title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/69/EG av den  16 november 2005  om ändring för tjugosjunde gången av rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (polycykliska aromatiska kolväten i extender oils och däck)

text:
               9.12.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 323/51

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2005/69/EG
   av den 16 november 2005
   om ändring för tjugosjunde gången av rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (polycykliska aromatiska kolväten i extender oils och däck)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Däck tillverkas med användning av extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning som kan innehålla olika mängder av icke avsiktligt tillsatta polycykliska aromatiska kolväten. Vid tillverkningen kan dessa blandas med gummimassan. Därför kan de i olika mängd finnas med i slutprodukten.

               (2)

               Bens(a)pyren kan användas som en kvalitativ och kvantitativ markör när det gäller förekomst av polycykliska aromatiska kolväten. Bens(a)pyren och andra polycykliska aromatiska kolväten har klassificerats som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska. Dessutom har flera extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning klassificerats som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska, eftersom de innehåller polycykliska aromatiska kolväten.

               (3)

               Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö har bekräftat de vetenskapliga rön som visar att polycykliska aromatiska kolväten är skadliga för hälsan.

               (4)

               Miljöutsläppen av bens(a)pyren och andra polycykliska aromatiska kolväten bör reduceras så mycket som möjligt. För att skapa ett höggradigt hälso- och miljöskydd och bidra till att reducera de totala årliga utsläppen av polycykliska aromatiska kolväten i enlighet med 1998 års protokoll till 1979 års konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar torde det därför vara nödvändigt att begränsa utsläppandet på marknaden och användningen av extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning med höga halter av polycykliska aromatiska kolväten, samt av blandningar med höga halter av polycykliska aromatiska kolväten som används som extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning vid däcktillverkning.

               (5)

               Rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (3) bör därför ändras i enlighet med detta.

               (6)

               Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser omfattar detta direktiv däck till personbilar (4), lätta och tunga lastbilar (5), jordbruksmaskiner (6) och motorcyklar (7).

               (7)

               För att kunna uppfylla de nödvändiga säkerhetskraven, framför allt att däcken har ett bra väggrepp vid vått väglag, behövs det en övergångsperiod under vilken däcktillverkarna utvecklar och provar nya däcktyper som tillverkas utan användning av extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning med höga halter av polycykliska aromatiska kolväten. Enligt vad man nu vet kommer utveckling och provning att ta avsevärd tid, eftersom tillverkarna måste genomföra många provningsserier innan man kan garantera att de nya däcken får tillräckligt väggrepp vid vått väglag. Därför bör detta direktiv börja gälla för de ekonomiska aktörerna från och med den 1 januari 2010.

               (8)

               Harmoniserade provningsförfaranden måste antas för att detta direktiv skall kunna tillämpas på mängden polycykliska aromatiska kolväten i extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning och däck. Att anta sådana provningsförfaranden bör inte fördröja direktivets ikraftträdande. Provningsförfarandet bör helst utformas på europeisk eller internationell nivå, om möjligt av Europeiska standardiseringskommittén (CEN) eller Internationella standardiseringsorganisationen (ISO). Kommissionen kan offentliggöra hänvisningar till tillämpliga CEN- eller ISO-standarder eller om nödvändigt fastställa sådana förfaranden i enlighet med artikel 2a i direktiv 76/769/EEG.

               (9)

               Detta direktiv påverkar inte den gemenskapslagstiftning i vilken minimikrav fastställts för skydd av arbetstagare, exempelvis rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (8) och särdirektiv som bygger på detta, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/37/EG av den 29 april 2004 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG) (9) och rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (10).

               (10)

               Syftet med detta direktiv är inte att begränsa utsläppandet på marknaden, enligt artikel 2.1 e i rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (11), av däck som tillverkats före den 1 januari 2010 och som därför kan utförsäljas från befintliga lager efter detta datum. Tillverkningsdatumet är lätt att bestämma utgående från gällande krav i direktiv 92/23/EEG att detta datum skall finnas anbringat på däcken. Däck som regummeras efter den 1 januari 2010 bör förses med nya slitbanor som innehåller nya mjukningsmedel med låga halter av polycykliska aromatiska kolväten.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall ändras enligt bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 29 december 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2010.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 16 november 2005.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         Bach of LUTTERWORTH

            Oôrdförande

      (1)  EUT C 120, 20.5.2005, s. 30.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 9 juni 2005 (ännu ej offentliggjort i Europeiska unionens officiella tidning) och rådets beslut av den 17 oktober 2005.

      (3)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/98/EG (EUT L 305, 1.10.2004, s. 63).

      (4)  Rådets direktiv 92/23/EEG av den 31 mars 1992 om däck och däckmontering på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (EGT L 129, 14.5.1992, s. 95). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2005/11/EG (EUT L 46, 17.2.2005, s. 42).

      (5)  Direktiv 92/23/EEG.

      (6)  FN/ECE föreskrifter 106.

      (7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 97/24/EG av den 17 juni 1997 om vissa komponenter och karakteristiska egenskaper hos två- eller trehjuliga motorfordon (EGT L 226, 18.8.1997, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2005/30/EG (EUT L 106, 27.4.2005, s. 17).

      (8)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  EUT L 158, 30.4.2004, s. 50. Rättat i EUT L 229, 29.6.2004, s. 23.

      (10)  EGT L 131, 5.5.1998, s. 11. Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

      (11)  EGT  196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/73/EG (EUT L 152, 30.4.2004, s. 1). Rättat i EUT L 216, 16.6.2004, s. 3.

      BILAGA
      Följande punkt skall läggas till i bilaga I till direktiv 76/769/EEG:

                                 «50.

                                 Polycykliska aromatiska kolväten

                                 1.

                                 Bens(a)pyren
                                 CAS nr 50–32–8

                                 2.

                                 Bens(e)pyren
                                 CAS nr 192–97–2

                                 3.

                                 Bens(a)antracen
                                 CAS No. 56–55–3

                                 4.

                                 Chrysen
                                 CAS nr 218–01–9

                                 5.

