title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/7/EG av den  15 februari 2006  om förvaltning av badvattenkvaliteten och om upphävande av direktiv 76/160/EEG

text:
               4.3.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 64/37

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/7/EG
   av den 15 februari 2006
   om förvaltning av badvattenkvaliteten och om upphävande av direktiv 76/160/EEG
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
   med beaktande av kommissionens förslag (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (4), mot bakgrund av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 8 december 2005, och
   av följande skäl:

               (1)

               Med utgångspunkt i kommissionens meddelande om hållbar utveckling har Europeiska rådet valt ut mål som skall tjäna som vägledning för den framtida utvecklingen inom prioriterade områden såsom folkhälsa och naturresurser.

               (2)

               Vatten är en knapp naturresurs, och dess kvalitet bör skyddas, värnas, förvaltas och behandlas som sådan. Särskilt ytvatten är en förnybar resurs med begränsad förmåga att återhämta sig från negativ påverkan av mänsklig verksamhet.

               (3)

               Gemenskapens miljöpolitik bör syfta till en hög skyddsnivå och bidra till att uppnå målen att bevara, skydda och förbättra miljön och skydda människors hälsa.

               (4)

               I december 2000 antog kommissionen ett meddelande till Europaparlamentet och rådet om utarbetande av en ny badvattenpolitik och inledde ett omfattande samråd med alla intresserade och berörda parter. Av detta samråd framkom huvudsakligen att det fanns ett allmänt stöd för att utarbeta ett nytt badvattendirektiv, baserat på de senaste vetenskapliga rönen, där särskild vikt fästs vid ett ökat deltagande från allmänheten.

               (5)

               I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (5) ingår ett åtagande att säkerställa en hög skyddsnivå för badvatten, inklusive en översyn av rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten (6).

               (6)

               I enlighet med fördraget skall gemenskapen när den utarbetar sin miljöpolitik bland annat beakta tillgängliga vetenskapliga och tekniska data. I detta direktiv bör vetenskapliga data ligga till grund för fastställandet av tillförlitliga indikatorparametrar som gör det möjligt att förutsäga mikrobiologiska hälsorisker och uppnå en hög skyddsnivå. Ytterligare epidemiologiska studier bör skyndsamt göras om hälsorisker i samband med bad, i synnerhet i sötvatten.

               (7)

               För att öka effektiviteten och använda tillgängliga resurser på ett förnuftigt sätt måste detta direktiv nära samordnas med annan gemenskapslagstiftning om vatten, exempelvis rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (7), 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (8) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (9).

               (8)

               Lämplig information om planerade åtgärder och om framstegen i samband med genomförandet bör spridas till alla intressenter. Allmänheten bör få korrekt information i rätt tid om resultaten av kontrollen av badvattenkvaliteten och om riskhanteringsåtgärder för att förebygga hälsorisker, särskilt i samband med förutsägbara kortvariga föroreningar eller onormala situationer. Man bör använda ny teknik som gör det möjligt att på ett effektivt och jämförbart sätt informera allmänheten om badvattnets kvalitet i hela gemenskapen.

               (9)

               Harmoniserade analysmetoder och analysförfaranden måste tillämpas vid kontrollen. För att få till stånd en realistisk klassificering av badvatten är det nödvändigt att göra observationer och bedöma kvaliteten under en längre tid.

               (10)

               Efterlevnaden bör vara en fråga om lämpliga förvaltningsåtgärder och kvalitetssäkring, och inte bara om mätningar och beräkningar. Det är därför lämpligt med ett system med badvattenprofiler för att få en bättre förståelse för de risker som bör ligga till grund för förvaltningsåtgärderna. Samtidigt bör särskild vikt fästas vid att badvattnet stämmer överens med kvalitetsnormerna och att övergången från direktiv 76/160/EEG sker smidigt.

               (11)

               Den 17 februari 2005 ratificerade gemenskapen FN-ECE: s konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (Århuskonventionen). Detta direktiv bör därför innehålla bestämmelser om allmänhetens tillgång till information och om allmänhetens deltagande i dess genomförande som ett komplement till Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation (10) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003 om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön (11).

               (12)

               Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att medlemsstaterna, på grundval av gemensamma normer, skall uppnå en god badvattenkvalitet och en hög skyddsnivå i hela gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (13)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (12).

               (14)

               Den fortsatta betydelsen av gemenskapens badvattenpolitik framgår tydligt varje badsäsong eftersom den skyddar allmänheten mot tillfälliga och kroniska föroreningar som släpps ut vid eller i närheten av gemenskapens badplatser. Badvattenkvaliteten har överlag förbättrats avsevärt sedan direktiv 76/160/EEG trädde i kraft. Det direktivet speglar emellertid den kunskapsnivå och de erfarenheter man hade i början av 1970-talet. Sedan dess har användningen av badvatten utvecklats, liksom det vetenskapliga och tekniska kunnandet. Det direktivet bör därför upphävas.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I
   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   Detta direktiv innehåller bestämmelser om

               a)

               kontroll och klassificering av badvattnets kvalitet,

               b)

               förvaltning av badvattnets kvalitet, och

               c)

               tillhandahållande av information till allmänheten om badvattnets kvalitet.

         2.   Direktivet syftar till att bevara, skydda och förbättra miljön och skydda människors hälsa genom att komplettera direktiv 2000/60/EG.
   3.   Detta direktiv skall tillämpas på varje ytvattenförekomst där behörig myndighet förväntar sig att ett stort antal personer badar och där den inte har infört ett permanent badförbud eller utfärdat en permanent avrådan från bad (nedan kallat ”badvatten”). Det skall inte tillämpas på

               a)

               simbassänger och spa-pooler,

               b)

               avgränsade vattenområden som genomgår behandling eller som används för terapeutiska ändamål,

               c)

               avgränsade vattenområden som anlagts på konstgjord väg och som är avskilda från ytvatten och grundvatten.

         Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

               1.

                  ytvatten, grundvatten, inlandsvatten, vatten i övergångszon, kustvatten och avrinningsområde skall ha samma innebörd som i direktiv 2000/60/EG.

               2.

                  behörig myndighet: den eller de myndigheter som utsetts av en medlemsstat för att säkerställa efterlevnaden av kraven i detta direktiv eller varje annan myndighet eller annat organ som denna funktion har delegerats till.

