Avis juridique important

|

31995L0051

Kommissionens direktiv 95/51/EG av den 18 oktober 1995 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på avskaffande av begränsningarna för användning av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av redan avreglerade teletjänster

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 256 , 26/10/1995 s. 0049 - 0054

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/51/EG av den 18 oktober 1995 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på avskaffande av begränsningarna för användning av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av redan avreglerade teletjänsterEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 90.3 i detta, ochmed beaktande av följande:(1) Genom kommissionens direktiv 90/388/EEG av den 28 juni 1990 om konkurrens på marknaderna för teletjänster (1), ändrat genom direktiv 94/46/EG (2), öppnades vissa teletjänster för konkurrens och medlemsstaterna ombads att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla operatörer är berättigade att tillhandahålla sådana tjänster. När det gäller telefoni till allmänheten gavs medlemsstaterna, enligt direktivet, rätt att bibehålla särskilda och exklusiva rättigheter. I rådets resolution av den 22 juli 1993 (3) bekräftas att detta undantag kan bringas att upphöra den 1 januari 1998, med en övergångsperiod för vissa medlemsstater.Under det offentliga samråd som organiserades av kommissionen under år 1992 om situationen inom telesektorn, efter kommissionens meddelande av den 21 oktober 1992, framkom det att effektiviteten av åtgärderna för avreglering av telesektorn, och i synnerhet avregleringen av datakommunikations- och tilläggstjänster samt tillhandahållandet av data- och taltjänster till företagsanvändare och slutna användargrupper, ifrågasattes av många tillhandahållare av tjänster och användare av sådana tjänster.(2) De begränsande regleringar som förhindrar användningen av alternativ infrastruktur för tillhandahållande av avreglerade tjänster är huvudorsaken till denna fortgående flaskhalssituation, i synnerhet begränsningarna av användningen av kabeltelevisionsnät. Potentiella tillhandahållare av tjänster måste nu förlita sig på överföringskapacitet - "leasade linjer" - som tillhandahålls av teleorganisationerna, som ofta även är konkurrenter inom området avreglerade tjänster. I syfte att lösa detta problem uppdrog Europaparlamentet, i sin resolution av den 20 april 1993 (4), åt kommissionen att snarast möjligt vidta nödvändiga åtgärder för att dra full nytta av potentialen i den befintliga infrastrukturen i kabelnät för teletjänster, och att utan fördröjning avskaffa de befintliga begränsningarna i medlemsstaterna av användningen av kabelnät för ickereserverade tjänster.(3) Efter denna resolution har kommissionen genomfört två studier om användningen av kabeltelevisionsnät och alternativa infrastrukturer för leverans av sådana teletjänster som redan har öppnats för konkurrens enligt gemenskapslagstiftningen: "The effects of Liberalisation of Satellite Infrastructure on the Corporate and Closed User Group Market", Analysis, 1994 och "L'Impact de l'autorisation de la fourniture de services de télécommunications libéralisés par les cable-opérateurs", IDATE, 1994. De grundläggande resultaten av dessa studier understryker den potentiella rollen för bl.a. kabeltelevisionsnät när det gäller att skingra den uttalade oron över den lägre innovationstakten och fördröjda introduktionen av avreglerade tjänster i Europeiska gemenskapen. Att öppna sådana nät skulle vara till hjälp för att lösa problemen med höga prisnivåer och avsaknad av lämplig kapacitet, vilket i stor utsträckning är ett resultat av det aktuella exklusiva tillhandahållandet av infrastruktur i de flesta medlemsstater. De nät som drivs av godkända kabeltelevisionsbolag erbjuder möjligheter för tillhandahållande av ett ökande antal tjänster, utöver TV-sändningar, om ytterligare investeringar säkras. Exempel från den amerikanska marknaden visar att nya tjänster som kombinerar bildtjänster och telekommunikation utvecklas när vissa reglerande hinder tas bort.(4) Vissa medlemsstater har därför avskaffat tidigare begränsningar för tillhandahållande av vissa datatjänster och ickereserverade telefonitjänster i kabeltelevisionsnät. En medlemsstat tillåter telefoni. Andra medlemsstater har dock bibehållit stränga begränsningar för tillhandahållande av andra tjänster än distribution av TV-sändningar i dessa nät.(5) De aktuella begränsningar som medlemsstaterna tillämpar för användningen av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av andra tjänster än distribution av TV-sändningar syftar till att förhindra att allmän telefoni tillhandahålls genom andra nät än de allmänna växeltelefoninäten, i syfte att skydda teleorganisationernas huvudinkomstkälla.Exklusiva rättigheter att tillhandahålla allmän telefoni har beviljats de flesta teleorganisationer inom gemenskapen i syfte att tillförsäkra dem de finansiella resurser som är nödvändiga för att tillhandahålla och utnyttja ett universellt nät, dvs ett nät med övergripande geografisk täckning som varje tjänsteleverantör eller användare, på begäran, kan få tillgång till inom en rimlig tidsperiod.(6) Eftersom dessa begränsningar för användningen av kabeltelevisionsnäten införs genom statliga åtgärder och har till syfte på var och en av de nationella marknader där de förekommer, att gynna de teleorganisationer som medlemsstaterna äger, eller till vilka de har givit särskilda eller exklusiva rättigheter, måste dessa begränsningar bedömas enligt artikel 90.1 i Romfördraget. I denna artikel krävs att medlemsstaterna beträffande sådana företag inte vidtar eller bibehåller åtgärder som motverkar syftet med fördragets bestämmelser, och i synnerhet konkurrensreglerna. Det innefattar ett förbud mot upprätthållande av bestämmelser om teleorganisationer som resulterar i begränsning av det fria tillhandahållandet av tjänster inom gemenskapen eller som leder till missbruk av dominerande ställning, till men för användarna av någon viss tjänst.(7) Beviljandet av exklusiva rättigheter till teleorganisationerna för tillhandahållande av överföringskapacitet för att tillhandahålla teletjänster till allmänheten, och de därav följande reglerande begränsningarna av användningen av kabeltelevisionsnät för andra syften än distribution av utsändningar av radio- och televisionsprogram, i synnerhet för nya tjänster såsom interaktiv television och video på begäran såväl som multimedietjänster inom gemenskapen, som annars inte kan tillhandahållas, begränsar med nödvändighet det fria tillhandahållandet av sådana tjänster till och från andra medlemsstater. Sådana reglerande begränsningar kan inte försvaras med skäl som offentlig policy eller grundläggande krav eftersom det senare, och i synnerhet det grundläggande kravet på kompatibilitet mellan nät vid sammankoppling av kabeltelevisionsnät och telenät, kan garanteras genom mindre begränsande bestämmelser såsom objektiva, icke-diskriminerande och öppna anmälnings- eller licensvillkor.(8) De åtgärder som ger exklusiva rättigheter till teleorganisationerna för tillhandahållande av överföringskapacitet och de därav följande reglerande begränsningarna av användningen av infrastruktur för kabeltelevision för tillhandahållande av andra teletjänster som redan är öppna för konkurrens, är därför ett brott mot artikel 90 i förening med artikel 59 i fördraget. Det förhållande att begränsningarna utan särskillnad gäller för alla företag vid sidan om de berörda teleorganisationerna är inte tillräckligt för att undanta den gynnande behandlingen av de senare från räckvidden av artikel 59 av fördraget. Det är egentligen inte nödvändigt att alla företagen i en medlemsstat gynnas i relation till de utländska företagen. Det är tillräckligt att förmånsbehandlingen gynnar vissa nationella operatörer.(9) Artikel 86 i fördraget förbjuder, såsom oförenligt med den gemensamma marknaden, allt sådant beteende av ett eller flera företag med dominerande ställning som innebär ett missbruk av en dominerande ställning på den gemensamma marknaden eller inom en väsentlig del av denna.