ungefär 1,5 m bakom axeln. Förankringarna ska dras åt så att däcket närmast förankringen trycks ihop på det sätt som framgår av punkt 3.1.5 i bilaga II. Efter förankringen placeras en balk som stötta mot hjulet på slagets motsatta sida. Den ska förankras i fundamentet så att den hålls tätt mot fälgen under slaget enligt figur 7, bilaga IV. Balkens längd ska väljas så att den bildar en vinkel på 30° ± 3° mot horisontalplanet i läge mot fälgen. Längden ska vara 20–25 gånger tjockleken och bredden två till tre gånger tjockleken. Båda axlarna ska blockeras mot rörelse i sidled med en balk som förankras i fundamentet mot hjulets utsida på slagets motsatta sida.

                     1.3.3

                     Ledstyrda traktorer ska förankras så att den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat fasthålles mot fundamentet på samma sätt som för en icke-ledstyrd traktor.
                     Båda axlarna på ledstyrda traktorer ska förankras i fundamentet. Axeln och hjulen på den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat ska förankras och stöttas på det sätt som framgår av figur 7, bilaga IV. Vridningspunkten ska stödjas med en balk med måtten 100 × 100 mm och förankras till skenor i fundamentet. En stötta placeras mot vridningspunkten och säkras i fundamentet så att den har samma effekt som en stötta mot bakhjulet och ger samma stöd som för en icke-ledstyrd traktor.

                     1.3.4

                     Blocket dras bakåt så att höjden mellan dess tyngdpunkt och islagspunkten framgår av följande formel:
                     H = 125 + 0,150 W

               1.4   Tryckprov baktill
         Traktorn ska placeras i riggen på sätt som beskrivs i punkt 2.6 i bilaga II och som visas i figurerna 8 och 10 i bilaga IV, så att balkens bakre kant befinner sig över överrullningsskyddets bakersta övre lastbärande del och så att traktorns längsgående symmetriplan befinner sig mitt emellan de punkter på balken som påverkas av krafter.
         Axelstöttorna ska placeras under axlarna på så sätt att däcken inte belastas av tryckkrafter. Den anbringade kraften ska motsvara traktorns dubbla massa som definieras i punkt 1.3 i bilaga II. Om så är nödvändigt ska traktorns främre del förankras.
         1.5   Tryckprov framtill

                     1.5.1

                     Detta prov är det samma som tryckprovet baktill, med det undantaget att balkens främre kant ska ligga över överrullningsskyddets främre övre punkt.

                     1.5.2

                     Om den främre delen av överrullningsskyddets tak inte klarar hela tryckkraften påföres kraften tills taket trycks in och sammanfaller med planet som förbinder den övre delen av överrullningsskyddet och den del av traktorns främre del som kan bära traktorns massa när den välter. Därefter avlägsnas kraften och traktorn flyttas så att balken är över den punkt av överrullningsskyddet som ska stödja traktorns bakre del när denna har rullat runt, som visas i figur 10, bilaga IV, och härefter påföres hela kraften.

               2.   DET FRIA UTRYMMET

                     2.1

                     Det fria utrymmet bestäms av följande plan när traktorn står på ett horisontellt underlag:

                                 Ett horisontellt plan, 95 cm över det belastade sätet.

                                 Ett vertikalt plan vinkelrätt mot traktorns symmetriplan och 10 cm bakom sätet.

                                 Ett vertikalt plan, parallellt med traktorns symmetriplan och 25 cm till vänster om sätets mittpunkt.

                                 Ett vertikalt plan, parallellt med traktorns symmetriplan och 25 cm till höger om sätets mittpunkt.

                                 Ett lutande plan i vilket finns en horisontell linje som bildar räta vinklar mot traktorns symmetriplan, 95 cm över det belastade sätet och 45 cm (jämte sätets normala rörelse fram och tillbaka) framför sätets baksida. Detta lutande plan passerar framför ratten och minst 4 cm från rattkransen.