               3.

                  permanent: i samband med badförbud eller avrådan från bad en varaktighet av minst en hel badsäsong.

               4.

                  ett stort antal: innebär, när det gäller badande, ett antal som behörig myndighet anser är stort, med hänsyn till, i synnerhet, tidigare tendenser eller till infrastrukturer eller anläggningar som tillhandahålls eller andra åtgärder som vidtagits för att uppmuntra bad.

               5.

                  förorening: förekomst av mikrobiologisk kontaminering eller andra organismer eller avfall som påverkar badvattnets kvalitet och utgör en risk för de badandes hälsa enligt artiklarna 8 och 9 samt bilaga I kolumn A.

               6.

                  badsäsong: den period under vilken ett stort antal badande kan förväntas.

               7.

                  förvaltningsåtgärder: följande åtgärder med avseende på badvatten:

                           a)

                           Fastställande och upprätthållande av en badvattenprofil.

                           b)

                           Fastställande av en kontrollplan.

                           c)

                           Kontroll av badvattnet.

                           d)

                           Bedömning av badvattnets kvalitet.

                           e)

                           Klassificering av badvattnet.

                           f)

                           Fastställande och bedömning av orsaker till förorening som kan påverka badvattnet och skada de badandes hälsa.

                           g)

                           Information till allmänheten.

                           h)

                           Åtgärder för att förhindra att de badande utsätts för föroreningar.

                           i)

                           Åtgärder för att minska risken för föroreningar.

               8.

                  kortvarig förorening: en mikrobiologisk kontaminering enligt bilaga I kolumn A som har klart identifierbara orsaker och som normalt inte förväntas påverka badvattnets kvalitet under mer än cirka 72 timmar efter det att badvattnets kvalitet först har påverkats och för vilken behörig myndighet har fastställt förfaranden för att förutsäga och hantera, enligt bilaga II.

               9.

                  onormal situation: en händelse eller en kombination av händelser som påverkar badvattnets kvalitet på den berörda platsen och som inte förväntas inträffa mer än vart fjärde år i genomsnitt.

               10.

                  badvattenkvalitetsdata: data som samlas in i enlighet med artikel 3.

               11.

                  bedömning av badvattnets kvalitet: utvärdering av badvattnets kvalitet med hjälp av den bedömningsmetod som fastställs i bilaga II.

               12.

                  utbredning av cyanobakterier: ansamling av cyanobakterier i form av blomning, lager eller skum.

               13.

                  den berörda allmänheten skall ha samma innebörd som i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (13).

         KAPITEL II
   BADVATTENKVALITET OCH FÖRVALTNING AV BADVATTEN
   Artikel 3
   Kontroll
   1.   Medlemsstaterna skall årligen förteckna alla badvatten och ange badsäsongens längd. De skall göra detta första gången före början av den första badsäsongen efter den 24 mars 2008.
   2.   Medlemsstaterna skall se till att kontroll av de parametrar som anges i kolumn A i bilaga I sker i enlighet med bilaga IV.
   3.   Kontrollpunkten skall vara den plats i badvattnet där

               a)

               flest personer förväntas bada, eller

               b)

               där den största risken för föroreningar förväntas enligt badvattenprofilen.

         4.   En kontrollplan skall fastställas för varje badvatten innan badsäsongen inleds, och första gången före den tredje hela badsäsongen efter det att detta direktiv har trätt ikraft. Kontroll skall genomföras senast fyra dagar efter den tidpunkt som anges i kontrollplanen.
   5.   Medlemsstaterna får införa kontroll av parametrarna i kolumn A i bilaga I under den första hela badsäsongen efter det att detta direktiv har trätt ikraft. I detta fall skall kontrollen genomföras enligt den frekvens som anges i bilaga IV. Resultaten av en sådan kontroll får användas till att sammanställa de badvattenkvalitetsdata som avses i artikel 4. Så snart medlemsstaterna inför kontroll i enlighet med detta direktiv får kontrollen av de parametrar som anges i bilagan till direktiv 76/160/EEG upphöra.
   6.   Prov som tas under en kortvarig förorening får lämnas utan avseende. De skall ersättas med prov som tagits i enlighet med bilaga IV.
   7.   Under onormala situationer får kontrollen enligt den kontrollplan som avses i punkt 4 tillfälligt avbrytas. Kontrollen skall återupptas så snart som möjligt efter det att förhållandena återgått till det normala. Nya prover skall tas så snart som möjligt efter det att förhållandena återgått till det normala för att ersätta de prover som saknas på grund av den onormala situationen.
   8.   Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om kontrollen enligt kontrollplanen tillfälligt avbrutits och ange skälen till detta. De skall lämna dessa rapporter senast i samband med den nästföljande årsrapport som avses i artikel 13.
   9.   Medlemsstaterna skall säkerställa att analysen av badvattnets kvalitet sker i överensstämmelse med de referensmetoder som anges i bilaga I samt reglerna i bilaga V. Medlemsstaterna får dock tillåta att andra metoder eller regler används om de kan visa att de erhållna resultaten är likvärdiga med dem som erhålls vid användning av metoderna i bilaga I och reglerna i bilaga V. Medlemsstater som tillåter användning av sådana likvärdiga metoder eller regler skall till kommissionen lämna all relevant information om de använda metoderna eller reglerna och deras likvärdighet.
   Artikel 4
   Bedömning av badvattnets kvalitet
   1.   Medlemsstaterna skall säkerställa att badvattenkvalitetsdata sammanställs på grundval av kontrollen av parametrarna i kolumn A i bilaga I.
   2.   Badvattnets kvalitet skall bedömas

               a)

               för varje badvatten,

               b)

               efter utgången av varje badsäsong,

               c)

               utifrån de badvattenkvalitetsdata som har sammanställts från den badsäsongen och de tre föregående badsäsongerna, och

               d)

               i enlighet med förfarandet i bilaga II.