(10) På varje relevant nationell marknad innehar teleorganisationerna en dominerande ställning för tillhandahållande av överföringskapacitet för teletjänster eftersom det endast är de som har allmänna telenät som täcker dessa staters hela territorium. En annan sida av denna dominerande ställning berör marknadens speciella egenskaper, och i synnerhet dess kapitalintensiva natur. Med beaktande av den stora investering som krävs för duplicering av ett nät, finns det ett starkt beroende av användning av befintliga nät. Detta ökar de relevanta teleorganisationernas strukturella dominans och utgör ett potentiellt inträdeshinder. För det tredje drar teleorganisationerna som ett resultat av sin marknadsandel ytterligare fördel av innehavet av detaljerad information om teleflöden som inte finns tillgänglig för nya aktörer. Detta inbegriper information om abonnenternas användningsmönster, vilken är nödvändig för målinriktning på specifika användargrupper, och om priskänslighet i efterfrågan i varje marknadssegment och region i landet. Slutligen bidrar även det faktum att de relevanta teleorganisationerna innehar exklusiva rättigheter att tillhandahålla telefoni till deras dominans på den närliggande men avgränsade marknaden för telekapacitet.(11) Själva skapandet av en dominerande ställning inom en given marknad, genom beviljandet av en exklusiv rättighet, är inte i sig oförenligt med artikel 86. En medlemsstat tillåts dock inte att rättsligen upprätthålla ett monopol om det berörda företaget måste missbruka eller förleds att missbruka sin dominerande ställning på ett sätt som sannolikt kommer att påverka handeln mellan medlemsstaterna.(12) Förbudet mot användning av annan infrastruktur, och i synnerhet kabeltelevisionsnät, för tillhandahållande av teletjänster, har uppmuntrat teleorganisationerna att debitera höga priser i jämförelse med priser i andra länder, medan innovation i europeiska företagsnät och tillhandahållande av konkurrenskraftiga tjänster, såväl som införandet av de bestämmelser som föreslås i Rapporten om Europa och det globala informationssamhället, är ytterst beroende av tillgängligheten av infrastruktur, i synnerhet uthyrda förbindelser, till minskande kostnader. Taxorna för sådan infrastruktur med hög kapacitet är i medeltal 10 gånger högre i gemenskapen än för motsvarande kapacitet över motsvarande avstånd i Nordamerika. Då det inte föreligger några skäl för detta, t.ex. i form av högre kostnader, så måste dessa taxor betraktas som missbruk i den mening som avses i artikel 86 a.Dessa höga priser i gemenskapen är en direkt konsekvens av de begränsningar som medlemsstaterna pålagt användningen av annan infrastruktur än den som innehas av teleorganisationerna, och i synnerhet de som innehas av kabeltelevisionsoperatörer, för tillhandahållande av teletjänster. Sådana höga priser kan inte enbart förklaras med de underliggande kostnaderna, med tanke på de avsevärda skillnaderna i taxor mellan medlemsstater där liknande kostnadsstrukturer bör kunna förväntas.(13) De statliga åtgärder som förhindrar kabeltelevisionsoperatörer från att erbjuda överföringskapacitet i konkurrens med teleorganisationerna för tillhandahållande av avreglerade tjänster begränsar dessutom det allmänna tillhandahållandet av kapacitet på marknaden och eliminerar incitamenten för teleorganisationerna att snabbt öka kapaciteten i sina nät, minska medelkostnaderna och sänka taxorna. De därav följande höga taxor som tillämpas av teleorganisationerna för, och avsaknaden av tillgänglighet till, den grundläggande infrastruktur som tillhandahålls av dessa organisationer, över vilka avreglerade tjänster skulle kunna erbjudas av tredje part, har försenat en utbredd utveckling av företagsnät med hög hastighet, fjärråtkomst av databaser för såväl företag som privata användare, samt införandet av innovativa tjänster såsom telebanktjänster, distansutbildning, datorstödd marknadsföring osv. (se meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet och rådet av den 25 oktober 1994 "Grönbok om avregleringen av infrastruktur för telekommunikation och kabeltelevisionsnät: Del ett"). Teleorganisationernas nät kan för tillfället inte möta all potentiell efterfrågan på marknaden på överföringskapacitet för tillhandahållande av dessa teletjänster, vilket understrukits av användare och tillhandahållare av sådana tjänster (Meddelande till Europaparlamentet och rådet om samrådet om översynen av situationen i telesektorn av den 28 april 1993, s. 5 punkt 2. Resultaten av översynen visade således att själva skyldigheten att tillhandahålla förhyrda linjer på begäran inte var tillräckligt för att undvika begränsningar av tillgång på marknaderna för teletjänster och begränsningar av användarnas valfrihet).De aktuella begränsningarna i användningen av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av sådana tjänster skapar därför en situation där teleorganisationernas själva utnyttjande av sina exklusiva rättigheter att tillhandahålla överföringskapacitet för allmänt tillgängliga teletjänster begränsar, i den mening som avses i artikel 86 b i fördraget, tillkomsten av i synnerhet nya tjänster såsom betal-TV, interaktiv television och video på begäran, såväl som multimedietjänster inom gemenskapen, vilka kombinerar både audiovisuella tjänster och teletjänster som ofta inte adekvat kan tillhandahållas i teleorganisationernas nät.Med tanke på begränsningarna av antalet tjänster som kabeltelevisionsoperatörer kan erbjuda, så skjuter dessa å andra sidan ofta upp investeringar i sina nät, och i synnerhet införandet av optiska fibrer, vilka kunde vara lönsamma om de kunde avskrivas på basis av ett större antal tillhandahållna tjänster. Som en konsekvens härav har begränsningar av användningen av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av andra tjänster än utsändning även den effekten att de försenar utvecklingen av nya tele- och multimedietjänster, och därmed hålls den tekniska utvecklingen inom detta område tillbaka.(14) Till sist kan, som Europeiska gemenskapernas domstol framhöll i sin dom av den 19 mars 1991, 5 mål C-202/88, Frankrike mot kommissionen (5), ett system för fri konkurrens, som detta fastställs i fördraget, endast garanteras om jämlikhet mellan olika ekonomiska aktörer i fråga om möjligheter säkerställas. Att till ett enda företag, som marknadsför teletjänster, överlåta uppgiften att tillhandahålla den oundgängliga råvaran, dvs. överföringskapacitet till alla företag som erbjuder teletjänster, visade sig dock vara liktydig med att till detta överföra rätten att godtyckligt bestämma vilka tjänster som skulle kunna erbjudas av dess konkurrenter, till vilka kostnader och under vilka tidsperioder, samt att övervaka deras kunder och den trafik som genereras av dess konkurrenter, vilket ger företaget en klar fördel i förhållande till konkurrenterna.(15) De exklusiva rättigheter som beviljats teleorganisationerna att tillhandahålla överföringskapacitet för teletjänster till allmänheten och de därav följande begränsningarna för användningen av kabeltelevisionsnät för tillhandahållande av avreglerade tjänster, är därför oförenliga med artikel 90.1 i förening med artikel 86 i fördraget. Artikel 90.2 i fördraget tillåter undantag från artikel 86 i fall där tillämpningen av den senare formellt eller i praktiken skulle förhindra genomförandet av de särskilda uppgifter som tilldelats teleorganisationerna. I enlighet med den bestämmelsen undersökte kommissionen verkan av avregleringen av användningen av kabelnät för tillhandahållande av tele- och multimedietjänster.Enligt direktiv 90/388/EEG kan medlemsstater fram till ett visst datum fortsätta att förbehålla de nationella teleorganisationerna rätten att tillhandahålla telefoni, i syfte att garantera tillräckliga inkomster för etablerandet av ett universellt telefonnät. Telefoni definieras i artikel 1 av direktiv 90/388/EEG som det kommersiella tillhandahållandet till allmänheten av direktöverföring och koppling av tal i realtid mellan det allmänt tillgängliga nätets anslutningspunkter, vilket gör det möjligt för alla användare att använda utrustning ansluten till en sådan nätanslutningspunkt för att kommunicera med en annan anslutningspunkt. Om kabeltelevisionsnät omvandlas till telefonnät som tillhandahåller telefoni till alla abonnenter bör sådana nät betraktas som allmänna telefonnät och deras anslutningspunkter som anslutningspunkter till sådana nät. Den relevanta taltjänsten skulle då bli telefoni, vilket enligt artikel 2 i direktiv 90/388/EEG vidare kan förbjudas av medlemsstaterna på kabeltelevisionsnäten.Det förefaller som om ett sådant temporärt förbud mot tillhandahållande av telefoni på kabeltelevisionsnät kan vara berättigat av samma skäl som för telenät. Om däremot taltjänster för slutna användargrupper eller överföringskapacitet i form av förhyrda linjer tillhandahålls på kabeltelevisionsnät utgör dessa nät inte allmänna nät och medlemsstaterna bör inte begränsa de relevanta tjänsterna även när dessa inbegriper användandet av en anslutningspunkt till det offentliga telefonnätet.Vid sidan av fallet telefoni är ingen annan begränsning för tillhandahållande av avreglerade tjänster berättigad enligt artikel 90.2, särskilt med beaktande av hur lite dessa tjänster, som för tillfället tillhandahålls i teleorganisationernas egna nät, men vilka skulle kunna avledas till kabeltelevisionsnäten, bidrar till teleorganisationernas omsättning. Det bör upprepas att åtgärderna för avreglering av tillhandahållande av telefoni bör ta hänsyn till behovet av att finansiera en universell service inbegripet den framtida utvecklingen av systemet (se punkt V.2 i meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet och rådet av den 3 maj 1995).