                                 Benso(b)fluoranten
                                 CAS nr 205–99–2

                                 6.

                                 Benso(j)fluoranten
                                 CAS nr 205–82–3

                                 7.

                                 Benso(k)fluoranten
                                 CAS nr 207–08–9

                                 8.

                                 Dibenso(a, h)antracen
                                 CAS nr 53–70–3

                                 (1)

                                 Extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning får inte släppas ut på marknaden eller användas för framställning av däck eller delar av däck om de innehåller

                                             —

                                             mer än 1 mg/kg bens(a)pyren eller

                                             —

                                             mer än 10 mg/kg av summan av alla förtecknade polycykliska aromatiska kolväten.

                                       Dessa gränsvärden skall anses vara uppfyllda om extraktet av polycykliska aromatiska ämnen (PCA) utgör mindre än 3 procent av massan beräknad enligt standard IP346: 1998 som fastställts av Institute of Petroleum (fastställande av PCA i oanvända bassmörjoljor och asfaltenfria oljefraktioner – indexeringsmetod för extraktion av dimetyl sulfoxid), under förutsättning att tillverkaren eller importören kontrollerar överensstämmelsen med gränsvärdena för bens(a)pyren och de förtecknade polycykliska aromatiska kolvätena samt korrelationen av de uppmätta värdena med PCA-extraktet var sjätte månad eller efter varje större driftförändring, beroende på vilket som inträffar först.

                                 (2)

                                 Vidare får däck och slitbanor för regummering som tillverkas efter den 1 januari 2010 inte släppas ut på marknaden om de innehåller extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning som överstiger gränsvärdena i punkt 1.
                                 Dessa gränsvärden skall anses vara uppfyllda om de vulkaniserade gummiblandningarna inte överstiger gränsen på 0,35 procent Bay protons uppmätt och uträknad enligt ISO-21461 (vulkaniserat gummi–fastställande av aromatisk grad i olja i blandningar av vulkaniserat gummi).

                                 (3)

                                 Undantagsvis skall punkt 2 inte gälla regummerade däck om deras slitbanor inte innehåller extender oils med funktionerna mjukgörning och/eller utdrygning i mängder som överstiger gränsvärdena i punkt 1.”


Avis juridique important

|

31978L0932

Rådets direktiv 78/932/EEG av den 16 oktober 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om huvudstöd på säten i motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 325 , 20/11/1978 s. 0001 - 0015 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0085  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0085  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 07 s. 0190