         En medlemsstat får emellertid besluta att genomföra bedömningar av badvattnets kvalitet utifrån de badvattenkvalitetsdata som sammanställts från endast de tre föregående badsäsongerna. Om den fattar ett sådant beslut skall den på förhand underrätta kommissionen. Medlemsstaten skall även underrätta kommissionen om den senare beslutar att återgå till bedömningar på grundval av fyra badsäsonger. Medlemsstaterna får inte ändra gällande bedömningsperiod oftare än en gång vart femte år.
   3.   Badvattenkvalitetsdata som används för att genomföra bedömningar av badvattnets kvalitet skall alltid bestå av minst 16 prover eller, under de särskilda förhållanden som anges i punkt 2 i bilaga IV, 12 prover.
   4.   Under förutsättning att antingen

               —

               kraven i punkt 3 är uppfyllda, eller

               —

               de badvattenkvalitetsdata som använts för bedömningen av badvatten för vilket badsäsongen inte överstiger åtta veckor omfattar minst åtta prover,

         får emellertid en bedömning av badvattnets kvalitet genomföras utifrån badvattenkvalitetsdata från mindre än fyra badsäsonger om

               a)

               badvattnet är nytillkommet,

               b)

               förändringar har inträffat som kan påverka klassificeringen av badvattnet i enlighet med artikel 5, i vilket fall bedömningen skall genomföras utifrån badvattenkvalitetsdata som endast består av resultat från prover som har samlats in sedan förändringarna inträffade, eller

               c)

               badvattnet redan har bedömts i enlighet med direktiv 76/160/EEG, i vilket fall motsvarande data som insamlats enligt det direktivet skall användas och parametrarna 2 och 3 i bilagan till direktiv 76/160/EEG för detta ändamål skall anses vara likvärdiga med parametrarna 2 och 1 i kolumn A i bilaga I till det här direktivet.

         5.   Medlemsstaterna får ytterligare indela eller gruppera ihop befintliga badvatten mot bakgrund av bedömningarna av badvattnens kvalitet. De får gruppera ihop badvatten endast om dessa badvatten

               a)

               är angränsande,

               b)

               under den föregående fyraårsperioden fått likartade bedömningar i enlighet med punkterna 2 och 3 samt punkt 4 c, och

               c)

               har badvattenprofiler som uppvisar gemensamma riskfaktorer eller avsaknad av riskfaktorer.

         Artikel 5
   Badvattens klassificering och kvalitet
   1.   Till följd av den bedömning av badvattnets kvalitet som skall genomföras i enlighet med artikel 4 skall medlemsstaterna i enlighet med kriterierna i bilaga II klassificera badvatten som

               a)

               ”dåligt”,

               b)

               ”tillfredsställande”,

               c)

               ”bra”, eller

               d)

               ”utmärkt”.

         2.   Den första klassificeringen enligt kraven i direktivet skall vara avslutad senast i slutet av 2015 års badsäsong.
   3.   Medlemsstaterna skall säkerställa att allt badvatten är åtminstone ”tillfredsställande” senast vid slutet av 2015 års badsäsong. De skall vidta de rimliga och proportionella åtgärder som de anser lämpliga för att öka det antal badvatten som klassificeras som ”utmärkta” eller ”bra”.
   4.   Trots det allmänna kravet i punkt 3 får badvatten tillfälligt klassificeras som ”dåligt” och fortfarande överensstämma med direktivet. I sådana fall skall medlemsstaterna säkerställa att följande villkor är uppfyllda:

               a)

               I fråga om allt badvatten som klassificerats som ”dåligt” skall följande åtgärder vidtas med verkan från den badsäsong som följer på klassificeringen:

                           i)

                           Lämpliga förvaltningsåtgärder, inklusive ett badförbud eller en avrådan från bad, i syfte att förhindra att de badande utsätts för förorening.

                           ii)

                           Fastställande av orsakerna till att ”tillfredsställande” inte har uppnåtts.

                           iii)

                           Lämpliga åtgärder för att förhindra, minska eller undanröja orsakerna till förorening.

                           iv)

                           I överensstämmelse med artikel 12, varna allmänheten genom en tydlig och lättbegriplig skylt och informera den om orsakerna till föroreningen samt vilka åtgärder som vidtagits, med utgångspunkt i badvattenprofilen.

               b)

               Om ett badvatten klassificerats som ”dåligt” under fem på varandra följande år skall ett permanent badförbud eller en permanent avrådan från bad utfärdas. En medlemsstat får dock införa ett permanent badförbud eller en permanent avrådan från bad före utgången av femårsperioden om den anser att det skulle vara omöjligt eller orimligt dyrt att uppnå kvaliteten ”tillfredsställande”.

         Artikel 6
   Badvattenprofil
   1.   Medlemsstaterna skall se till att badvattenprofiler upprättas i enlighet med bilaga III. Varje badvattenprofil får omfatta ett enda badvatten eller flera angränsande badvatten. Badvattenprofiler skall första gången upprättas senast den 24 mars 2011.
   2.   Badvattenprofilerna skall ses över och uppdateras i enlighet med bilaga III.
   3.   När badvattenprofiler upprättas, ses över och uppdateras skall man på lämpligt sätt använda de data som erhållits vid övervakning och bedömning i enlighet med direktiv 2000/60/EG och som är relevanta för detta direktiv.
   Artikel 7
   Förvaltningsåtgärder vid exceptionella förhållanden
   Medlemsstaterna skall se till att lämpliga förvaltningsåtgärder vidtas i rätt tid om de får kännedom om oväntade situationer som har eller sannolikt kan förväntas ha en negativ inverkan på badvattnets kvalitet och på de badandes hälsa. Sådana åtgärder skall inbegripa information till allmänheten och, om så behövs, ett tillfälligt badförbud.
   Artikel 8
   Cyanobakteriella risker
   1.   Om en badvattenprofil tyder på att det finns risk för utbredning av cyanobakterier, skall en lämplig kontroll ske så att eventuella hälsorisker kan konstateras i tid.
   2.   Om en utbredning av cyanobakterier inträffar och en hälsorisk konstateras eller befaras, skall lämpliga förvaltningsåtgärder omedelbart vidtas för att förhindra att någon utsätts för fara, bland annat genom information till allmänheten.
   Artikel 9
   Övriga parametrar
   1.   Om badvattenprofilen tyder på en tendens till utbredning av makroalger och/eller marina alger skall det genomföras undersökningar för att avgöra om de kan godtas och om det föreligger hälsorisker, och lämpliga förvaltningsåtgärder skall vidtas, bland annat genom information till allmänheten.
   2.   Badvatten skall okulärbesiktigas i fråga om föroreningar, t.ex. tjärrester, glas, plast, gummi eller annat avfall. Om en sådan förorening hittas, skall lämpliga förvaltningsåtgärder vidtas, bland annat vid behov genom information till allmänheten.
   Artikel 10
   Samarbete om gränsöverskridande vattendrag
   När ett avrinningsområde har gränsöverskridande påverkan på badvattnets kvalitet, skall de berörda medlemsstaterna på lämpligt sätt samarbeta vid genomförandet av detta direktiv, bland annat genom lämpligt informationsutbyte och gemensamma insatser för att kontrollera denna påverkan.
   KAPITEL III
   UTBYTE AV INFORMATION
   Artikel 11
   Allmänhetens medverkan
   Medlemsstaterna skall uppmuntra allmänheten att delta i genomförandet av detta direktiv och se till att den berörda allmänheten ges tillfälle