(16) Trots avskaffandet av de aktuella begränsningarna av användningen av kabeltelevisionsnät vad gäller tillhandahållande av tjänster kan samma licensierings- eller deklarationsförfarande förutses som för tillhandahållande av samma tjänster i de allmänna telenäten.(17) Dessutom kommer distributionen via dessa nät av audiovisuella program avsedda för allmänheten och innehållet i dessa program att fortsätta att vara underkastad särskilda regler antagna av medlemsstaterna i enlighet med gemenskapsrätten och omfattas därför inte av bestämmelserna i detta direktiv.(18) Då medlemsstater ger rättigheter att etablera både kabeltelevisions- och telenät till ett och samma företag, så placerar de det berörda företaget i en situation där det inte har några incitament att attrahera användare till det nät som bäst passar för tillhandahållandet av den berörda tjänsten, så länge som det har ledig kapacitet i det andra nätet. I det fallet har företaget å andra sidan intresse av att överdebitera användningen av kabelinfrastrukturen för tillhandahållandet av icke-reserverade tjänster för att öka trafiken i sina telenät. Införandet av fri konkurrens kommer ofta att fordra särskilda åtgärder under hänsynstagande till de särskilda omständigheterna på de relevanta marknaderna. Mot bakgrund av de varierande omständigheterna i de olika medlemsstaterna är de nationella myndigheterna bäst lämpade att bedöma vilka åtgärder som är lämpligast och särskilt om en åtskillnad mellan de nämnda verksamheterna är oundgänglig. I början av avregleringen är en detaljerad kontroll av korsvisa subventioner och en öppen redovisning av avgörande betydelse. För att möjliggöra övervakning av eventuellt missbruk bör medlemsstaterna åtminstone kräva att en klar åtskillnad görs mellan den ekonomiska redovisningen för de två verksamheterna, även om en strukturell åtskillnad är att föredra.(19) I syfte att möjliggöra övervakning av eventuellt missbruk medelst korsvisa subventioner mellan kabeltelevisionsoperatörernas sändningsverksamheter, som getts genom exklusiva rättigheter i ett givet franchisingområde, och deras affärsverksamhet som tillhandahållare av kapacitet för teletjänster, bör medlemsstaterna garantera öppenhet vad gäller användningen av resurser från en verksamhet som kan användas till att utvidga den dominerande ställningen till en annan marknad. Med tanke på komplexiteten av den ekonomiska redovisningen för tillhandahållare av nät är det extremt svårt att bestämma de korsvisa subventionerna inom dessa, mellan de reserverade aktiviteterna och de tjänster som tillhandahålls under konkurrensvillkor. Det är därför nödvändigt att kräva av dessa kabeltelevisionsoperatörer att de för separata ekonomiska redovisningar och i synnerhet att sådana kostnader och inkomster som är kopplade till tillhandahållandet av de tjänster som erbjuds under deras exklusiva rättigheter, och sådana som kopplas till de tjänster som tillhandahålls konkurrensvillkor redovisas särskilt, så snart de uppnår en betydande omsättning vad avser telekommunikationsverksamhet inom området för licensen. För närvarande bör en omsättning som överstiger 50 miljoner ecu anses som en betydande omsättning. Om ett sådant krav skulle utgöra en alltför stor börda för det relevanta företaget får medlemsstaterna bevilja uppskov för begränsade tidsperioder, på villkor att de underliggande skälen förhandsanmäls till kommissionen.De berörda aktörerna bör använda ett lämpligt system för kostnadsredovisning som kan kontrolleras av redovisningsexperter och som säkerställer de redovisade siffrornas överensstämmelse med verkligheten.På den ovannämnda åtskillnaden mellan olika konton bör åtminstone de principer tillämpas som fastställs i artikel 10.2 i rådets direktiv 92/44/EEG av den 5 juni 1992 om tillhandahållande av öppna nät för förhyrda förbindelser (6), ändrat genom kommissionens beslut 94/439/EG (7). Inför hybridtjänster som består av delar som faller inom de reserverade och de konkurrensutsatta tjänsterna, bör det särskiljas mellan kostnader för de olika delarna.(20) Där inget konkurrerande leveranssystem till bostäder är godkänt av den berörda medlemsstaten kommer kommissionen att överväga om det är tillräckligt med åtskillnad av konton för att undvika missbruk samt bedöma om sådant samlat tillhandahållande inte resulterar i en begränsning av det potentiella utbudet av överföringskapacitet, på bekostnad av tjänsteleverantörerna i det berörda området eller om ytterligare åtgärder erfordras.(21) Medlemsstaterna bör avstå från att införa nya åtgärder som syftar till eller leder till att målet med detta direktiv äventyras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 90/388/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1.1 skall ändras på följande sätt:a) Den femte strecksatsen skall ersättas med följande:"- Teletjänster: tjänster vars tillhandahållande helt eller delvis består av sändning eller fördelning av signaler i ett telenät."b) Följande skall läggas till efter den sista strecksatsen:"- Kabeltelevisionsnät: all kabelbaserad infrastruktur som godkänts av en medlemsstat för leverans eller distribution av radio- eller TV-signaler till allmänheten.Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka de särskilda regler som medlemsstaterna antagit i enlighet med gemenskapsrätten beträffande distribution av audiovisuella program avsedda för allmänheten och innehållet i dessa program."2. I artikel 4 skall följande införas efter andra stycket:"Medlemsstaterna skall- avskaffa alla begränsningar för tillhandahållande av överföringskapacitet genom kabeltelevisionsnät och tillåta användandet av kabelnät för att leverera teletjänster, med undantag av telefoni,- säkerställa att sammankoppling av kabeltelevisionsnätet med det allmänt tillgängliga telenätet tillåts för sådant syfte, särskilt sammankoppling med förhyrda ledningar, och att begränsningarna av kabeltelevisionsoperatörernas direkta sammankoppling av kabeltelevisionsnät avskaffas."Artikel 2 Vid avskaffande av begränsningar för användning av kabeltelevisionsnät skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa redovisningsmässig öppenhet och förhindra diskriminerande beteende när en operatör har en exklusiv rättighet att tillhandahålla både allmänt tillgänglig infrastruktur för telenät och infrastruktur för kabeltelevisionsnät, och särskilt säkerställa åtskiljandet av den ekonomiska redovisning som rör tillhandahållandet av varje nät och verksamhet som leverantör av teletjänster.När en operatör har en exklusiv rätt att tillhandahålla infrastruktur för kabeltelevisionsnät i ett visst område skall medlemsstaterna även säkerställa att operatören i fråga har separat ekonomisk redovisning i fråga om sin verksamhet som tillhandahållare av nätkapacitet för telesyften så snart denne uppnår en omsättning som överstiger 50 miljoner ecu på marknaden för telekommunikationstjänster, bortsett från distributionen av radio- och TV-sändningar i det relevanta geografiska området. Om ett sådant krav skulle utgöra en alltför stor börda för det relevanta företaget får medlemsstaterna bevilja uppskov för begränsade tidsperioder, varvid de underliggande skälen skall förhandsanmälas till kommissionen.Om en enda operatör tillhandahåller båda de nät eller båda de tjänster som avses i första stycket, kommer kommissionen före den 1 januari 1998 att genomföra en allmän utvärdering av verkan av ett sådant samlat tillhandahållande, i förhållande till syftena med detta direktiv.Artikel 3 Medlemsstaterna skall senast nio månader efter att detta direktiv har trätt i kraft till kommissionen lämna de uppgifter som gör det möjligt för kommissionen att kontrollera att artiklarna 1 och 2 har efterföljts.Artikel 4 Detta direktiv träder i kraft den 1 januari 1996.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 oktober 1995.På kommissionens vägnarKarel VAN MIERTLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 192, 24.7.1990, s. 10.(2) EGT nr L 268, 19.10.1994, s. 15.(3) EGT nr C 213, 6.8.1993, s. 1.(4) EGT nr C 150, 31.5.1993, s. 39.(5) Rec. (1991) I-1271, stycke 51.(6) EGT nr L 165, 19.6.1992, s. 27.(7) EGT nr L 181, 15.7.1994, s. 40.