                     2.2

                     Sätets baksida ska bestämmas utan hänsyn till förekommande stoppning. Sätet ska vara inställt i sitt bakersta läge för normal körning av traktorn och i sitt högsta läge om detta kan ställas in separat. Om sätets fjädring kan ställas in ska denna stå i mittläge och belastas med 75 kg.

               3.   MÄTNINGAR SOM SKA UTFÖRAS
         3.1   Brott och sprickor
         Efter varje provning undersöks alla delar, leder och fastsättningssystem visuellt med avseende på brott och sprickor. Små sprickor i delar som saknar betydelse för hållfastheten kan bortses från.
         3.2   Det fria utrymmet

                     3.2.1

                     Under varje provning kontrolleras om någon del av överrullningsskyddet har trängt in i det fria utrymmet runt förarsätet enligt definitionen i punkt 2.

                     3.2.2

                     Vidare ska kontrolleras om någon del av det fria utrymmet är utanför överrullningsskyddet. Detta anses vara fallet om någon del av det fria utrymmet kommer i kontakt med markplanet om traktorn välter i anslagets riktning. Härvid förutsätts att fram- och bakdäckens dimensioner och spårvidden är lika med de minsta värden som tillverkaren anger.

               3.3   Största tillfälliga deformation
         Vid slagprovning från sidan ska skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den kvarstående deformationen bestämmas på en höjd av 950 mm över det belastade sätet. Ena änden av stången som beskrivs i punkt 2.7.1 i bilaga II ska fastgöras i den övre delen av överrullningsskyddet och den andra änden ledas genom ett hål i pelaren. Friktionsringens läge på stången efter slaget visar den största tillfälliga deformationen.
         3.4   Kvarstående deformation
         Efter det sista tryckprovet registreras den kvarstående deformationen av överrullningsskyddet. För detta ändamål måste läget av överrullningsskyddets olika delar i förhållande till sätets referenspunkt antecknas innan provningen inleds.

            B –   Provningsmetod II

         1.   SLAG- OCH BELASTNINGSPROVER
         1.1   Slagprov baktill

                     1.1.1

                     Traktorn ska placeras så i förhållande till pendelblocket att blocket träffar överrullningsskyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna bildar en vinkel mot det vertikala planet på 20°, om inte överrullningsskyddet i islagspunkten bildar en större vinkel mot vertikalplanet vid deformationen. I detta fall inställes blockets anslagsyta med hjälp av ett ytterligare stöd så att den är parallell med överrullningsskyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås, samtidigt som stödkedjorna eller vajrarna bibehåller en vinkel på 20° med vertikalplanet. Nödvändiga åtgärder ska vidtas som förhindrar att blocket vrider sig runt islagspunkten. Blockets upphängningshöjd ska ställas in så att banan för dess tyngdpunkt passerar genom islagspunkten.
                     Islagspunkten är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken i en vältningsolycka bakåt, normalt den övre kanten. Blockets tyngdpunkt ligger på ett avstånd av 1/6 av överrullningsskyddets övre bredd innanför ett vertikalt plan parallellt med traktorns symmetriplan och som går genom överrullningsskyddets övre yttre hörn.
                     Om en krökning på överrullningsskyddets baksida börjar på ett större avstånd på insidan av detta vertikalplan ska dock anslaget utföras i början av krökningen, dvs. i den punkt där denna krökning tangerar en linje i rät vinkel mot traktorns symmetriplan (se figur 9, bilaga IV).
                     Om en utskjutande del utgör en otillräcklig area för blocket ska en stålplatta av lämplig tjocklek och djup och ungefär 300 mm längd fastgöras på denna del på så sätt att överrullningsskyddets hållfasthet inte påverkas.