               —

               att ta reda på hur den kan delta, samt

               —

               att lägga fram förslag, synpunkter eller framföra klagomål.

         Detta skall särskilt gälla upprättandet, översynen och uppdateringen av förteckningar över badvatten i enlighet med artikel 3.1. Behöriga myndigheter skall vederbörligen beakta all information som de får.
   Artikel 12
   Information till allmänheten
   1.   Medlemsstaterna skall se till att följande information aktivt sprids och snabbt görs tillgänglig under badsäsongen på en lättåtkomlig plats i badvattnets omedelbara närhet:

               a)

               Badvattnets aktuella klassificering samt badförbud eller avrådan från bad som avses i denna artikel genom en tydlig och lättbegriplig skylt eller symbol.

               b)

               En allmän beskrivning av badvattnet på ett icke-tekniskt språk, på grundval av den badvattenprofil som upprättats i enlighet med bilaga III.

               c)

               När det gäller badvatten som är utsatta för kortvarig förorening skall det finnas

                           —

                           meddelande om att badvattnet är utsatt för kortvarig förorening,

                           —

                           upplysning om antalet dagar då bad var förbjudet eller avråddes från under den föregående badsäsongen på grund av sådan förorening, och

                           —

                           en varning när sådan förorening förutses eller redan finns.

               d)

               Information om onormala situationers art och förväntade varaktighet under sådana förhållanden.

               e)

               Om bad är förbjudet eller avråds från, ett anslag som upplyser allmänheten om detta och skälen till det.

               f)

               Om ett permanent badförbud eller en permanent avrådan från bad utfärdas: uppgift om att det berörda området inte längre är badvatten samt skälen till detta.

               g)

               En hänvisning till var man kan få mer fullständig information i enlighet med punkt 2.

         2.   Medlemsstaterna skall använda lämpliga medier och tekniker, bland annat Internet, för att aktivt och snabbt sprida den information om badvattnet som avses i punkt 1 och även följande information, på flera språk när det är lämpligt:

               a)

               En förteckning över badvatten.

               b)

               Klassificering av varje badvatten under de senaste tre åren och dess badvattenprofil, med resultaten från den kontroll som genomförts enligt detta direktiv sedan den senaste klassificeringen.

               c)

               När det gäller badvatten som klassificerats som ”dåligt”, information om orsakerna till föroreningen och de åtgärder som vidtagits för att förhindra att badande utsätts för föroreningen och för att hantera orsakerna till den på det sätt som anges i artikel 5.4.

               d)

               När det gäller badvatten som är utsatta för kortvarig förorening, allmän information om

                           —

                           förhållanden som kan leda till kortvariga föroreningar,

                           —

                           sannolikheten för en sådan förorening och dess sannolika varaktighet,

                           —

                           orsakerna till föroreningen och de åtgärder som vidtagits för att förhindra att de badande utsätts för föroreningen och för att hantera orsakerna till den.

         Den förteckning som nämns i led a skall finnas tillgänglig varje år innan badsäsongen inleds. Resultaten av den kontroll som avses i led b skall göras tillgängliga på Internet när analysen har avslutats.
   3.   Den information som avses i punkterna 1 och 2 skall spridas så snart den är tillgänglig och med verkan från och med inledningen av den femte badsäsongen efter den 24 mars 2008.
   4.   Medlemsstaterna och kommissionen skall, när så är möjligt, informera allmänheten med hjälp av teknik med georeferens och lägga fram informationen på ett klart och konsekvent sätt, särskilt med användning av tecken och symboler.
   Artikel 13
   Rapporter
   1.   Medlemsstaterna skall för varje badvatten till kommissionen överlämna kontrollresultaten och bedömningen av badvattnets kvalitet samt ge en beskrivning av viktiga förvaltningsåtgärder som vidtagits. Medlemsstaterna skall lämna denna information varje år senast den 31 december för den föregående badsäsongen. De skall börja lämna informationen så snart den första bedömningen av badvattnets kvalitet har genomförts i enlighet med artikel 4.
   2.   Medlemsstaterna skall varje år innan badsäsongen inleds underrätta kommissionen om alla vatten som klassificerats som badvatten, inbegripet skälen till eventuella ändringar i förhållande till det föregående året. De skall göra detta första gången före början av den första badsäsongen efter den 24 mars 2008.
   3.   När kontrollen av badvatten har inletts enligt det här direktivet skall den årliga rapporteringen till kommissionen enligt punkt 1 fortsätta i enlighet med direktiv 76/160/EEG till dess att den första bedömningen enligt det här direktivet kan göras. Under denna period skall parameter 1 i bilagan till direktiv 76/160/EEG inte beaktas i årsrapporten, och parametrarna 2 och 3 i samma bilaga skall antas motsvara parametrarna 2 och 1 i kolumn A i bilaga I till det här direktivet.
   4.   Kommissionen skall varje år offentliggöra en sammanfattande rapport om badvattnets kvalitet i gemenskapen, inbegripet en klassificering av badvatten, om överensstämmelsen med detta direktiv och om viktiga förvaltningsåtgärder som vidtagits. Kommissionen skall offentliggöra rapporten senast den 30 april varje år, bland annat via Internet. Vid utarbetandet av rapporten skall kommissionen, när det är möjligt, utnyttja de system för datainsamling, bedömning och presentation som redan finns tillgängliga inom ramen för annan gemenskapslagstiftning, särskilt direktiv 2000/60/EG.
   KAPITEL IV
   SLUTBESTÄMMELSER
   Artikel 14
   Rapport och översyn
   1.   Kommissionen skall senast 2008 lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet. I rapporten skall särskilt följande beaktas:

               a)

               Resultaten av en relevant europeisk epidemiologisk studie utförd av kommissionen i samarbete med medlemsstaterna.

               b)

               Annan vetenskaplig, analytisk och epidemiologisk utveckling som är relevant när det gäller parametrarna för badvattenkvalitet, inklusive sådan som avser virus.

               c)

               Världshälsoorganisationens rekommendationer.