title: Kommissionens direktiv (EU) 2016/1855 av den 19 oktober 2016 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/32/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om extraktionsmedel vid framställning av livsmedel och livsmedelsingredienser (Text av betydelse för EES)

text:
                  20.10.2016

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 284/19

            KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) 2016/1855
      av den 19 oktober 2016
      om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/32/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om extraktionsmedel vid framställning av livsmedel och livsmedelsingredienser
      (Text av betydelse för EES)
      EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
      med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/32/EG av den 23 april 2009 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om extraktionsmedel vid framställning av livsmedel och livsmedelsingredienser (1), särskilt artikel 4 första stycket led a, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Direktiv 2009/32/EG gäller extraktionsmedel som används eller är avsedda att användas vid framställning av livsmedel eller livsmedelsingredienser. Direktivet gäller inte extraktionsmedel som används vid framställning av livsmedelstillsatser, vitaminer och andra näringsämnen, om inte dessa livsmedelstillsatser, vitaminer eller näringsämnen är angivna i bilaga I.

                  (2)

                  Den 19 augusti 2014 lämnade Akzo Nobel Industrial Chemicals BV in en ansökan om ändring av den högsta resthalten för dimetyleter som extraktionsmedel i avfettade animaliska proteinprodukter, särskilt kollagen och kollagenderivat, från 0,009 mg/kg till 3 mg/kg, och om ett nytt användningsområde för extraktion av proteinprodukter för att framställa gelatin med en högsta resthalt på 0,009 mg/kg. Ansökan delgavs därefter medlemsstaterna.

                  (3)

                  Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) gjorde en ny bedömning av säkerheten hos dimetyleter som extraktionsmedel för beredning av avfettade animaliska proteinprodukter (kollagen och gelatin) och avgav ett yttrande den 14 juli 2015 (2). Myndigheten konstaterade att det inte finns några risker med att använda dimetyleter som extraktionsmedel, vid användning på avsett sätt och med de föreslagna högsta resthalterna på 3 mg/kg i kollagen och kollagenderivat och 0,009 mg/kg i gelatin.

                  (4)

                  Därför bör man tillåta användning av dimetyleter som extraktionsmedel för att avlägsna fett från animaliska proteinråvaror under förutsättning att den högsta resthalten dimetyleter är 3 mg/kg i kollagen och kollagenderivat och 0,009 mg/kg i gelatin.

                  (5)

                  Direktiv 2009/32/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

                  (6)

                  De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      Bilaga I till direktiv 2009/32/EG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
      Artikel 2
      1.   Medlemsstaterna ska senast två år efter dagen för detta direktivs ikraftträdande sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
      När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
      2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
      Artikel 3
      Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
      Artikel 4
      Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

         Utfärdat i Bryssel den 19 oktober 2016.

               På kommissionens vägnar

            Jean-Claude JUNCKER

               Ordförande

         (1)  EUT L 141, 6.6.2009, s. 3.

         (2)  Efsas panel för material som kommer i kontakt med livsmedel och för enzymer, aromer och processhjälpmedel, 2015. ”Scientific Opinion on the safety of use of dimethyl ether as an extraction solvent under the intended conditions of use and the proposed maximum residual limits”, EFSA Journal, vol. 13(2015):7, artikelnr 4174 [13 s.].