RÅDETS DIREKTIV av den 16 oktober 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om huvudstöd på säten i motorfordon (78/932/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:De tekniska kraven som motorfordon måste uppfylla i enlighet med nationell lagstiftning avser bl.a. huvudstöd.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för varje fordonstyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande som anges i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(4), i dess lydelse enligt direktiv 78/547/EEG(5).De gemensamma kraven för inredningsdetaljer i passagerarutrymmet, utformning av manöverorgan, tak och ryggstöd samt sätenas baksida fastställdes i direktiv 74/60/EEG(6). Kraven för invändig utrustning i fråga om förarens skydd från styrmekanismen i händelse av sammanstötning fastställdes i direktiv 74/297/EEG(7). De krav som avser hållfastheten för sätena och deras förankringar fastställdes i direktiv 74/408/EEG(8). De som avser förankring av bilbälten fastställdes i direktiv 76/115/EEG(9). De som avser bilbälten och fasthållningssystem fastställdes i direktiv 77/541/EEG(10).Genom ett harmoniserat förfarande för typgodkännande för huvudstöd kan varje medlemsstat kontrollera överensstämmelsen med gemensamma konstruktions- och provningskrav och upplysa övriga medlemsstater om resultaten genom att sända en kopia av typgodkännandeintyget för varje typ av huvudstöd. Om alla huvudstöd som tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen förses med EEG-typgodkännandemärkning så undanröjs behovet av tekniska kontroller på dessa huvudstöd i övriga medlemsstater.Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon medför ömsesidigt erkännande från medlemsstaterna av de kontroller som utförts av var och en av dem på grundval av gemensamma krav.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av huvudstöd, antingen det ingår som en del eller inte av sätena i motorfordon, om det uppfyller de konstruktions- och provningskrav som fastställs i bilaga 1-5.2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande för huvudstöden skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera att serietillverkade exemplar överensstämmer med den godkända typen, i den utsträckning detta är nödvändigt och vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna. Sådana kontroller skall begränsas till stickprov.Artikel 2Medlemsstaterna skall till tillverkaren eller dennes representant utfärda ett EEG-typgodkännandemärke enligt förebilden i bilaga 6 för varje typ av huvudstöd som de godkänner i enlighet med artikel 1.Medlemsstaterna skall vidta alla tillämpliga åtgärder för att förhindra användning av märken som kan leda till förväxling mellan huvudstöd som har typgodkänts i enlighet med artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att huvudstöd släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktionssätt, om de är försedda med EEG-typgodkännandemärkning.2. En medlemsstat får dock förbjuda att huvudstöd som är försedda med EEG-typgodkännandemärkning släpps ut på marknaden om de regelmässigt avviker från den godkända typen.Staten skall genast underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om de åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i respektive medlemsstat skall till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna inom en månad sända en kopia av typgodkännandeintygen och de utvidgade intygen som färdigställts för varje typ av huvudstöd som de godkänner eller vägrar att godkänna.Artikel 51. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande konstaterar att ett antal huvudstöd som är försedda med samma typgodkännandemärkning inte överensstämmer med den typen som staten har godkänt, skall den vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att serietillverkade enheter överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i den staten skall underrätta motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de vidtagna åtgärderna, vilka kan leda till återkallelse av EEG-typgodkännande. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat underrättas om en sådan brist på överensstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad underrätta varandra om varje återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen för en sådan åtgärd.Artikel 6Av varje beslut, fattat i enlighet med de bestämmelser som antagits för att genomföra detta direktiv, att vägra eller återkalla typgodkännande för ett huvudstöd eller om att förbjuda att det släpps ut på marknaden eller används, skall i detalj framgå de skäl på vilka det grundas. Sådana beslut skall delges den berörda parten som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till dess huvudstöd, om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärkning och är avsedda att monteras i den typ av fordon som tillhandahållits för typgodkännande.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller registreras av skäl som hänför sig till dess huvudstöd, om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärkning och är avsedda att monteras i den typ av fordon som tillhandahållits för typgodkännande.Artikel 9I detta direktiv avses med fordon: varje motorfordon i kategori M1 (enligt definitionen i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG) avsett att användas på väg, med minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.Artikel 10Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 111. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för dess anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 16 oktober 1978.På rådets vägnarK. von DOHNANYIOrdförande(1) EGT nr C 82, 14.4.1975, s. 74.(2) EGT nr C 76, 7.4.1975, s. 37.(3) EGT nr C 263, 17.11.1975, s. 57.(4) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(5) EGT nr L 168, 26.6.1978, s. 39.(6) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 4.(7) EGT nr L 165, 20.6.1974, s. 16.(8) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.(9) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 6.