                     1.1.2

                     Icke-styrda traktorer ska förankras. Förankringarnas fastsättningspunkter ska vara ungefär 2 m bakom bakaxeln och 1,5 m framför framaxeln. De ska antingen ligga i samma plan som blockets tyngdpunktsplan eller, om flera förankringspunkter används, ska dessa ge en resulterande kraft i detta plan, på sätt som visas i figur 5, bilaga IV.
                     Förankringarna ska sträckas så att de främre och bakre däckens nedtryckning blir den som anges i punkt 3.1.5 i bilaga II. När förankringarna är sträckta placeras en balk med måtten 150 × 150 mm framför och tätt emot bakhjulen.

                     1.1.3

                     På ledstyrda traktorer ska båda axlarna förankras. Axeln på den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat ska förankras som bakaxeln i figur 5, bilaga IV. Vridningspunkten stöttas av en balk med måtten 100 × 100 mm och förankras ordentligt med vajrar i förankringsskenorna.

                     1.1.4

                     Pendelblocket ska dras tillbaka så att höjden mellan dess tyngdpunkt och islagspunkten ges av följande formel:
                     H = 2,165 × 10-8 × WL2 eller H = 5,73 × 10-2 × 1
                     där

                                 H

                                 =

                                 höjden i millimeter,

                                 W

                                 =

                                 traktorns massa enligt definitionen i punkt 1.3 i bilaga II,

                                 L

                                 =

                                 traktorns största spårvidd i millimeter,

                                 I

                                 =

                                 bakaxelns tröghetsmoment med hjulen borttagna, i kg per kvadratmeter (kg/m2).

                           Därefter frigörs blocket och släpps mot överrullningsskyddet.

                     1.1.5

                     Slagprov baktill utförs inte om minst 50 % av traktorns massa, enligt definitionen i punkt 1.3 i bilaga II, ligger på framhjulen.

               1.2   Slagprov framtill

                     1.2.1

                     Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar överrullningsskyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna bildar en vinkel mot vertikalplanet på 20°, om inte överrullningsskyddet i islagspunkten bildar en större vinkel mot vertikalplanet vid deformationen. I detta fall ställs blockets anslagsyta in med hjälp av ett ytterligare stöd så att den är parallell med överrullningsskyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås, och stödkedjorna eller vajrarna bibehåller en vinkel på 20°. Nödvändiga åtgärder ska vidtas som förhindrar att blocket vrider sig runt islagspunkten. Blockets upphängningshöjd ska ställas in så att banan för dess tyngdpunkt passerar genom islagspunkten.
                     Islagspunkten ska vara den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med underlaget om traktorn välter i sidled vid körning framåt, normalt det övre, främre hörnet. Blockets tyngdpunkt ska inte avvika mer än 80 mm från ett vertikalt plan som är parallellt med traktorns symmetriplan och som går genom överrullningsskyddets övre yttre hörn.
                     Om en krökning på överrullningsskyddets framsida börjar på ett större avstånd än 80 mm på insidan av detta vertikalplan ska anslaget utföras i början av krökningen, dvs. i den punkt där denna krökning tangerar en linje i rät vinkel mot traktorns symmetriplan (se figur 9, bilaga IV).

                     1.2.2

                     Icke-styrda traktorer ska förankras på sätt som framgår av figur 6, bilaga IV. Förankringarnas fastsättningspunkter ska vara ungefär 2 m bakom bakaxeln och 1,5 m framför framaxeln.
                     Förankringarna ska sträckas så att de främre och bakre däckens nedtryckning blir den som anges i punkt 3.1.5 i bilaga II. När förankringarna är sträckta placeras en träbalk med måtten 150 × 150 mm bakom och tätt emot bakhjulen.

                     1.2.3

                     På ledstyrda traktorer ska båda axlarna förankras. Axeln på den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat ska förankras som framaxeln i figur 6, bilaga IV. Vridningspunkten stöttas med en balk med måtten 100 × 100 mm och förankras ordentligt med vajrar i fundamentet.