         BILAGA
         I del II i bilaga I till direktiv 2009/32/EG ska posten för ”Dimetyleter” ersättas med följande:

                        ”Dimetyleter

                        Beredning av avfettade animaliska proteinprodukter, inklusive gelatin (*)

                        0,009 mg/kg i avfettade animaliska proteinprodukter, inklusive gelatin

                        Beredning av kollagen (**) och kollagenderivat, utom gelatin

                        3 mg/kg i kollagen och kollagenderivat, utom gelatin

            (*)  Gelatin är ett naturligt, lösligt protein, gelbildande eller icke gelbildande, som erhållits genom partiell hydrolys av kollagen som framställts av ben, hudar och skinn, ligament och senor från djur, i enlighet med de relevanta kraven i förordning (EG) nr 853/2004.

            (**)  Kollagen är den proteinbaserade produkt som utvinns ur djurben, hudar, skinn och senor och som framställs i enlighet med de relevanta kraven i förordning (EG) nr 853/2004.”


Avis juridique important

|

31977L0629

Kommissionens första direktiv 77/629/EEG av den 28 september 1977 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 68/193/EEG om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 257 , 08/10/1977 s. 0027 - 0028 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 9 s. 0075  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 19 s. 0125  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 9 s. 0075  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 13 s. 0063  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 13 s. 0063

KOMMISSIONENS FÖRSTA DIREKTIV av den 28 september 1977 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 68/193/EEG om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar (77/629/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 68/193/EEG av den 9 april 1968 om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar(1), senast ändrat genom rådets direktiv 74/648/EEG(2), särskilt artikel 17a i detta, ochmed beaktande av följande:På grund av utvecklingen inom det vetenskapliga och tekniska kunnandet bör bilagorna till ovannämnda direktiv ändras av de orsaker som anges här nedan.De krav som fastställs i direktivet vad gäller odling av förökningsmaterial av vinstockar bör förbättras för att även ta med i beräkningen effekterna av växtskadegörare, särskilt när det rör sig om virussjukdomar eller deras vektorer.Den tyska versionen av direktivet bör korrigeras.Hänsyn skall tas till de nya metoder som används vid sortering av ympkvistar.För att snarast möjligt få tillgång till friska vinstockar bör det i en första omgång vara tillåtet att på den officiellt föreskrivna etiketten ange kompletterande och frivilliga uppgifter angående härstamningen hos elitmaterial som genomgått officiellt erkända virustester.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och förökningsmaterial inom jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 1 till rådets direktiv 68/193/EEG ändras på följande sätt:1. I del 1 punkt 3 skall "växtskadegörare, särskilt virus" ersättas med "växtskadegörare eller deras vektorer, särskilt nematoder som är bärare av virussjukdomar".2. I den tyska versionen av del 1 punkt 5 skall "Kurzknotigkeit" ersättas med "Reisigkrankheit".3. Del 1 punkt 6 skall ha följande lydelse:"6. Förluster till följd av växtskadegörare får inte överstiga- 5 % i moderkvarter avsedda för produktion av certifierat material, och- 10 % för moderkvarter avsedda för produktion av standardförökningsmaterial.Om förlusterna beror på andra faktorer än fytosanitära och om de överstiger ovan angivna procentsatser skall dessa faktorer anges i dokumenten".Artikel 2 I bilaga 2 del III punkt 1 skall B ersättas med följande:"B. Längda) grundstamssticklingar: minst 1,05 m, mätt från basen av den nedersta noden till och med den översta internoden,b) sticklingar utan rot: minst 55 cm, mätt från basen av den nedersta noden till och med den översta internoden; för Vitis vinifera 30 cm,c) ympkvistar:- minst 50 cm mätt från basen av den nedersta noden till och med den översta internoden för ympkvistar med fem användbara ögon,- minst 6,5 cm för ympkvistar med ett användbart öga; snittet ska ligga minst- 1,5 cm över ögat- 5 cm under ögat."Artikel 3 Punkt 3 i bilaga 3 skall ändras på följande sätt:>Plats för tabell>Artikel 4 Bilaga 4 skall ändras på följande sätt:1. Följande del skall införas efter del A:"B. Kompletterande uppgifter som tillåts för elitförökningsmaterial och för certifierat förökningsmaterial:"Elitmaterialet/förökningsmaterialet i ett tidigare vegetativt led har kontrollerats av . . . (myndighet) och genom . . . (provtagningsmetod) konstaterats vara fritt från . . . (virussjukdom)."För elitmaterial och för certifierat material kan dessa uppgifter avse "leafroll" och "fan-leaf" och för grundstammen dessutom mosaiksjuka. Provtagningarna skall vara officiellt erkända och skall företas under en period av minst tre år av en officiellt erkänd och kontrollerad myndighet.Följande metoder får användas:- i fråga om alla virussjukdomar indexeringsmetoder med vinplantor,- i fråga om "fan leaf", utöver ovannämnda metoder, indexeringsmetoder med örtartade plantor samt den serologiska metoden."2. Del B skall betecknas del C.Artikel 5 Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1978 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 september 1977.På kommissionens vägnarFinn GUNDELACHVice ordförande(1) EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 15.(2) EGT nr L 352, 28.12.1974, s. 43.


Avis juridique important

|

32001L0032

Kommissionens direktiv 2001/32/EG av den 8 maj 2001 om erkännande av skyddade zoner som utsätts för särskilda växtskyddsrisker inom gemenskapen och om upphävande av direktiv 92/76/EEG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 127 , 09/05/2001 s. 0038 - 0041