         2.   Medlemsstaterna skall senast före utgången av 2014 lägga fram skriftliga synpunkter för kommissionen angående rapporten samt även angående behovet av ytterligare forskning eller analyser som kan behövas för att bistå kommissionen i dess översyn av detta direktiv i enlighet med punkt 3.
   3.   Mot bakgrund av rapporten, av medlemsstaternas skriftliga synpunkter och av en utvidgad konsekvensanalys samt med beaktande av den erfarenhet som vunnits vid genomförandet av detta direktiv skall kommissionen senast 2020 göra en översyn av detta direktiv och då ta särskild hänsyn till parametrarna för badvattenkvaliteten, inklusive huruvida det skulle vara lämpligt med en utfasning av klassificeringen ”tillfredsställande” eller ändringar av de tillämpliga standarderna, samt vid behov lägga fram lämpliga lagstiftningsförslag i enlighet med artikel 251 i fördraget.
   Artikel 15
   Tekniska anpassningar och genomförandeåtgärder
   1.   Det skall, i enlighet med förfarandet i artikel 16.2, beslutas

               a)

               att EN/ISO-standarden för mikrobiologiska metoders likvärdighet skall specificeras för artikel 3.9,

               b)

               att detaljerade regler för tillämpningen av artiklarna 8.1, 12.1 a och 12.4 skall fastställas,

               c)

               att analysmetoderna för parametrarna i bilaga I skall anpassas mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen,

               d)

               att bilaga V skall anpassas mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen,

               e)

               att riktlinjer för en gemensam metod för bedömning av enstaka prov skall utfärdas.

         2.   Senast den 24 mars 2010 skall kommissionen lägga fram ett utkast till de åtgärder som skall vidtas i enlighet med punkt 1 b med avseende på artikel 12.1 a. Innan kommissionen gör detta skall den rådgöra med medlemsstaternas företrädare, regionala och lokala myndigheter, berörda turist- och konsumentorganisationer samt andra berörda parter. Efter det att tillämpliga regler antagits skall kommissionen offentliggöra dessa på Internet.
   Artikel 16
   Kommittéförfarande
   1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.
   2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
   3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
   Artikel 17
   Upphävande
   1.   Direktiv 76/160/EEG skall upphöra att gälla från och med den 31 december 2014. Om inte annat följer av punkt 2 skall detta upphävande inte påverka medlemsstaternas skyldigheter i fråga om de tidsfrister för införlivande och tillämpning som anges i det upphävda direktivet.
   2.   Detta direktiv skall börja tillämpas så snart medlemsstaterna har vidtagit alla rättsliga, administrativa och praktiska åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv, och skall då ersätta direktiv 76/160/EEG.
   3.   Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till det här direktivet.
   Artikel 18
   Genomförande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 24 mars 2008. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 19
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 20
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 15 februari 2006.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         H. WINKLER

            Ordförande

      (1)  EUT C 45 E, 25.2.2003, s. 127.

      (2)  EUT C 220, 16.9.2003, s. 39.

      (3)  EUT C 244, 10.10.2003, s. 31.

      (4)  Europaparlamentets yttrande av den 21 oktober 2003 (EUT C 82 E, 1.4.2004, s. 115), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 december 2004 (EUT C 111 E, 11.5.2005, s. 1) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 10 maj 2005 (ännu ej offentliggjord i EUT). Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 18 januari 2006 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 20 december 2005.

      (5)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (6)  EGT L 31, 5.2.1976, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (7)  EGT L 135, 30.5.1991, s. 40. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (8)  EGT L 375, 31.12.1991, s. 1. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

      (9)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktivet ändrat genom beslut nr 2455/2001/EG (EGT L 331, 15.12.2001, s. 1).

      (10)  EUT L 41, 14.2.2003, s. 26.

      (11)  EUT L 156, 25.6.2003, s. 17.

      (12)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (13)  EGT L 175, 5.7.1985, s. 40. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG (EUT L 156, 25.6.2003, s. 17).

      BILAGA I
      För inlandsvatten

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Parametrar

                  Utmärkt kvalitet

                  Bra kvalitet

                  Tillfredsställande kvalitet

                  Referens-analysmetoder

                  1

                  Intestinala enterokocker (cfu/100 ml)

                  200 (1)

                  400 (1)

                  330 (2)

                  ISO 7899-1 eller ISO 7899-2

                  2

                  Escherichia coli (cfu/100 ml)

                  500 (1)

                  1 000 (1)

                  900 (2)

                  ISO 9308-3 eller ISO 9308-1

            För kustvatten och vatten i övergångszon

                  A

                  B

                  C

                  D

                  E

                  Parametrar

                  Utmärkt kvalitet

                  Bra kvalitet

                  Tillfredsställande

                  Referens-analysmetoder

                  1

                  Intestinala enterokocker (cfu/100 ml)

                  100 (3)

                  200 (3)

                  185 (4)

                  ISO 7899-1 eller ISO 7899-2

                  2

                  Escherichia coli (cfu/100 ml)

                  250 (3)

                  500 (3)

                  500 (4)

                  ISO 9308-3 eller ISO 9308-1

         (1)  Baserat på en 95–percentilsbedömning. Se bilaga II.

         (2)  Baserat på en 90–percentilsbedömning. Se bilaga II.

         (3)  Baserat på en 95–percentilsbedömning. Se bilaga II.

         (4)  Baserat på en 90–percentilsbedömning. Se bilaga II.