                     1.2.4

                     Pendelblocket ska dras tillbaka så att höjden av dess tyngdpunkt och islagspunkten ges av följande formel:
                     H = 125 + 0,020 W

               1.3   Slagprov från sidan

                     1.3.1

                     Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar överrullningsskyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna är vertikala, om inte överrullningsskyddet i islagspunkten avviker från vertikalen vid deformationen. I detta fall ska blockets anslagsyta ställas in med ett ytterligare stöd så att den är parallell med överrullningsskyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformationen uppnås, varvid stödkedjorna eller vajrarna förblir vertikala. Blockets upphängningshöjd ska ställas in så att blockets tyngdpunkt passerar islagspunkten.
                     Islagspunkten är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken om traktorn välter i sidled, normalt den övre kanten. Om det inte är säkert att någon annan del av denna kant kommer i kontakt med marken först ska islagspunkten ligga i det plan som bildar rät vinkel mot traktorns symmetriplan och som passerar genom sätets mittpunkt när sätet står i mittläge. Nödvändiga åtgärder ska vidtas som förhindrar att blocket vrids runt islagspunkten. Vid provning av en traktor med vändbar förarplats (säte och ratt) ska islagspunkten definieras i förhållande till skärningen mellan traktorns symmetriplan och ett plan som är vinkelrätt mot detta, enligt en rät linje som går genom en punkt på samma avstånd från sätets två referenspunkter.

                     1.3.2

                     Den axel på icke-ledstyrda traktorer som är fast i förhållande till överrullningsskyddet ska förankras på den sida som slaget utförs. För tvåhjulsdrivna traktorer är detta normalt bakaxeln. Detta framgår av figur 7, bilaga IV. De två förankringarna ska gå över axeln från punkter direkt under denna, där den ena går till en fastgöringspunkt ungefär 1,5 m framför axeln och den andra till en punkt ungefär 1,5 m bakom axeln. Förankringarna ska dras åt så att däcket närmast förankringen trycks ihop på det sätt som framgår av punkt 3.1.5 i bilaga II. Efter förankringen placeras en balk som stötta mot hjulet på slagets motsatta sida. Den ska förankras i fundamentet så att den hålls tätt mot fälgen under slaget enligt figur 7, bilaga IV. Balkens längd ska väljas så att den bildar en vinkel på 30 ° ± 3 ° mot horisontalplanet i läge mot fälgen. Längden ska vara 20–25 gånger tjockleken och bredden två till tre gånger tjockleken. Båda axlarna ska blockeras mot rörelse i sidled med en balk som förankras i fundamentet mot hjulets utsida på slagets motsatta sida.

                     1.3.3

                     Ledstyrda traktorer ska förankras så att den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat fasthålles mot fundamentet på samma sätt som för en icke-ledstyrd traktor.
                     Båda axlarna på ledstyrda traktorer ska förankras i fundamentet. Axeln och hjulen på den del av traktorn på vilken överrullningsskyddet är monterat ska förankras och stödjas som framgår av figur 7, bilaga IV. Vridningspunkten ska stöttas med en balk som har måtten 100 × 100 mm och förankras till skenor i fundamentet. En stötta placeras mot vridningspunkten och säkras i fundamentet så att den har samma effekt som ett stöd mot bakhjulet och ger samma stötta som för en icke-ledstyrd traktor.