Kommissionens direktiv 2001/32/EGav den 8 maj 2001om erkännande av skyddade zoner som utsätts för särskilda växtskyddsrisker inom gemenskapen och om upphävande av direktiv 92/76/EEGEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen(1), särskilt artikel 2.1 h första stycket i detta,med beaktande av de önskemål som inkommit från Danmark, Grekland, Spanien, Frankrike, Irland, Italien, Österrike, Portugal, Finland, Sverige samt Förenade kungariket, ochav följande skäl:(1) Enligt direktiv 2000/29/EG är det möjligt att ge områden som utsätts för särskilda växtskyddsrisker status som skyddade zoner, vilket innebär att de får ett särskilt skydd på villkor som är förenliga med bestämmelserna om den inre marknaden. Sådana zoner fastställdes i kommissionens direktiv 92/76/EEG av den 6 oktober 1992 om erkännande av skyddade zoner som utsätts för särskilda växtskyddsrisker i gemenskapen(2), senast ändrat genom direktiv 2000/23/EG(3).(2) Växtskyddsläget har förändrats kraftigt i en del områden som tidigare fått status som skyddade zoner beträffande vissa skadegörare.(3) Det framgår av de uppgifter som Danmark lämnat in att landet i fråga inte bör få behålla sin status som skyddad zon beträffande Bemisia tabaci Genn. (europeiska populationer) och bronsfläcksjuka på tomat.(4) Vissa bestämmelser om skyddsåtgärder mot Gonipterus scutellatus Gyll. i Portugal och mot Pissodes spp. (europeiska) i Förenade kungariket och Irland bör anpassas till dessa skadegörares nuvarande utbredning i respektive land.(5) Det framgår av de uppgifter som Förenade kungariket och Sverige lämnat in att den nuvarande beskrivningen av de respektive skyddade zonerna när det gäller Dendroctonus micans Kugelan och Leptinotarsa decemlineata Say bör ändras till följd av en omorganisation av den lokala administrationen.(6) Genom direktiv 92/76/EEG erkändes Österrike, Irland samt de italienska regionerna Apulien, Emilia-Romagna, Lombardiet och Venetien som skyddade zoner när det gäller Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. till och med den 31 mars 2001.(7) Det framgår av de uppgifter som Irland lämnat in att det tillfälliga erkännandet av skyddade zoner i Irland när det gäller Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. bör förlängas under ytterligare en begränsad tidsperiod.(8) Det framgår av de uppgifter som Österrike och Italien lämnat in att vissa områden i dessa länder inte bör få behålla sin status som skyddade zoner beträffande Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., medan andra områden bör erkännas som skyddade zoner beträffande Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. under ytterligare en begränsad tidsperiod.(9) Det framgår av de uppgifter som Frankrike lämnat in att vissa områden i landet inte bör få behålla sin status som skyddade zoner beträffande Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.(10) Det framgår av de uppgifter som Förenade kungariket lämnat in att det tillfälliga erkännandet av den skyddade zonen vad gäller Beet necrotic yellow vein virus bör förlängas ytterligare under en begränsad tid.(11) Det är därför nödvändigt att ändra den nuvarande indelningen av skyddade zoner. För att öka tydligheten bör också en ny förteckning över sådana zoner antas. Direktiv 92/76/EEG bör därför upphävas. Med tanke på de bestående växtskyddsproblemen bör det här direktivet träda i kraft och införlivas så snart som möjligt.(12) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1De områden i gemenskapen som förtecknas i bilagan ges härmed status som skyddade zoner i den mening som avses i artikel 2.1 h första stycket i direktiv 2000/29/EG beträffande de skadegörare som i bilagan anges bredvid namnet på respektive område.De zoner som anges i punkt b.2 och som gäller Irland, Italien (Emilia-Romagna: provinserna Forlí-Cesena, Parma, Piacenza och Rimini, Lombardiet, Trentino-Alto Adige: den självständiga provinsen Bolzano, Venetien), och Österrike (Burgenland, Kärnten, Niederösterreich, Östtyrolen, Steiermark, Wien) erkänns fram till den 31 mars 2002.Den zon som anges i punkt d.1 och som gäller Förenade kungariket erkänns fram till den 31 mars 2002.Artikel 2Förlängning av de tidsfrister som anges i artikel 1 samt ändringar i den förteckning över skyddade zoner som avses i artikel 1 skall göras i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv 2000/29/EG och med beaktande av resultaten av relevanta undersökningar som grundar sig på förhållandena i gemenskapen och som övervakas av kommissionens experter.Artikel 31. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 21 maj 2001, och de skall tillämpa dem från och med den 22 maj 2001. De skall också genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.Artikel 4Direktiv 92/76/EEG upphör att gälla från och med den 22 maj 2001.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Det skall tillämpas från och med den 22 maj 2001.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 8 maj 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 169, 10.7.2000, s. 1.(2) EGT L 305, 21.10.1992, s. 12.(3) EGT L 103, 28.4.2000, s. 72.BILAGAOMRÅDEN I GEMENSKAPEN SOM ERKÄNNS SOM SKYDDADE ZONER SAMT DE SKADEGÖRARE SOM RESPEKTIVE ERKÄNNANDE GÄLLER>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31988L0181

Rådets direktiv 88/181/EEG av den 22 mars 1988 om ändring av direktiv 84/538/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten ljudeffektnivå för gräsklippare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 081 , 26/03/1988 s. 0071 - 0074 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 8 s. 0070  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 8 s. 0070

RÅDETS DIREKTIV av den 22 mars 1988 om ändring av direktiv 84/538/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten ljudeffektnivå för gräsklippare (88/181/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Bestämmelser om begränsning av buller vid den plats där operatören befinner sig och metoder för att mäta luftburet buller skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna vilket utgör ett handelshinder för gräsklippare. Sådana bestämmelser bör därför harmoniseras.Rådets direktiv 79/113/EEG av den 19 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om bestämning av buller från bygg- och anläggningsutrustning(4), senast ändrat genom direktiv 85/405/EEG(5), fastställde särskilt den metod som skall användas för att bestämma nivån på det luftburna buller från en gräsklippare som operatören utsätts för.Vid ett rådsmöte den 18 och 19 december 1978 förklarade miljöministrarna att tekniska procedurer för att mäta luftburet buller vid den plats där operatören befinner sig måste innefattas i bilagorna till direktiven för respektive typ av utrustning.Det är lämpligt att sammanföra samtliga tekniska bestämmelser för att fastställa ljudutsläpp från gräsklippare i ett direktiv.För att beakta dessa olika krav bör rådets direktiv 84/538/EEG(6) ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDEArtikel 1 Direktiv 84/538/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1.1 skall ersättas med följande:"1. Syftet med detta direktiv är att begränsa den tillåtna ljudeffektnivån av luftburet buller som avges i gräsklippares omgivning och att begränsa den tillåtna ljudtrycksnivån från buller som gräsklippare med en klippbredd som överstiger 120 cm avger vid den plats där operatören befinner sig. Detta skall åstadkommas genom att ange högsta tillåtna värden samt mätmetoder för dessa nivåer."2. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 2Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att gräsklippare enligt definitionen i artikel 1 inte får släppas ut på marknaden om- den uppmätta ljudeffektnivån i enlighet med de förhållanden som anges i bilaga 1 överstiger den tillåtna nivån för den klippbredd för respektive gräsklippare som anges i följande tabell:>Plats för tabell>- ljudtrycksnivån på luftburet buller i dB(A) uppmätt där operatören befinner sig i enlighet med de förhållanden som anges i bilaga 1a överstiger 90 dB(A). Detta gäller gräsklippare med en klippbredd som överstiger 120 cm."3. Artikel 4 skall ersättas med följande:"Artikel 4Innan gräsklippare släpps ut på marknaden skall de på ett väl synligt och outplånligt sätt, antingen direkt på gräsklipparen eller på en permanent fastsatt plåt (t. ex. en fastnitad eller fasttejpad plåt) vara märkta med namnet på tillverkaren, typ av gräsklippare och av tillverkaren garanterad maximal ljudeffektnivå uttryckt i dB(A)/pW. På gräsklippare med en klippbredd som överstiger 120 cm skall dessutom anges av tillverkaren garanterad ljudtrycksnivå vid den plats där operatören befinner sig, uttryckt i dB(A)/20 ìPa.Den senare informationen skall inte krävas för eldrivna gräsklippare med en klippbredd som understiger 30 cm och som genom sin konstruktion inte är bullrande.Mallarna till denna information finns i bilaga 3."4. En ny bilaga 1a, vars text återfinns i bilaga 1 till detta direktiv, skall införas.5. Bilaga 3 skall kompletteras med det märke som återfinns i bilaga 2 till detta direktiv.6. För gräsklippare med krav på mätning av ljudtrycksnivå, kompletteras bilaga 2 med följande text som skall läggas till efter "Garanterad ljudeffektsnivå......... dB(A)":"Garanterad ljudtrycksnivå.............................. dB(A)".Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1991 och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 mars 1988.På rådets vägnarM. BANGEMANNOrdförande(1) EGT nr C 20, 27.1.1987, s. 2.(2) EGT nr C 281, 19.10.1987, s. 176 och beslut av den 9 mars 1988.(3) EGT nr C 180, 8.7.1987, s. 11.(4) EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 15.(5) EGT nr L 233, 30.8.1985, s. 9.(6) EGT nr L 300, 19.11.1984, s. 171.BILAGA 1 "BILAGA 1aMetod för mätning av luftburet buller från gräsklippare vid den plats där operatören befinner sigDenna mätmetod gäller gräsklippare med en klippbredd överstigande 120 cm och som har en sits fastsatt på lämpligt sätt på gräsklipparens hölje.Detta tekniska förfarande uppfyller kraven i bilaga 2 till direktiv 79/113/EEG, ändrat genom direktiv 81/1051/EEG(1). Bestämmelserna i sistnämnda bilaga gäller gräsklippare, dock med följande ändringar och tillägg:>Plats för tabell>(1) EGT nr L 376, 30.12.1981, s. 49."BILAGA 2 MALL FÖR MÄRKE SOM ANGER LJUDTRYCKSNIVÅN DÄR OPERATÖREN BEFINNER SIG >Hänvisning till >