(10) EGT nr L 220, 29.8.1977, s. 95.BILAGA 1RÄCKVIDD, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER, PROVNINGAR OCH ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP1. RÄCKVIDD1.1 Detta direktiv avser huvudstöd som- är inbyggda i och utgör en del av ryggstödet, eller- är avsedda att monteras på sätetpå motorfordon i överensstämmelse med definitionen i artikel 9 och som är avsedda för särskild användning, dvs. som enskild utrustning, av vuxna personer som sitter i framåtriktade säten.2. DEFINITIONER2.1 Fordonstyp med avseende på huvudstödMed fordonstyp med avseende på huvudstöd avses fordon som inte avviker i sådana viktiga avseenden som2.1.1 former och invändiga mått för den del av karosseriet som bildar passagerarutrymmet, och2.1.2 sätenas typ och mått.2.2 HuvudstödMed huvudstöd avses en anordning vars uppgift är att begränsa förskjutningen bakåt av förarens/passagerarens huvud i förhållande till kroppen för att minska risken för skador på halskotan i händelse av en olycka. Denna anordning kan vara inbyggd i ryggstödet eller vara en särskild del.2.3 Typ av säteMed typ av säte avses säten som inte avviker när det gäller mått, ramverk eller stoppning. Klädsel och färg kan dock vara olika.2.4 Typ av huvudstödMed typ av huvudstöd avses huvudstöd som inte avviker när det gäller mått, ramverk eller stoppning. Klädsel, färg eller överdrag kan dock vara olika.2.5 H-punkt(Se bilaga 2).2.6 R-punkt eller referenspunkt för sittplats(Se bilaga 2).2.7 Referenslinje rMed referenslinje r avses en rät linje som, antingen på en docka med massa och mått som en vuxen man av medellängd eller en docka med identiska egenskaper, passerar genom leden mellan benet och bäckenet och leden mellan halsen och bröstkorgen. På den docka som nämns under 3 i bilaga 3 till rådets direktiv 77/649/EEG av den 27 september 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon(1), till vilket bilaga 2 i detta direktiv hänvisar, visas referenslinjen i figur 1 i tillägget till bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG.2.8 HuvudlinjeMed huvudlinje avses en rät linje som passerar genom huvudets tyngdpunkt och leden mellan halsen och bröstkorgen. I huvudets viloläge ligger huvudlinjen i referenslinjens förlängning.3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE3.1 Ansökan om EEG-typgodkännande måste lämnas in av den som är innehavare av rätten till handelsbeteckningen eller varumärket för sätet eller huvudstödet eller av dennes representant.3.2 Ansökan måste åtföljas av följande dokument i tre exemplar:3.2.1 En detaljerad beskrivning av huvudstödet, som särskilt anger arten av stoppningsmaterial och, i tillämpliga fall, läget av och specifikationer för de stöd och förankringar för den eller de typer av säten som typgodkännandeansökan för huvudstödet avser.3.2.2 En detaljerad beskrivning av den eller de typer av säten som ansökan om typgodkännande för huvudstödet avser.3.2.3 Uppgifter om den eller de typer av fordon i vilka de säten som nämns i punkt 3.2.2 är avsedda att monteras.3.2.4 Måttritningar för karakteristiska delar av sätet och huvudstödet.3.3 Följande skall lämnas in till den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna:3.3.1 Fyra kompletta säten om huvudstödet är inbyggt i sätet.3.3.2 Om huvudstödet är avsett att fast förankras på sätet:3.3.2.1 två säten av varje typ på vilka huvudstödet skall monteras, och3.3.2.2 4 + 2N huvudstöd, där N är antalet typer av säten på vilka huvudstödet skall monteras.3.4 Den tekniska tjänst som skall utföra typgodkännandeprovningarna kan begära3.4.1 att vissa delar eller vissa materialprover som används lämnas in, och/eller3.4.2 att fordon av den eller de typer som nämns i punkt 3.2.3 lämnas in.4. MÄRKNINGAR4.1 De anordningar som tillhandahålls för typgodkännande måste uppfylla följande krav:4.1.1 De skall vara försedda med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke. Dessa skall vara lätta att läsa och outplånliga.4.1.2 På sidan skall de ha en plats av tillräcklig storlek för typgodkännandemärkning. Denna plats måste anges på de i punkt 3.2.4 nämnda ritningarna.4.2 När huvudstödet är inbyggt i sätet skall de under 4.1.1 och 4.1.2 behandlade märkningarna placeras på den del av sätet som används som huvudstöd.(5.)6. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER6.1 Ett huvudstöd i ett fordon får inte utgöra en fara för föraren och passagerarna. Särskilt får det inte i något användningsläge ha några farliga ojämnheter eller skarpa kanter som kan öka risken för eller förvärra skador på föraren eller passagerarna. De delar av huvudstödet som befinner sig i det islagsområde som definieras nedan måste kunna absorbera energi på det sätt som anges i bilaga 5 till detta direktiv.6.1.1 Islagsområdet skall i sidled begränsas av två vertikala, längsgående plan, ett på varje sida och 70 mm från det berörda sätets mittplan.6.1.2 Islagsområdet skall i höjdled begränsas till den del av huvudstödet som befinner sig över ett plan vinkelrätt mot referenslinjen r och 635 mm från R-punkten.6.2 De delar av huvudstödets fram- och baksida som befinner sig utanför dessa vertikala, längsgående plan måste vara försedda med stoppning som förhindrar att huvudet kommer i kontakt med bärande element, vilka i dessa områden bör ha en radie på minst 5 mm.6.3 Huvudstödet skall förankras i sätet så att inga styva eller farliga delar skjuter ut från huvudstödets stoppning, från förankringen eller från ryggstödet på grund av huvudets påverkan under provningen.6.4 Huvudstödets höjd, mätt enligt beskrivningen i 7.2, skall vara minst 700 mm över sätets referenspunkt R.6.5 Höjden av den anordning på vilken huvudstödet vilar, mätt enligt beskrivningen i 7.2, skall vara minst 100 mm för huvudstöd som kan ställas in i höjdled.6.6 Avståndet mellan ryggstödet och huvudstödet får inte överstiga 50 mm, om anordningen inte kan ställas in i höjdled. Om huvudstödet kan ställas in i höjdled, skall det i sitt nedersta läge befinna sig högst 25 mm från ryggstödets övre kant.6.7 Huvudstödet skall vara så brett att det utgör ett lämpligt stöd för huvudet hos en person som sitter i normal sittställning. I det i 7.3 definierade mätplanet för bredden skall huvudstödet täcka ett område på minst 85 mm på varje sida av mittplanet för den sittplats för vilket huvudstödet är avsett. Avståndet skall mätas enligt 7.3.6.8 Huvudstödet och dess förankring skall vara sådana att den största förskjutningen bakåt av huvudet som huvudstödet medger är mindre än 102 mm mätt i enlighet med den i 7.4 fastställda statiska metoden.6.9 Huvudstödet och dess förankring skall vara tillräckligt hållfasta för att stå emot den belastning som anges i 7.4.3.7.7. PROVNINGAR7.1 Kontroll av R-punkten för det säte där huvudstödet skall byggas inDenna punkt kontrolleras i enlighet med kraven i bilaga 2.7.2 Bestämning av huvudstödets höjd7.2.1 Alla linjer skall dras i sätets mittplan, vars skärning med sätet bestämmer konturen av huvudstödet och ryggstödet (se bilaga 3, figur 1).7.2.2 En docka som motsvarar en vuxen mansperson av medellängd eller en sådan docka som nämns i punkt 3 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG skall placeras i normal sittställning i sätet. Om ryggstödets lutning kan ställas in, skall detta låsas i ett läge så att dockans referenslinje lutar bakåt så nära 25° från vertikalplanet som möjligt.7.2.3 Referenslinjens projektion för den docka som nämns i 3 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG skall för det berörda sätet dras i det plan som anges i 7.2.1. Tangenten S till huvudstödet dras vinkelrätt mot referenslinjen.7.2.4 Avståndet h från R-punkten till tangenten S är den höjd som skall beaktas vid tillämpning av kraven i 6.4.7.3 Bestämning av huvudstödets bredd(se bilaga 3, figur 2).7.3.1 Planet S1 som är vinkelrätt mot referenslinjen och beläget 65 mm under tangenten S, som definieras