                     1.3.4

                     Blocket dras bakåt så att höjden mellan dess tyngdpunkt och islagspunkten framkommer av följande formel:
                     H = 125 + 0,150 W

               1.4   Tryckprov baktill
         Traktorn ska placeras i riggen på sätt som beskrivs i punkt 2.6 i bilaga II och som visas i figurerna 8 och 10, bilaga IV, så att balkens bakre kant befinner sig över överrullningsskyddets bakersta övre lastbärande del och så att traktorns längsgående symmetriplan befinner sig mitt mellan de punkter på balken som påverkas av krafter.
         Axelstöttorna ska placeras under axlarna på så sätt att däcken inte belastas av tryckkrafter. Den anbringade kraften ska motsvara traktorns dubbla massa som definieras i punkt 1.3 i bilaga II. Om så är nödvändigt ska traktorns främre del förankras.
         1.5   Tryckprov framtill

                     1.5.1

                     Detta prov är detsamma som tryckprovet baktill, med det undantaget att balkens främre kant ska ligga över överrullningsskyddets främre, övre punkt.

                     1.5.2

                     Om den främre delen av överrullningsskyddets tak inte klarar hela tryckkraften påföres kraften tills taket trycks in och sammanfaller med planet som förbinder den övre delen av överrullningsskyddet och den del av traktorns främre del som kan bära traktorns massa när den välter. Därefter avlägsnas kraften och traktorn flyttas så att balken är över den punkt av överrullningsskyddet som ska stödja traktorns bakre del när denna har rullat runt, som visas i figur 10, bilaga IV, och därefter påförs hela kraften.

               2.   DET FRIA UTRYMMET

                     2.1.

                     Det fria utrymmet visas i figur 3, bilaga IV, och definieras i förhållande till ett vertikalt referensplan som vanligen ligger i traktorns längsriktning och som passerar en sätesreferenspunkt (beskrivs i punkt 2.3) och rattens mittpunkt. Referensplanet antas röra sig horisontellt mot sätet och ratten under slagen men förbli vinkelrätt mot traktorns golv eller överrullningsskyddet om denna har fjädrande upphängning.
                     Om ratten är inställningsbar ska den ställas in som för normal körning när föraren sitter i sätet.

                     2.2.

                     Det fria utrymmet begränsas av följande:

                                 2.2.1

                                 Ett vertikalt plan 250 mm på varje sida av referensplanet upp till en höjd av 300 mm över sätets referenspunkt.

                                 2.2.2

                                 Parallella plan utgående från den övre kanten av planen i punkt 2.2.1 till en högsta höjd av 900 mm över sätets referenspunkt och som lutar på så sätt att den översta kanten av planen närmast slaget är minst 100 mm från referensplanet.

                                 2.2.3

                                 Ett horisontellt plan 900 mm över sätets referenspunkt.

                                 2.2.4

                                 Ett lutande plan vinkelrätt mot referensplanet och som innehåller en punkt 900 mm direkt över sätets referenspunkt och den bakersta delen av sätets stomme och dess fjädring.

                                 2.2.5

                                 Ett vertikalt plan som är vinkelrätt mot referensplanet och som går nedåt från sätets bakersta punkt.

                                 2.2.6

                                 En krökt area med en radie på 120 mm som är vinkelrät mot referensplanet och tangerar planen enligt punkterna 2.2.3 och 2.2.4.

                                 2.2.7

                                 En krökt area med en radie på 900 mm som är vinkelrät mot referensplanet och som sträcker sig 400 mm framför och tangentiellt mot planet i punkt 2.2.3 i en punkt 150 mm framför sätets referenspunkt.

                                 2.2.8

                                 Ett lutande plan som är vinkelrätt mot referensplanet och som skär arean i punkt 2.2.7 i dess främre kant och passerar 40 mm från ratten; om ratten har ett högt läge ersätts detta plan med ett tangentialplan till arean i punkten 2.2.7.

                                 2.2.9

                                 Ett vertikalt plan, vinkelrätt mot referensplanet, 40 mm framför ratten.

                                 2.2.10

                                 Ett horisontellt plan genom sätets referenspunkt.

                                 2.2.11

                                 På en traktor med vändbar förarplats (säte och ratt) är det fria utrymmet en kombination av de två fria utrymmen som bestäms av rattens och sätets två olika lägen.