title: Kommissionens direktiv 2011/23/EU av den 3 mars 2011 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa triflumuron som verksamt ämne  Text av betydelse för EES

text:
               4.3.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 59/29

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/23/EU
   av den 3 mars 2011
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa triflumuron som verksamt ämne
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordningar (EG) nr 451/2000 (2) och (EG) nr 1490/2002 (3) innehåller närmare bestämmelser om genomförandet av den tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG och en förteckning över de verksamma ämnen som ska bedömas för att eventuellt införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. I den förteckningen ingick triflumuron. Genom kommissionens beslut 2009/241/EG (4) beslöts det att triflumuron inte skulle införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG.

               (2)

               Den ursprungliga anmälaren (nedan kallad sökanden) har i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG lämnat in en ny ansökan och begärt ett påskyndat förfarande i enlighet med artiklarna 14–19 i kommissionens förordning (EG) nr 33/2008 av den 17 januari 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/414/EEG i fråga om ett ordinarie och ett påskyndat förfarande för bedömning av verksamma ämnen som omfattades av det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i det direktivet men som inte införts i dess bilaga I (5).

               (3)

               Ansökan lämnades till Italien, som genom förordning (EC) nr 1490/2002 hade utsetts till rapporterande medlemsstat. Tidsfristen för det påskyndade förfarandet har följts. Specifikationen för det verksamma ämnet och de avsedda användningarna är desamma som de som anges i beslut 2009/241/EG. Ansökan uppfyller dessutom de återstående kraven gällande innehåll och förfarande i artikel 15 i förordning (EG) nr 33/2008.

               (4)

               Italien utvärderade de nya uppgifter och upplysningar som sökanden lämnat och lade fram en kompletterande rapport. Rapporten lämnades till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) och till kommissionen den 5 mars 2010.

               (5)

               Myndigheten lämnade den kompletterande rapporten till övriga medlemsstater och sökanden för synpunkter, och vidarebefordrade därefter de mottagna synpunkterna till kommissionen. I enlighet med artikel 20.1 i förordning (EG) nr 33/2008 och på kommissionens begäran granskades den kompletterande rapporten av medlemsstaterna och myndigheten. Myndigheten lade sedan fram sin slutsats om triflumuron för kommissionen den 9 december 2010 (6). Medlemsstaterna och kommissionen granskade utkastet till bedömningsrapport, den kompletterande rapporten och myndighetens slutsats i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och rapporten godkändes slutgiltigt den 28 januari 2011 i form av kommissionens granskningsrapport om triflumuron.

               (6)

               Den rapporterande medlemsstatens kompletterande rapport och myndighetens nya slutsats inriktas på de farhågor som ledde till att ämnet inte infördes i bilaga I. Dessa farhågor var i synnerhet att det på grundval av den tillgängliga informationen inte har visats att konsumenternas exponering ligger på en godtagbar nivå eftersom man inte har tillgång till uppgifter om de berörda resthalternas art och mängd. Det var i själva verket inte möjligt att göra en bedömning av den akuta risken för metaboliten M07 (7) eftersom det inte fanns tillräckliga uppgifter för att fastställa en akut referensdos för denna metabolit. Dessutom saknades uppgifter för fastställande av en lämplig resthaltsdefinition och en uppskattning av resthalten i bearbetade produkter av frukt.

               (7)

               De nya uppgifter som sökanden lämnat gjorde det möjligt att bedöma konsumenternas exponering. Enligt tillgängliga uppgifter ligger konsumenternas exponering på en godtagbar nivå.

               (8)

               Tack vare de kompletterande upplysningar och uppgifter som sökanden lämnat kan således de farhågor som ledde till att ämnet inte infördes i bilaga I avföras. Några andra utestående vetenskapliga frågor har inte uppkommit.

               (9)

               De olika undersökningar som gjorts har visat att växtskyddsmedel som innehåller triflumuron i allmänhet kan antas uppfylla kraven i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Triflumuron bör därför införas i bilaga I så att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med det direktivet.

               (10)

               Utan att det påverkar den slutsatsen bör bekräftande uppgifter inhämtas om vissa specifika aspekter. Enligt artikel 6.1 i direktiv 91/414/EEG kan det ställas villkor för införandet av ett ämne i bilaga I. Man bör därför kräva att sökanden lämnar ytterligare uppgifter som bekräftar den långsiktiga risken för fåglar, risken för vattenlevande ryggradslösa djur och risken beträffande bilarvers utveckling.

               (11)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska senast den 30 september 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den 1 april 2011.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 3 mars 2011.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EGT L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EGT L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUT L 71, 17.3.2009, s. 59.

      (5)  EUT L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance triflumuron”, The EFSA Journal, vol. 9(2011):1, artikelnr 1941 [81 s.], doi:10.2903/j.efsa.20.10.1941. Finns på www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (7)  4-Trifluoro-metoxianilin.

      BILAGA
      Följande post ska läggas till i slutet av tabellen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG:

                     Nummer

                     Trivialnamn, identifikationsnummer

                     Namn enligt IUPAC

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”328

                     Triflumuron
                     CAS-nr 64628-44-0
                     CIPAC-nr 548

                     1-(2-klorobensyl)-3-[4-trifluorometoxifenyl]urea

                     ≥ 955 g/kg
                     Föroreningar:

                                 —

                                    N,N’-bis-[4-(trifluorometoxi)fenyl]urea: högst 1 g/kg

                                 —

                                 4-trifluoro-metoxianilin: högst 5 g/kg

                     1 april 2011

                     31 mars 2021

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som insekticid.
                     DEL B
                     Vid tillämpningen av de enhetliga principerna i bilaga VI ska slutsatserna i granskningsrapporten om triflumuron beaktas, särskilt tilläggen I och II, i den form som slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 28 januari 2011.
                     Vid den samlade bedömningen ska medlemsstaterna särskilt beakta

                                 —

                                 skyddet av vattenmiljön,

                                 —

                                 skyddet av honungsbin. Villkoren för godkännande ska vid behov inbegripa riskreducerande åtgärder.