      BILAGA II
      Bedömning och klassificering av badvatten
      1.   Dålig kvalitet
      Badvatten skall klassificeras som ”dåligt” om percentilvärdena (1) för antalet kolonibildande enheter, i badvattenkvalitetsdata för den senaste bedömningsperioden (2), är sämre (3) än de värden på ”tillfredsställande” kvalitet som anges i kolumn D i bilaga I.
      2.   Tillfredsställande kvalitet
      Badvatten skall klassificeras som ”tillfredsställande”

                  1.

                  om percentilvärdena för antalet kolonibildande enheter, i badvattenkvalitetsdata för den senaste bedömningsperioden, är lika med eller bättre (4) än de värden på ”tillfredsställande” kvalitet som anges i kolumn D i bilaga I, och

                  2.

                  om badvattnet är utsatt för kortvarig förorening, på villkor att

                              i)

                              adekvata förvaltningsåtgärder vidtas, inklusive övervakning, system för tidig varning och kontroll för att, genom varningar eller när det är nödvändigt badförbud, förhindra att badande utsätts för förorening,

                              ii)

                              adekvata förvaltningsåtgärder vidtas för att förebygga, minska eller avlägsna föroreningsorsakerna, och

                              iii)

                              att antalet prov som lämnats utan avseende i enlighet med artikel 3.6, på grund av kortvarig förorening under den senaste bedömningsperioden, inte utgjorde mer än 15 % av det totala antalet prov i de kontrollplaner som har fastställts för den perioden eller inte mer än ett prov per badsäsong, beroende på vilket antal som är störst.

            3.   Bra kvalitet
      Badvatten skall klassificeras som ”bra”

                  1.

                  om percentilvärdena för antalet kolonibildande enheter, i badvattenkvalitetsdata för den senaste bedömningsperioden, är lika bra som eller bättre (4) än de värden på ”bra” kvalitet som anges i kolumn C i bilaga I, och

                  2.

                  om badvattnet är utsatt för kortvarig förorening, på villkor att

                              i)

                              adekvata förvaltningsåtgärder vidtas, inklusive övervakning, system för tidig varning och kontroll för att, genom varningar eller när det är nödvändigt badförbud, förhindra att badande utsätts för förorening,

                              ii)

                              adekvata förvaltningsåtgärder vidtas för att förebygga, minska eller avlägsna föroreningsorsakerna, och

                              iii)

                              antalet prov som lämnats utan avseende i enlighet med artikel 3.6, på grund av kortvarig förorening under den senaste bedömningsperioden, inte utgjorde mer än 15 % av det totala antalet prov i de kontrollplaner som har fastställts för den perioden eller inte mer än ett prov per badsäsong, beroende på vilket antal som är störst.

            4.   Utmärkt kvalitet
      Badvatten skall klassificeras som ”utmärkt”

                  1.

                  om percentilvärdena för antalet kolonibildande enheter, i badvattenkvalitetsdata för den senaste bedömningsperioden, är lika bra som eller bättre än de värden på ”utmärkt kvalitet” som anges i kolumn B i bilaga I, och

                  2.

                  om badvattnet är utsatt för kortvarig förorening, på villkor att

                              i)

                              adekvata förvaltningsåtgärder vidtas, inklusive kontroll, system för tidig varning och kontroll för att, genom varningar eller när det är nödvändigt badförbud, förhindra att badande utsätts för förorening,

                              ii)

                              adekvata förvaltningsåtgärder vidtas för att förebygga, minska eller avlägsna föroreningsorsakerna, och

                              iii)

                              antalet prov som lämnats utan avseende i enlighet med artikel 3.6, på grund av kortvarig förorening under den senaste bedömningsperioden, inte utgjorde mer än 15 % av det totala antalet prov i de kontrollplaner som har fastställts för den perioden eller inte mer än ett prov per badsäsong, beroende på vilket antal som är störst.

            NOTER

         (1)  Med ”senaste bedömningsperiod” avses de senaste fyra badsäsongerna eller, i förekommande fall, den period som anges i artikel 4.2 eller 4.4.

         (2)  Med utgångspunkt i en uppskattning av percentilen för tiologaritmen (log10) av den normala sannolikhetstätheten för de mikrobiologiska data som samlats in vid ett visst badvatten erhålls percentilvärdet på följande sätt:

                  i)

                  Ta log10–värdet för antalet kolonibildande enheter (cfu) i den datamängd som utvärderas (om nollvärde erhålls, tag i stället log10–värdet av den lägsta detektionsgränsen för den använda analysmetoden).

                  ii)

                  Beräkna det aritmetiska medelvärdet av log10–värdena (μ).

                  iii)

                  Beräkna standardavvikelsen för log10–värdena (σ).

            Den övre 90–percentilspunkten för datasannolikhetstätheten erhålls genom följande ekvation: övre 90–percentil = antilog (μ + 1,282 σ).
      Den övre 95–percentilspunkten för datasannolikhetstätheten erhålls genom följande ekvation: övre 95–percentil = antilog (μ + 1,65 σ).

         (3)  ”Sämre” betyder att koncentrationen uttryckt i cfu/100 ml är högre.

         (4)  ”Bättre” betyder att koncentrationen uttryckt i cfu/100 ml är lägre.

      BILAGA III
      Badvattenprofilen

                  1.

                  Den badvattenprofil som avses i artikel 6 skall bestå av följande:

                              a)

                              En beskrivning av badvattnets fysikaliska, geografiska och hydrologiska egenskaper och av andra ytvatten i tillrinningsområdet för det aktuella badvattnet som kan vara en föroreningskälla, som är relevanta för tillämpningen av detta direktiv och i enlighet med direktiv 2000/60/EG.

                              b)

                              En bestämning och bedömning av föroreningskällor som kan påverka badvattnet och skada de badandes hälsa.

                              c)

                              En bedömning av risken för utbredning av cyanobakterier.

                              d)

                              En bedömning av risken för utbredning av makroalger och/eller alger.

                              e)

                              I de fall då bedömningen enligt led b visar att det finns risk för kortvarig förorening skall det även finnas information om

                                          —

                                          förväntad karaktär, frekvens och varaktighet hos den förväntade kortvariga föroreningen,

                                          —

                                          detaljerna när det gäller alla återstående föroreningsorsaker samt de förvaltningsåtgärder som vidtagits och tidsplanen för att eliminera föroreningskällorna,

                                          —

                                          de förvaltningsåtgärder som vidtagits vid kortvariga föroreningar samt namn, adress och telefonnummer till de organ som är ansvariga för dessa åtgärder.