                                 2.2.12

                                 På en traktor som kan utrustas med olika säten använder man vid provningen en kombination av referenspunkter för olika möjliga säten. Skyddsanordningen får inte tränga in i det kombinerade fria utrymmet som motsvarar dessa olika referenspunkter för sätet.

                                 2.2.13

                                 Om en ny typ av säte blir tillgänglig efter avslutad provning ska en beräkning göras för att bestämma om det fria utrymmet runt sätets nya referenspunkt befinner sig inom det fria utrymme som tidigare fastställts. Om så inte är fallet är det nödvändigt att genomföra en ny provning.

                     2.3

                     Sätets inställning och sätets referenspunkt

                     2.3.1

                     Vid definition av det fria utrymmet i punkt 2.1 ska sätet stå i sitt bakersta läge inom det horisontella inställningsområdet. Sätet ska vertikalt ställas in i sitt mittläge om höjdläget kan ställas in oberoende av horisontalläget.
                     Referenspunkten ska bestämmas med hjälp av anordningarna som visas i figurerna 1 och 2, bilaga IV, som simulerar belastningen från en person. Anordningen består av en sätesplatta och ryggstödsplattor. Den nedre ryggstödsplattan är ledad i sätesregionen (A) och ländregionen (B), där leden (B) kan ställas in i höjdled.

                     2.3.2

                     Referenspunkten definieras som den punkt i sätets längsgående symmetriplan där tangentialplanet till den nedersta ryggstödsplattan skär ett horisontellt plan. Detta horisontella plan skär den nedre ytan av sätesplattan 150 mm framför ovannämnda tangent.

                     2.3.3

                     Om sätets fjädring kan ställas in med hänsyn till förarens vikt ska denna ställas in så att sätet befinner sig mitt i det dynamiska rörelseområdet.
                     Anordningen ska placeras på sätet. Den belastas sedan med en kraft på 550 N i en punkt 50 mm framför punkten (A) och de två ryggstödsplattorna pressas med låg kraft tangentiellt mot ryggstödet.

                     2.3.4

                     Om det inte är möjligt att bestämma tangenterna till varje område av ryggstödet (över och under ländregionen) ska följande utföras:

                                 2.3.4.1

                                 När en bestämd tangent till det nedersta området saknas: den nedre delen av ryggstödsplattan pressas i vertikalt läge mot ryggstödet.

                                 2.3.4.2

                                 När en bestämd tangent till det översta området saknas: leden (B) fixeras på en höjd av 230 mm över sätets referenspunkt, om den nedre delen av ryggstödsplattan är vertikal. Därefter pressas de två delarna av ryggstödsplattan tangentiellt och med låg kraft mot ryggstödet.

               3.   MÄTNINGAR SOM SKA UTFÖRAS
         3.1   Brott och sprickor
         Efter varje provning undersöks alla delar, leder och fastsättningssystem visuellt med avseende på brott och sprickor. Små sprickor i delar som saknar betydelse för hållfastheten kan bortses från.
         3.2   Det fria utrymmet

                     3.2.1

                     Under varje provning kontrolleras om någon del av överrullningsskyddet har trängt in i det fria utrymmet runt förarsätet enligt definitionen i punkt 2.1 och 2.2.

                     3.2.2

                     Vidare ska kontrolleras om någon del av det fria utrymmet är utanför överrullningsskyddet. Detta anses vara fallet om någon del av det fria utrymmet kommer i kontakt med markplanet om traktorn välter i anslagets riktning. Härvid förutsätts att fram- och bakdäckens dimensioner och spårvidden är lika med de minsta värden som tillverkaren anger.