                           Villkoren för godkännande ska vid behov inbegripa riskreducerande åtgärder.
                     De berörda medlemsstaterna ska se till att sökanden lämnar uppgifter som bekräftar den långsiktiga risken för fåglar, risken för vattenlevande ryggradslösa djur och risker beträffande bilarvers utveckling.
                     De berörda medlemsstaterna ska se till att sökanden inkommer med sådana uppgifter till kommissionen senast den 31 mars 2013.”

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och specifikation finns i granskningsrapporten.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/25/EG av den 11 mars 2008 om ändring av direktiv 2002/87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat vad gäller kommissionens genomförandebefogenheter

text:
               20.3.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 81/40

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/25/EG
   av den 11 mars 2008
   om ändring av direktiv 2002/87/EG om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat vad gäller kommissionens genomförandebefogenheter
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (2),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG (4) anges det att vissa åtgärder ska antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5).

               (2)

               Beslut 1999/468/EG har ändrats genom beslut 2006/512/EG genom vilket det infördes ett föreskrivande förfarande med kontroll för antagande av åtgärder med allmän räckvidd avsedda att ändra icke väsentliga delar av en grundläggande rättsakt som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, bland annat genom att stryka vissa av dessa delar eller komplettera rättsakten med nya icke väsentliga delar.

               (3)

               Enligt Europaparlamentets, rådets och kommissionens uttalande (6) om beslut 2006/512/EG måste redan gällande rättsakter som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget anpassas i enlighet med tillämpliga förfaranden för att det föreskrivande förfarandet med kontroll ska vara tillämpligt på dessa rättsakter.

               (4)

               Kommissionen bör ges befogenhet att anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra direktiv 2002/87/EG för att förtydliga de tekniska aspekterna på en del av definitionerna i det direktivet, framför allt för att göra det möjligt att beakta utvecklingen på finansmarknaden och av tillsynsmetoderna och för att kunna garantera en enhetlig tillämpning av det direktivet inom gemenskapen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i direktiv 2002/87/EG, bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

               (5)

               I direktiv 2002/87/EG föreskrivs en tidsbegränsning när det gäller kommissionens genomförandebefogenheter. I sitt uttalande om beslut 2006/512/EG förklarade Europaparlamentet, rådet och kommissionen att beslut 2006/512/EG ger en övergripande och tillfredsställande lösning på Europaparlamentets önskan om att kontrollera genomförandet av rättsakter som antagits enligt medbeslutandeförfarandet, och att kommissionens genomförandebefogenheter följaktligen inte bör vara tidsbegränsade. Europaparlamentet och rådet har även förklarat att de kommer att se till att de förslag som syftar till att upphäva bestämmelser i rättsakter som föreskriver tidsbegränsningar för delegering av genomförandebefogenheter till kommissionen antas så fort som möjligt. Efter införandet av det föreskrivande förfarandet med kontroll bör bestämmelsen om tidsbegränsning i direktiv 2002/87/EG upphävas.

               (6)

               Kommissionen bör regelbundet utvärdera hur bestämmelserna om kommissionens genomförandebefogenheter fungerar för att göra det möjligt för Europaparlamentet och rådet att avgöra om omfattningen av dessa befogenheter och förfarandereglerna för kommissionen är lämpliga och om de garanterar både effektivitet och demokratisk ansvarsskyldighet.

               (7)

               Direktiv 2002/87/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (8)

               Eftersom de ändringar av direktiv 2002/87/EG som görs genom detta direktiv är av teknisk art och enbart avser kommittéförfarande behöver de inte införlivas av medlemsstaterna. Det är därför inte nödvändigt att föreskriva bestämmelser i detta syfte.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändringar
   Direktiv 2002/87/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 20.1 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Orden ”i enlighet med det förfarande som avses i artikel 21.2” ska utgå.

                           b)

                           Följande stycke ska läggas till:
                           ”Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv inbegripet genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.2.”

               2.

               Artikel 21 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Punkt 2 ska ersättas med följande:
                           ”2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.”

                           b)

                           Punkterna 3 och 4 ska ersättas med följande:
                           ”3.   Senast den 31 december 2010, och därefter minst vart tredje år, ska kommissionen se över bestämmelserna om sina genomförandebefogenheter och lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet om hur dessa befogenheter fungerar. I denna rapport ska man särskilt undersöka om kommissionen behöver föreslå ändringar av detta direktiv i syfte att garantera en lämplig avgränsning av de genomförandebefogenheter som den tilldelats. Slutsatsen om huruvida en ändring behövs eller ej ska åtföljas av en detaljerad motivering. Vid behov ska rapporten åtföljas av ett lagstiftningsförslag om ändring av bestämmelserna om kommissionens genomförandebefogenheter.”

         Artikel 2
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 3
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 11 mars 2008.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J. LENARČIČ

            Ordförande

      (1)  EUT C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  EUT C 39, 23.2.2007, s. 1.

      (3)  Europaparlamentets yttrande av den 14 november 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 3 mars 2008.

      (4)  EUT L 35, 11.2.2003, s. 1. Direktivet ändrat genom direktiv 2005/1/EG (EUT L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (5)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (6)  EUT C 255, 21.10.2006, s. 1.


Avis juridique important

|

31982L0712

Rådets direktiv 82/712/EEG av den 18 oktober 1982 om ändring av direktiv 78/664/EEG om särskilda renhetskriterier för antioxidationsmedel som får användas i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 297 , 23/10/1982 s. 0031 - 0032 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0137  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0283  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0137  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0283

RÅDETS DIREKTIV av den 18 oktober 1982 om ändring av direktiv 78/664/EEG om särskilda renhetskriterier för antioxidationsmedel som får användas i livsmedel (82/712/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Enligt rådets direktiv 78/664/EEG(1) får medlemsstaterna av ekonomiska och tekniska skäl behålla nu gällande nationella bestämmelser om särskilda renhetskriterier för DL-vinsyra och dess salter, hydrolyserade lecitiner och aldehydhalten i propylenglykol.Det är för närvarande inte möjligt att inom gemenskapen fatta slutligt beslut om de särskilda renhetskriterierna för DL-vinsyra och dess salter.Hydrolyserade lecitiner har i vissa fall tekniska fördelar gentemot icke-hydrolyserade lecitiner och praktisk vetenskaplig forskning visar att deras användning är godtagbar med hänsyn till folkhälsan.Bestämmelsen om aldehydhalten i propylenglykol är inte längre nödvändig.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 78/664/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 21. Detta direktiv påverkar inte nationella bestämmelser som gäller när direktivet anmäls och som fastställer särskilda renhetskriterier för DL-vinsyra och dess salter.2. Rådet skall på kommissionens förslag före den 1 januari 1985 enhälligt besluta om de renhetskriterier som avses i punkt 1."2. I bilagan skall avsnittet om E 322 ersättas med följande:"E 322 - Lecitiner>Plats för tabell>Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 1984 sätta i kraft de lagar och författningar som behövs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 18 oktober 1982.På rådets vägnarN. A. KOFOEDOrdförande(1) EGT nr L 223, 14.8.1978. s. 30.