i 7.2.3, bestämmer på huvudstödet ett avsnitt som begränsas av konturen C. De räta linjerna som tangerar C och som representerar skärningen mellan planet S1 och de vertikala planen P och P', vilka är parallella med det berörda sätets mittplan, dras i planet S1.7.3.2 Bredden av huvudstödet som skall beaktas vid tillämpning av de i punkt 6.7 angivna kraven är avståndet L mellan projektionen av planen P och P' i planet S1.7.3.3 Bredden av huvudstödet skall om nödvändigt också bestämmas 635 mm över sätets referenspunkt, varvid detta avstånd mäts längs referenslinjen.7.4 Bestämning av anordningens effektivitet7.4.1 Huvudstödets effektivitet kontrolleras vid det statiska prov som beskrivs nedan.7.4.2 Förberedelser för provningen7.4.2.1 Om huvudstödet inte är inbyggt i sätet skall det placeras i sitt högsta läge.7.4.3 Provning7.4.3.1 Alla linjer skall dras i det vertikala mittplanet för det berörda sätet (se bilaga 4).7.4.3.2 Projektionen av referenslinjen r markeras i det i 7.4.3.1 nämnda planet.7.4.3.3 Den förskjutna referenslinjen r1 bestäms genom användning av den docka som avses i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG och genom att den del som representerar ryggen utsätts för en kraft som åstadkommer ett bakåtriktat moment på 37,3 mdaN omkring R-punkten.7.4.3.4 Med hjälp av en sfärisk kula med en diameter på 165 mm appliceras initialt en kraft som ger upphov till ett moment på 37,3 mdaN omkring R-punkten vinkelrätt mot den förskjutna referenslinjen r1 och 65 mm under huvudstödets övre kant.7.4.3.5 Tangenten Y till den sfäriska kulan, parallell med den förskjutna referenslinjen r1, bestäms.7.4.3.6 Avståndet X mellan tangenten Y och den förskjutna referenslinjen r1 bestäms. Kravet i 6.8 anses vara uppfyllt om avståndet X är mindre än 102 mm.7.4.3.7 Begynnelsebelastningen enligt 7.4.3.4 ökas till 89 daN såvida inte sätet eller ryggstödet bryts av i ett tidigare skede.8. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP(8.1)(8.2)(8.3)8.4 Huvudstöd som valts ut för kontroll av överensstämmelse med en godkänd typ måste genomgå minst de prov som beskrivs i avsnitt 7.(9.)10. INSTRUKTIONERTillverkaren skall för varje modell som överensstämmer med en godkänd typ av huvudstöd tillhandahålla uppgifter om typ och egenskaper hos de säten för vilka huvudstödet är godkänt och, i tillämpliga fall, instruktioner till användaren om hur huvudstödet rätt skall monteras på de berörda sätena.(1) EGT nr L 267, 19.10.1977, s. 1.BILAGA 2FÖRFARANDE FÖR BESTÄMNING AV H-PUNKTEN OCH RYGGSTÖDETS FAKTISKA LUTNINGSVINKEL SAMT FÖR KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGE OCH AV FÖRHÅLLANDET MELLAN RYGGSTÖDETS KONSTRUKTIVT BESTÄMDA OCH FAKTISKA LUTNINGSVINKELBilaga 3 till direktiv 77/649/EEG skall tillämpas.BILAGA 3BESTÄMNING AV HUVUDSTÖDETS HÖJD OCH BREDD >Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 4UPPGIFTER OM DRAGNA LINJER OCH MÄTNINGAR SOM UTFÖRS UNDER PROVNING >Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 5PROVNINGSFÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV ENERGIFÖRLUSTER1. UPPSTÄLLNING, PROVNINGSAPPARATUR, REGISTRERINGSINSTRUMENT OCH FÖRFARANDE 1.1 UppställningHuvudstödet måste monteras och provas på det säte i fordonet för vilket det är avsett. Sätet måste vara fast förankrat på provbänken så att det inte förskjuts när det stöts till.1.2 Provningsapparat1.2.1 Apparaten består av en pendel vars vridaxel avlastas av kullager och vars reducerade massa(1) i dess islagscentrum är 6,8 kg. Den nedre leden av pendeln består av en stel kula med en diameter av 165 mm och vars mittpunkt sammanfaller med pendelns islagscentrum.1.2.2 Huvudet är försett med två accelerometrar och en hastighetsmätare som alla kan mäta värden i slagets riktning.1.3 RegistreringsinstrumentDe registreringsinstrument som används måste kunna utföra mätningar med följande noggrannhet:1.3.1 Acceleration:- Noggrannhet: ± 5 % av det verkliga värdet,- Frekvensområde: upp till 1 000 Hz,- Känslighet mellan axlarna: NUM>1>DEN>1 000 sekund.- Inledningen av anslaget då kulan först kommer i kontakt med huvudstödet som provas skall markeras på de registreringar som används vid analys av provningen.1.4 Provningsförfarande1.4.1 Den yta som skall provas måste placeras så att pendeln träffar ytan vinkelrätt mot den aktuella punkten.1.4.2 Kulan skall träffa provföremålet med en hastighet av 24,1 km/tim; denna hastighet uppnås antingen genom fritt fall eller med en extra framdrivningsenhet.2. RESULTAT I prov som utförs efter dessa riktlinjer skall kulans retardation inte överstiga 80 g kontinuerligt under längre tid än tre millisekunder. Retardationsvärdet som används skall vara medelvärdet av värdena från de två retardationsgivarna.3. LIKVÄRDIGA PROVNINGSFÖRFARANDEN 3.1 Likvärdiga provningsförfaranden medges under förutsättning att de resultat som krävs i punkt 2 kan uppnås.3.2 Den som använder en annan metod än den som beskrivs i punkt 1 är skyldig att påvisa dess likvärdighet.(1) Pendelns reducerade massa mr förhåller sig till den totala massan m som avståndet l mellan tyngdpunkten och rotationsaxeln och avståndet a mellan islagscentrum och rotationsaxeln enligt följande samband: mr = m >NUM>1>DEN>aBILAGA 6EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING1. ALLMÄNT 1.1 EEG-typgodkännandemärket består av1.1.1 en rektangel i vilken är inskriven den gemena bokstaven "e" följd av siffror eller bokstäver som anger den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande:1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna6 för Belgien11 för Storbritannien13 för Luxemburg18 för DanmarkIRL för Irland1.1.2 Dessutom skall ett EEG-typgodkännandenummer ingå som motsvarar numret på det EEG-typgodkännandeintyg som utfärdats för den aktuella typen av huvudstöd. Detta nummer skall placeras på en lättillgänglig plats nära rektangeln.1.1.3 När huvudstödet är inbyggt i ryggstödet skall EEG-typgodkännandenumret föregås av bokstaven "I" och ett bindestreck.1.2 EEG-typgodkännandemärkningen skall vara lätt att läsa och outplånlig.2. TVÅ EXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKEN 2.1 Typgodkännandemärkning för ett huvudstöd som är inbyggt i sätet.>Hänvisning till >Denna typgodkännandemärkning fastsatt på ett eller flera huvudstöd som är inbyggda i ett eller flera säten i ett fordon visar att den aktuella typen av säte har godkänts med avseende på huvudstöd i Nederländerna (e4) under nummer 2439.2.2. Typgodkännandemärkning för ett huvudstöd som inte är inbyggt i sätet>Hänvisning till >Denna typgodkännandemärkning fastsatt på ett huvudstöd visar att den aktuella typen av huvudstöd har beviljats EEG-typgodkännande, att det är ett huvudstöd som inte är inbyggt i ett säte och att det har godkänts i Nederländerna under nummer 2439.>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 7MALL FÖR EEG-GODKÄNNANDEINTYGStörsta format: A4 (210 × 297 mm)>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31988L0220