               3.3   Största tillfälliga deformation
         Vid slagprovning från sidan ska skillnaden mellan den största tillfälliga deformationen och den kvarstående deformationen bestämmas på en höjd av 900 mm över och 150 mm framför sätets referenspunkt. Ena änden av stången som beskrivs i punkt 2.7.1 i bilaga II ska fastgöras i den övre delen av överrullningsskyddet och den andra änden ledas genom ett hål i pelaren. Friktionsringens läge på stången efter slaget visar den största tillfälliga deformationen.
         3.4   Kvarstående deformation
         Efter det sista tryckprovet registreras den kvarstående deformationen av överrullningsskyddet. För detta ändamål måste läget av överrullningsskyddets olika delar i förhållande till sätets referenspunkt antecknas innan provningen inleds.

         BILAGA IV
         FIGURER

         BILAGA V

         BILAGA VI

            MÄRKNING

         EG-typgodkännandemärket ska bestå av en rektangel i vilken är inskriven den gemena bokstaven ”e”, följd av bokstäver eller siffror som anger den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet:
         1. för Tyskland
         2. för Frankrike
         3. för Italien
         4. för Nederländerna
         5. för Sverige
         6. för Belgien
         7. för Ungern
         8. för Tjeckien
         9. för Spanien
         11. för Förenade kungariket
         12. för Österrike
         13. för Luxemburg
         17. för Finland
         18. för Danmark
         19. för Rumänien
         20. för Polen
         21. för Portugal
         23. för Grekland
         24. för Irland
         26. för Slovenien
         27. för Slovakien
         29. för Estland
         32. för Lettland
         34. för Bulgarien
         36. för Litauen
         49. för Cypern
         50. för Malta
         I närheten av rektangeln ska dessutom anges det EG-typgodkännandenummer som motsvarar numret på det EG-typgodkännandeintyg som har beviljats med avseende på hållfastheten för det aktuella överrullningsskyddet och dess fastsättning i traktorn.

            Exempel på EG-typgodkännandemärke

         BILAGA VII

         BILAGA VIII

            Villkor för EG-typgodkännande

                     1.

                     Ansökan om EG-typgodkännande för en traktor med avseende på hållfastheten för ett överrullningsskydd och hållfastheten för dess fastsättning på traktorn ska lämnas in av traktortillverkaren eller dennes representant.

                     2.

                     En traktor representativ för den traktortyp som ska godkännas, på vilken ett godkänt överrullningsskydd och dess godkända fastsättning är monterat ska lämnas in av den tekniska tjänst som svarar för typgodkännandeprovningarna.

                     3.

                     Den tekniska tjänst som svarar för typgodkännandeprovningarna ska kontrollera att den godkända typen av överrullningsskydd är avsedd att monteras på den typ av traktor för vilken typgodkännande begärs. Den tekniska tjänsten ska särskilt säkerställa att fastsättningen av överrullningsskyddet är i överensstämmelse med den som provades när EG-typgodkännandet beviljades.

                     4.

                     Innehavaren av EG-typgodkännandet kan begära utvidgning av detta till andra typer av överrullningsskydd.

                     5.

                     De behöriga myndigheterna ska bevilja en sådan utvidgning under följande villkor:

                                 5.1

                                 Den nya typen av överrullningsskydd och dess fastsättning på traktorn har beviljats EG-typgodkännande.

                                 5.2

                                 Den är avsedd att monteras på den typ av traktor för vilken utvidgningen av EG-typgodkännandet begärs.

                                 5.3

                                 Fastsättningen av överrullningsskyddet på traktorn överensstämmer med den som provades när EG-typgodkännandet beviljades.

                     6.

                     Ett intyg, av vilket en mall visas i bilaga IX, ska bifogas EG-typgodkännandeintyget för varje typgodkännande eller utvidgning av typgodkännande som har beviljats eller vägrats.

                     7.

                     Om ansökan av EG-typgodkännande för en typ av traktor lämnas in samtidigt som begäran av EG-typgodkännande för en typ av överrullningsskydd som är avsett att monteras på den typ av traktor för vilken EG-typgodkännande begärs gäller inte kontroller som anges i punkterna 2 och 3.