                              f)

                              Kontrollpunkternas placering.

                  2.

                  När det gäller badvatten som klassificerats som ”bra”, ”tillfredsställande” eller ”dåligt” skall badvattenprofilen ses över regelbundet för att det skall kunna bedömas om någon av profilaspekterna i punkt 1 har ändrats. Profilen skall vid behov uppdateras. Frekvensen och omfattningen av översynen skall fastställas på grundval av vilken typ av förorening det är fråga om och hur allvarlig den är. De skall dock som ett minimum uppfylla bestämmelserna och äga rum med åtminstone den frekvens som anges i följande tabell:

                              Klassificering av badvattnets kvalitet

                              ”Bra”

                              ”Tillfredsställande”

                              ”Dålig”

                              Översyn skall äga rum minst

                              vart fjärde år

                              vart tredje år

                              vartannat år

                              Aspekter som skall ses över (led i punkt 1)

                              a-f

                              a-f

                              a-f

                        När det gäller badvatten som tidigare klassificerats som ”utmärkt” skall badvattenprofilen ses över och vid behov uppdateras endast om klassificeringen ändras till ”bra”, ”tillfredsställande” eller ”dålig”. Översynen skall omfatta alla aspekter som anges i punkt 1.

                  3.

                  Om omfattande konstruktionsarbeten eller infrastrukturförändringar har gjorts i eller i närheten av badvattnet skall badvattenprofilen uppdateras innan nästa badsäsong börjar.

                  4.

                  Informationen enligt 1 a och 1 b skall om möjligt lämnas på en detaljerad karta.

                  5.

                  Annan relevant information kan bifogas eller tas med om behörig myndighet anser det lämpligt.

      BILAGA IV
      Kontroll av badvatten

                  1.

                  Ett prov skall tas strax innan varje badsäsong inleds. Med förbehåll för bestämmelserna i punkt 2 skall varje badsäsong minst fyra prover tas och analyseras, inklusive det extra provet före badsäsongen.

                  2.

                  Endast tre prover behöver dock tas och analyseras varje badsäsong, om badvattnet antingen

                              a)

                              har en badsäsong på högst åtta veckor, eller

                              b)

                              ligger i en region med särskilda geografiska begränsningar.

                  3.

                  Provtagningstillfällena skall fördelas över hela badsäsongen och intervallet mellan provtagningstillfällena får aldrig överstiga en månad.

                  4.

                  Vid kortvarig förorening skall ytterligare ett prov tas för att bekräfta att den kortvariga föroreningen har upphört. Detta prov skall inte ingå i badvattenkvalitetsdata. Om det är nödvändigt att ersätta ett prov som lämnats utan avseende, skall ytterligare ett prov tas sju dagar efter det att den kortvariga föroreningen har upphört.

      BILAGA V
      Regler för hantering av prover för mikrobiologiska analyser
      1.   Provtagningspunkt
      Proverna skall om möjligt tas 30 centimeter under vattenytan i vatten som är minst 1 meter djupt.
      2.   Sterilisering av provbehållare
      Provbehållarna

                  —

                  skall genomgå sterilisering i autoklav vid 121 oC under minst 15 minuter,

                  —

                  skall genomgå torrsterilisering vid 160–170 oC i minst 1 timme, eller

                  —

                  skall vara provbehållare som av tillverkaren steriliserats med strålning.

            3.   Provtagning
      Provbehållarens volym beror på den mängd vatten som behövs för varje testad parameter. Minimivolymen är i allmänhet 250 ml.
      Provbehållarna skall vara genomskinliga och av ofärgat material (glas, polyeten eller polypropen).
      För att förhindra oavsiktlig kontaminering av proverna skall den som tar proverna använda aseptisk teknik så att provbehållarna förblir sterila. Om detta görs på rätt sätt behövs ingen ytterligare steril utrustning (såsom sterila kirurghandskar, tänger eller provtagningssond).
      Proverna skall märkas med vattenfast penna både på provbehållaren och i protokollet.
      4.   Förvaring och transport av prover före analys
      Vattenproverna skall under hela transporten skyddas från ljus, särskilt direkt solljus.
      Proverna skall fram till ankomsten till laboratoriet förvaras vid en temperatur på omkring 4 oC, i en kylväska eller i kylskåp (beroende på klimatet). Om transporten till laboratoriet väntas ta mer än 4 timmar skall proverna transporteras i kylskåp.
      Tiden mellan provtagning och analys skall vara så kort som möjligt. Det rekommenderas att proverna analyseras samma dag som de tas. Om detta av praktiska skäl inte är möjligt skall proverna bearbetas inom högst 24 timmar. Under tiden skall de förvaras mörkt och vid en temperatur på 4 oC ± 3 oC.


Avis juridique important

|

31999L0029

Rådets direktiv 1999/29/EG av den 22 april 1999 om främmande ämnen och produkter i djurfoder

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 115 , 04/05/1999 s. 0032 - 0046