Rådets direktiv 88/220/EEG av den 22 mars 1988 om ändring, såvitt gäller placeringsinriktningen för vissa fondföretag, av direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 100 , 19/04/1988 s. 0031 - 0032 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0173  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0173

RÅDETS DIREKTIV av den 22 mars 1988 om ändring, såvitt gäller placeringsinriktningen för vissa fondföretag, av direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (88/220/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),i samarbete med Europaparlamentet (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Artikel 22.1 och 22.2 i direktiv 85/611/EEG (4) begränsar ett fondföretags placeringar av fondtillgångarna i överlåtbara värdepapper med samme emittent till 5%, ett gränsvärde som vid behov kan få höjas till 10%.Detta gränsvärde medför speciella problem för fondföretag etablerade i Danmark, när dessa önskar placera en väsentlig del av sina tillgångar på den danska obligationsmarknaden, eftersom denna marknad domineras av obligationer emitterade av hypotekskreditinstitut och antalet institut som emitterar sådana obligationer är mycket litet.Dessa obligationer är i Danmark underkastade särskild reglering och tillsyn i syfte att skydda innehavarna, och behandlas i dansk lagstiftning som likvärdiga med obligationer emitterade eller garanterade av staten.Bestämmelserna i artikel 22.3 i direktiv 85/611/EEG innehåller undantag från punkterna 1 och 2 i samma artikel, när det gäller obligationer som är emitterade eller garanterade av en medlemsstat, och ger fondföretag rätt att placera upp till 35% av sina tillgångar i sådana obligationer.Det finns skäl för ett liknande undantag, men av mer begränsad omfattning, såvitt gäller obligationer inom den privata sektorn, vilka även om de saknar statlig garanti ändå erbjuder investerare särskilda garantier inom ramen för de särskilda regler som gäller för dessa. Det är därför nödvändigt att utvidga undantaget till att omfatta samtliga sådana obligationer som uppfyller gemensamt fastställda kriterier, varvid det bör överlåtas åt medlemsstaterna att fastställa en lista över de obligationer vilka de avser, där så är lämpligt, bli omfattade av en undantagsbestämmelse, och varvid det bör föreskrivas ett likadant förfarande för information till andra medlemsstater som gäller enligt artikel 20 i direktiv 85/611/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 22 i direktiv 85/611/EEG skall följande punkter införas:"4. Medlemsstaterna får höja den gräns som anges i punkt 1 till högst 25% när det gäller vissa obligationer, om de är emitterade av ett kreditinstitut som har sitt säte i en medlemsstat och som enligt lag är underkastat särskild offentlig tillsyn avsedd att skydda obligationsinnehavarna. Särskilt skall iakttas att kapital som härrör från emissionen av sådana obligationer måste enligt lag placeras i tillgångar, som under obligationernas hela giltighetstid täcker de med obligationerna förenade fordringarna och som i händelse av emittentens oförmåga att fullgöra sina ekonomiska åtaganden skall med prioritet användas för återbetalning av kapital och upplupen ränta.Om ett fondföretag placerar mer än 5% av sina fondtillgångar i sådana obligationer som avses i första stycket och som har samme emittent får det totala värdet av dessa placeringar inte överstiga 80% av värdet av fondföretagets tillgångar.Medlemsstaterna skall, i enlighet med bestämmelserna i artikel 20.1, till kommissionen överlämna en förteckning över ovan angivna kategorier av obligationer och över de kategorier av emittenter, vilka, enligt gällande lag och enligt sådana tillsynsregler som avses i första stycket, beviljats tillstånd att ge ut sådana obligationer som uppfyller kriterierna ovan. Till förteckningen skall fogas uppgifter om vad slags garantier som erbjudits. Det i artikel 20.2 fastställda informationsförfarandet skall därvid gälla.5. Vid beräkningen av den övre gräns på 40% som anges i punkt 2 skall inte medräknas de i punkterna 3 och 4 angivna överlåtbara värdepapperen.De gränser som anges i punkterna 1, 2, 3 och 4 får inte kombineras, och placeringar i överlåtbara värdepapper emitterade av samme emittent enligt bestämmelserna i punkterna 1, 2, 3 och 4 får därför under inga förhållanden överstiga sammanlagt 35% av ett fondföretags tillgångar."Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv vid samma tidpunkter som föreskrivits i direktiv 85/611/EEG. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 mars 1988.På rådets vägnarM. BANGEMANNOrdförande(1) EGT nr C 155, 21.6.1986, s. 4.(2) Uttalande publicerat i EGT nr C 125, 11.5.1987, s. 162 och beslut av den 10 februari 1988.(3) EGT nr C 333, 29.12.1986, s. 10.(4) EGT nr L 375, 31.12.1985, s. 3.