         BILAGA IX

         BILAGA X
         DEL A

            Upphävt direktiv och en förteckning över ändringar av det i kronologisk ordning

         (som det hänvisas till i artikel 13)

                     Rådets direktiv 77/536/EEG
                     (EGT L 220, 29.8.1977, s. 1)

                     Bilaga I del X till 1979 års anslutningsakt
                     (EGT L 291, 19.11.1979, s. 108)

                     Bilaga I del IX A till 1985 års anslutningsakt
                     (EGT L 302, 15.11.1985, s. 209)

                     Rådets direktiv 87/354/EEG
                     (EGT L 192, 11.7.1987, s. 43)

                     Endast vad gäller hänvisningen i bilagan punkt 9 a till direktiv 77/536/EEG

                     Rådets direktiv 89/680/EEG
                     (EGT L 398, 30.12.1989, s. 26)

                     Punkt XI.C.II.2 i bilaga I till 1994 års anslutningsakt
                     (EGT C 241, 29.8.1994, s. 205)

                     Kommissionens direktiv 1999/55/EG
                     (EGT L 146, 11.6.1999, s. 28)

                     Punkt I.A.21 i bilaga II till 2003 års anslutningsakt
                     (EUT L 236, 23.9.2003, s. 53)

                     Rådets direktiv 2006/96/EG
                     (EUT L 363, 20.12.2006, s. 81)

                     Endast vad gäller hänvisningarna till direktiv 77/536/EEG i artikel 1 och i del A punkt 20 i bilagan.

               DEL B

            Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning och tillämpning

         (som det hänvisas till i artikel 13)

                     Direktiv

                     Tidsfrist för införlivande

                     Datum för tillämpning

                     77/536/EEG

                     29 december 1978

                     —

                     87/354/EEG

                     31 december 1987

                     —

                     89/680/EEG

                     3 januari 1990

                     —

                     1999/55/EG

                     30 juni 2000 (1)

                     —

                     2006/96/EG

                     1 januari 2007

                     —

            (1)  I enlighet med artikel 2 i direktiv 1999/55/EG:

            ”1.   Från och med den 1 juli år 2000 får medlemsstaterna inte

                        —

                        vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande, eller vägra att utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en viss traktortyp,

                        —

                        förbjuda att traktorer tas i bruk,

                  om dessa traktorer uppfyller kraven i direktiv 77/536/EEG, i dess lydelse efter att ha ändrats genom det här direktivet.
            2.   Från och med den 1 januari 2001 får medlemsstaterna

                        —

                        inte längre utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en traktortyp som inte uppfyller kraven i direktiv 77/536/EEG, i dess lydelse efter att ha ändrats genom det här direktivet,

                        —

                        vägra bevilja nationellt typgodkännande av en traktortyp som inte uppfyller kraven i direktiv 77/536/EEG, i dess lydelse efter att ha ändrats genom det här direktivet.”

         BILAGA XI

            JÄMFÖRELSETABELL

                     Direktiv 77/536/EEG

                     Direktiv 1999/55/EG

                     Detta direktiv

                     Artikel 9

                     Artikel 1

                     Artikel 1

                     Artikel 2

                     Artikel 2

                     Artikel 3

                     Artikel 3

                     Artikel 4

                     Artikel 4

                     Artikel 5

                     Artikel 5

                     Artikel 6

                     Artikel 6

                     Artikel 7

                     Artikel 7

                     —

                     Artikel 2

                     Artikel 8

                     Artikel 8

                     Artikel 9

                     Artikel 10 och 11

                     Artikel 10 och 11

                     Artikel 12.1

                     —

                     Artikel 12.2

                     Artikel 12

                     —

                     Artikel 13

                     —

                     Artikel 14

                     Artikel 13

                     Artikel 15

                     Bilagorna I–IX

                     Bilagorna I–IX

                     —

                     Bilaga X

                     —

                     Bilaga XI