Avis juridique important

|

31976L0621

Rådets direktiv 76/621/EEG av den 20 juli 1976 om högsta tillåtna halt av erukasyra i oljor och fetter avsedda som människoföda och i livsmedel med tillsatta oljor och fetter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 202 , 28/07/1976 s. 0035 - 0037 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0026  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 16 s. 0049  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0026  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0029  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0029

RÅDETS DIREKTIV av den 20 juli 1976 om högsta tillåtna halt av erukasyra i oljor och fetter avsedda som människoföda och i livsmedel med tillsatta oljor och fetter (76/621/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Användningen av stora mängder rapsolja på försöksdjur har visat sig medföra oönskade verkningar, men det har inte visats att den har sådana verkningar på människor.Verkningarna tycks i huvudsak bero på erukasyra, en av komponenterna i rapsolja.Också andra ätliga oljor och fetter innehåller erukasyra.Ytterligare forskning pågår för närvarande om rapsolja och om andra oljor och fetter, men av försiktighetsskäl bör intag av erukasyra begränsas tills forskningsresultaten föreligger.Av denna anledning bör en högsta tillåten halt fastställas för den mängd erukasyra som får ingå i oljor och fetter och i livsmedel där dessa har tillsatts, men det är möjligt att livsmedel med låg total fetthalt kan uteslutas från detta direktiv utan risk för människors hälsa.För detta ändamål bör en högsta tillåtna halt fastställas att tillämpas senast den 1 juli 1979 och denna halt bör - i avsaknad av exakt och slutgiltig vetenskaplig information i ärendet och med hänsyn till den kvalitetsmässiga utvecklingen av rapsproduktionen inom gemenskapen - bestämmas så att den kommer att säkerställa skyddet av människors hälsa.Från och med den 1 juli 1977 får halten erukasyra inte i något fall överstiga 10 %.Vissa medlemsstater har redan fastställt högsta tillåtna halter för erukasyra med hänsyn till berörda produkter och matvanor enligt de krav som motiveras för att skydda folkhälsan.De metoder för provtagning och analys som behövs för att bestämma halten erukasyra i ifrågavarande produkter är åtgärder av teknisk natur. För att förenkla och påskynda handläggningen bör uppgiften att godkänna dem överlåtas på kommissionen.I samtliga fall då rådet ger kommissionen befogenhet att genomföra regler som rör livsmedel bör ett nära samarbete säkerställas mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga livsmedelskommittén som bildats genom rådets beslut den 13 november 1969(3).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv skall gällaa) för oljor, fetter och blandningar av dessa som är avsedda som människoföda,b) för sammansatta livsmedel med tillsats av oljor, fetter eller blandningar av dessa och vars totala fetthalt överstiger 5 %; medlemsstaterna får dock även tillämpa direktivets bestämmelser på sådana livsmedel med en fetthalt av 5 % eller lägre.Artikel 21. Senast från och med den 1 juli 1979 får halten erukasyra i de produkter som anges i artikel 1 inte överstiga 5 %, beräknat på den totala fettsyrahalten i fettkomponenten.2. I varje fall skall medlemsstaterna från och med den 1 juli 1977 fastställa en halt av erukasyra som inte får överstiga 10 %.Artikel 3De metoder för provtagning och analys för att fastställa halten erukasyra i de produkter som avses i artikel 1 skall bestämmas i enlighet med artikel 5.Artikel 41. Om en medlemsstat sedan detta direktiv antagits, genom ny information eller omvärdering av tidigare information, på grundval av en utförlig motivering finner att de högsta tillåtna halterna erukasyra enligt artikel 2 utgör en risk för människors hälsa, även om de stämmer överens med direktivets bestämmelser, får den medlemsstaten tillfälligt upphäva eller begränsa tillämpningen av bestämmelserna inom sitt eget territorium. Övriga medlemsstater och kommissionen skall omedelbart underrättas om detta och beslutet skall motiveras.2. Kommissionen skall så snart som möjligt pröva de skäl som denna medlemsstat har åberopat och samråda med medlemsstaterna i Ständiga livsmedelskommittén och skall sedan genast yttra sig och vidta lämpliga åtgärder.3. Om kommissionen anser att direktivet behöver ändras för att komma tillrätta med de svårigheter som anges i punkt 1 och för att säkerställa att människors hälsa skyddas, skall den inleda det förfarande som anges i artikel 5 i syfte att anta dessa ändringar. Den medlemsstat som har beslutat om säkerhetsåtgärder får i så fall behålla dessa tills ändringarna träder i kraft.Artikel 51. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas skall ärendet hänskjutas till Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom rådets beslut den 13 november 1969 (i det följande kallad "kommittén"), av dess ordförande, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 41 röster varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av kommittén.b) Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 6Artikel 5 skall tillämpas i 18 månader räknat från den dag då ärendet första gången lades fram för kommittén enligt artikel 5.1.Artikel 71. Före den 1 januari 1977 skall medlemsstaterna om så behövs ändra sin lagstiftning så att den stämmer överens med bestämmelserna i detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta.2. De på detta sätt ändrade författningarna skall gälla för de produkter som kommer ut på marknaden efter den 1 juli 1977 respektive 1 juli 1979.Artikel 8Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 juli 1976.På rådets vägnarA.P.L.M.M. van der STEEOrdförande(1) EGT nr C 280. 8.12.1975, s. 13.(2) EGT nr C 286, 15.12.1975, s. 39.(3) EGT nr L 291, 29.11.1969, s. 9.


Avis juridique important

|

31997L0056

Europaparlementets och Rådets direktiv nr 97/56/EG av den 20 oktober 1997 om ändring för sextonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 333 , 04/12/1997 s. 0001 - 0084

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV nr 97/56/EG av den 20 oktober 1997 om ändring för sextonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), ochmed beaktande av följande:1. Åtgärder bör antas för att den inre marknaden skall fungera väl. Denna utgörs av ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital garanteras.2. En fungerande inre marknad bör också successivt förbättra konsumenternas livskvalitet, hälsoskydd och säkerhet. De åtgärder som föreslås i detta direktiv överensstämmer med rådets resolution av den 9 november 1989 om framtida prioriteringar för att stärka konsumentskyddspolitiken (4).3. Rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, fattade beslut 90/238/Euratom, EKSG, EEG om antagande av en handlingsplan för 1990 1994 inom ramen för programmet "Europa mot cancer" (5).4. För att förbättra hälso- och konsumentskyddet bör ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska samt preparat som innehåller dessa substanser, inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.5. I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/60/EG av den 20 december 1994 om ändring för fjortonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (6), fastställs en förteckning, i form av ett tillägg till punkterna 29 31 i bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG (7), som innehåller ämnen som klassificeras som cancerframkallande ämnen, mutagena ämnen eller reproduktionstoxiska ämnen, kategori 1 eller 2. Dessa ämnen och preparat som innehåller sådana ämnen får inte släppas ut på marknaden för försäljning till allmänheten.6. Kommissionen kommer att förelägga Europaparlamentet och rådet ett förslag i syfte att utöka den förteckningen, senast sex månader efter offentliggörandet av en anpassning till tekniska framsteg av bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG (8), i vilken ämnen som klassificeras som cancerframkallande ämnen, mutagena ämnen eller reproduktionstoxiska ämnen, kategori 1 eller 2, förtecknas.7. Riskerna och fördelarna med de ämnen som nyligen klassificerats som cancerframkallande ämnen, mutagena ämnen eller reproduktionstoxiska ämnen, kategori 1 eller 2, har beaktats.8. Kommissionens direktiv 93/101/EG (9) och 94/69/EG (10) om anpassning till tekniska framsteg för tjugonde och tjugoförsta gången av direktiv 67/548/EEG, särskilt bilaga 1 till detta, innehåller över 800 ämnen som nyligen har klassificerats som cancerframkallande ämnen, mutagena ämnen eller reproduktionstoxiska ämnen, kategori 1 eller 2. Dessa ämnen bör läggas till i tillägget till punkterna 29 31 i bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG.9. För öppenhetens och tydlighetens skull bör, när det gäller punkterna 29 31, bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG ändras och tillägg I till nämnda direktiv ersättas med ett konsoliderat tillägg.10. Det här direktivet påverkar inte den gemenskapslagstiftning i vilken minimikrav för arbetstagares säkerhet fastställs och som har införts genom rådets direktiv 89/391/EEG (11) och genom särdirektiv som grundar sig på detta, särskilt direktiv 90/394/EEG (12).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG ändras på följande sätt:1. I kolumnen "Begränsningsvillkor" motsvarande punkterna 29 31 skall andra stycket ersättas med följande:"Om inte annat följer av andra gemenskapsbestämmelser om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen och preparat, skall förpackningen till sådana ämnen och preparat vara läsbart och outplånligt märkt med följande text: `Endast för yrkesmässigt bruk`."2. Tillägget skall ersättas med den text som ersätter motsvarande text som finns i bilagan till det här direktivet.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall före den 4 december 1998 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 mars 1999.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 oktober 1997.På Europaparlamentets vägnarJ. M. GIL-ROBLESOrdförandePå rådets vägnarF. BODENOrdförande(1) EGT C 383, 19.12.1996, s. 1.(2) EGT C 133, 28.4.1997, s. 38.(3) Europaparlamentets yttrande av den 16 januari 1997 (EGT C 33, 3.2.1997, s. 75), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 juni 1997 (EGT C 234, 1.8.1997, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 15 juli 1997 (EGT C 286, 22.9.1997, s. 29). Rådets beslut av den 15 september 1997.(4) EGT C 294, 22.11.1989, s. 1.(5) EGT L 137, 30.5.1990, s. 31.(6) EGT L 365, 31.12.1994, s. 1.(7) EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/16/EG (EGT L 116, 6.5.1997, s. 31).(8) Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/56/EG (EGT L 236, 18.9.1996, s. 35).(9) EGT L 13, 15.1.1994, s. 1.(10) EGT L 381, 31.12.1994, s. 1.(11) Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringer av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, 29.6.1989, s. 1).(12) Rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet (EGT L 196, 26.7.1990, s. 1).BILAGA "TilläggInledningFörklaring av rubrikerna i tabellenÄmnets namn:Namnet är detsamma som det som används för ämnet i bilaga I till direktiv 67/548/EEG om klassificering, paketering och märkning av farliga ämnen. Alla farliga ämnen anges om möjligt med de namn de har i EINECS (europeisk förteckning över befintliga kommersiella kemiska ämnen) eller ELINCS (europeisk förteckning över förhandsanmälda ämnen). Övriga ämnen, som varken finns med i EINECS eller ELINCS, anges med en internationellt erkänd kemisk beteckning (till exempel ISO, IUPAC). I vissa fall anges dessutom gängse benämning.Indexnummer:Indexnumret är det identifikationsnummer som ges till ämnet i bilaga I till direktiv 67/548/EEG. I tillägget är ämnena upptecknade efter detta indexnummer.EG-nummer:I EINECS anges ett identifikationsnummer för ämnet. Numreringen börjar med nr 200-001-8.För nya ämnen som har anmälts i enlighet med direktiv 67/548/EEG har ett identifikationsnummer fastställts och offentliggjorts i ELINCS. Numreringen börjar med nr 400-010-9.CAS-nummer:CAS-nummer (CAS = Chemical Abstracts Service) har fastställts för ämnen för att underlätta identifieringen av dem.Noter:Den fullständiga texten till noterna finns i förordet till bilaga I till direktiv 67/548/EEG.Noterna i detta direktiv har följande betydelse:Not J:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om det kan påvisas att det innehåller mindre än 0,1 viktprocent bensen (EINECS-nr 200-753-7).Not K:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om det kan påvisas att det innehåller mindre än 0,1 viktprocent 1,3-butadien (EINECS-nr 203-450-8).Not L:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om det kan påvisas att det innehåller mindre än 3 % dimetylsulfoxid-extrakt (DMSO-extrakt) mätt med IP 346-metoden.Not M:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om det kan påvisas att det innehåller mindre än 0,005 viktprocent bens[a]pyren (EINECS-nr 200-028-5).Not N:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om hela raffineringsprocessen är känd och det kan påvisas att det ämne av vilket det är framställt inte är cancerframkallande.Not P:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om det kan påvisas att det innehåller mindre än 0,1 viktprocent bensen (EINECS-nr 200-753-7).>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>"


Avis juridique important

|

31994L0031

Rådets direktiv 94/31/EG av den 27 juni 1994 om ändring av direktiv 91/689/EEG om farligt avfall

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 168 , 02/07/1994 s. 0028 - 0028 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 13 s. 0200  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 13 s. 0200

RÅDETS DIREKTIV 94/31/EG av den 27 juni 1994 om ändring av direktiv 91/689/EEG om farligt avfallEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 189c i fördraget, ochmed beaktande av följande:Under arbetet i den kommitté som inrättades genom artikel 18 i rådets direktiv 75/442/EEG(3) har det visat sig att det inte är möjligt att utarbeta en bindande förteckning över farligt avfall inom de tidsfrister som fastställs i direktiv 91/689/EEG(4). Genomförandet av direktiv 91/689/EEG är emellertid beroende av att kommissionen utarbetar en sådan förteckning.Det är nödvändigt att säkerställa att direktiv 91/689/EEG genomförs snarast möjligt.Det är fortfarande nödvändigt att utarbeta en gemenskapsförteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i direktiv 91/689/EEG.Upphävandet av rådets direktiv 78/319/EEG av den 20 mars 1978 om giftigt och annat farligt avfall(5) måste därför skjutas upp.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 91/689/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 10.1 skall ersättas med följande:"Artikel 101. Medlemsstaterna skall före den 27 juni 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta."2. Artikel 11 skall ersättas med följande:"Artikel 11Direktiv 78/319/EEG skall upphöra att gälla från och med den 27 juni 1995."Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 27 juni 1994.På rådets vägnarC. SIMITISOrdförande(1) EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 16.(2) EGT nr C 34, 2.2.1994, s. 7.(3) EGT nr L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet är senast ändrat genom direktiv 91/156/EEG (EGT nr L 78, 26.3.1991, s. 32).(4) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 20.(5) EGT nr L 84, 31.3.1978, s. 43. Direktivet är senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).