RÅDETS DIREKTIV 1999/29/EGav den 22 april 1999om främmande ämnen och produkter i djurfoderEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochav följande skäl:(1) Rådets direktiv 74/63/EEG av den 17 december 1973 om främmande ämnen och produkter i djurfoder(3) har undergått flera och omfattande ändringar. För att skapa klarhet och av praktiska skäl bör en kodifiering av nämnda direktiv företas.(2) Husdjursproduktionen är av stor betydelse för jordbruket inom gemenskapen. Att lämpligt foder av god kvalitet används är en viktig förutsättning för att denna verksamhet skall ge tillfredsställande resultat.(3) För att produktiviteten inom jordbruket skall öka är det viktigt att det finns bestämmelser om foder.(4) Foder innehåller ofta främmande ämnen eller produkter som kan utgöra en fara för djurs hälsa eller, på grund av att de förekommer i produkter från husdjursproduktionen, äventyra människors hälsa.(5) Att helt förhindra förekomsten av ämnena och produkterna i fråga låter sig inte göras. Det är dock viktigt att halten av dem i foder begränsas så att icke önskvärda och skadliga effekter förhindras. För närvarande är det inte möjligt att föreskriva maximihalter som är lägre än dem som kan upptäckas med de analysmetoder som skall fastställas för gemenskapen.(6) Främmande ämnen och produkter får endast finnas i foder på villkor som anges i detta direktiv och får inte användas på något annat sätt vid utfodring av djur. Detta direktiv påverkar inte andra gemenskapsbestämmelser om foder, särskilt inte reglerna om foderblandningar.(7) Medlemsstaterna bör dock fortfarande ha möjlighet att på vissa villkor tillåta foder med högre halter av främmande ämnen och produkter än dem som fastställs i bilaga I.(8) Detta direktiv bör gälla för foderråvaror och foder från den dag dessa förs in i gemenskapen; därför bör det fastställas att maximihalten av främmande ämnen eller produkter tillämpas generellt från den dag då foderråvarorna och fodret börjar omsättas, i alla försäljningsled och i synnerhet från den tidpunkt då de importeras.(9) Principen bör fastslås att foderråvaror som används till djurfoder måste vara sunda, oförfalskade och av säljbar kvalitet. Det är därför nödvändigt att förbjuda användningen eller omsättningen av foderråvaror vilkas halt av främmande ämnen eller produkter överstiger den högsta fastställda nivån för foderblandningar enligt bilaga I.(10) Det är lämpligt att begränsa förekomsten av vissa främmande ämnen eller produkter i tillskottsfoderblandningar genom att fastställa lämpliga maximihalter.(11) Medlemsstaterna bör behålla sin möjlighet att, om människors eller djurs hälsa sätts i fara, tillfälligt sänka de fastställda maximihalterna, fastställa maximihalter för andra ämnen eller produkter eller förbjuda förekomsten av sådana ämnen eller produkter i foder. För att ingen medlemsstat skall kunna missbruka denna möjlighet skall eventuella beslut om ändring av bilagorna I och II grundas på stödjande dokumentation och fattas genom ett brådskande gemenskapsförfarande.(12) Foder som uppfyller dessa krav får, i fråga om halten av främmande ämnen och produkter, endast omfattas av de försäljningsbegränsningar som beslutas om i detta direktiv.(13) För att se till att de krav som fastställs i fråga om främmande ämnen och produkter är uppfyllda då foder saluförs måste medlemsstaterna vidta lämpliga kontrollåtgärder.(14) Erfarenheten har visat att det förfarande för utbyte av information mellan de offentliga kontrollmyndigheterna som införs genom detta direktiv bör förbättras så att även rörelseidkarna underrättar medlemsstaterna om de fall då direktivets bestämmelser inte efterlevs. I sådana fall måste medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra att förorenade foderråvaror och foder används som djurföda. Medlemsstaterna bör, om så är lämpligt, sörja för att foderråvaru- eller foderpartiet förstörs om ägaren har beslutat detta.(15) För att anpassa de tekniska föreskrifter som fastställs i bilagorna I och II med hänsyn till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen är det av vikt att införa ändamålsenligt gemenskapsförfarande.(16) För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett förfarande fastställas som åstadkommer ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga foderkommittén som inrättas genom beslut 70/372/EEG(4).(17) Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsfrister för genomförande av direktiven som anges i bilaga III del B.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv gäller främmande ämnen och produkter i djurfoder.2. Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av bestämmelser som gällera) fodertillsatser,b) försäljning av foder,c) fastställande av tillåtna maximihalter för rester av bekämpningsmedel på och i produkter som är avsedda som djurfoder, såvida dessa rester inte finns upptagna i bilaga I avdelning B,d) mikroorganismer i foder,e) vissa produkter som används i djurfoder,f) foder för särskilda näringsbehov.Artikel 2I detta direktiv avses meda) foder: varor av vegetabiliskt eller animaliskt ursprung, i naturligt tillstånd, färska eller konserverade, och varor som härrör från industriell bearbetning av dessa samt organiska eller oorganiska ämnen som används enskilt eller i blandningar, med eller utan tillsatser, för utfodring av djur,b) foderråvaror: olika produkter av vegetabiliskt eller animaliskt ursprung, i naturligt tillstånd, färska eller konserverade liksom produkter som härletts därur genom industriell bearbetning och organiska eller oorganiska ämnen, med eller utan tillsatser, som är avsedda för utfodring av djur, antingen direkt obearbetade eller efter bearbetning för att framställa foderblandningar eller som bärare i förblandningar,c) helfoder: foderblandningar som genom sin sammansättning kan tillgodose ett dagsbehov,d) tillskottsfoder: foderblandningar med hög halt av vissa ämnen som genom sin sammansättning inte täcker dagsbehovet utan att kompletteras med annat foder,e) foderblandningar: blandningar av foderråvaror med eller utan tillsatser, avsedda för utfodring av djur, i form av helfoder eller kompletteringsfoder,f) dagsbehov (dagsgiva): genomsnittlig, sammanlagd kvantitet foder, beräknat på 12 % vattenhalt, som dagligen krävs för att ett djur av en viss art och ålder inom en bestämd produktionsform skall få sitt totala näringsbehov tillfredsställt,g) djur: djur som tillhör arter som normalt utfodras och hålls eller används för livsmedelsproduktion, samt djur som lever i vilt tillstånd och utfodras med foder,h) sällskapsdjur: djur som tillhör arter som normalt utfodras och hålls men inte konsumeras av människor med undantag av djur som uppföds som pälsdjur.Artikel 31. Medlemsstaterna skall föreskriva att foderråvaror bara får omsättas i gemenskapen om de är sunda, genuina och av säljbar kvalitet.2. Foderråvaror kan särskilt inte betraktas som sunda, genuina och av säljbar kvalitet ifall de, om inte annat följer av bilaga II del A, har en så hög halt av främmande ämnen eller produkter att den överskrider de maximihalter för foderblandningar som fastställs i bilaga I.Artikel 41. Medlemsstaterna skall föreskriva att de ämnen och produkter som finns upptagna i bilaga I endast får tillåtas i foder på där angivna villkor.2. Medlemsstaterna får tillåta att de högsta tillåtna halter som anges i bilaga I för foder får överskridas då det gäller foder som framställs och används i oförändrat tillstånd på samma anläggning, om detta är nödvändigt av särskilda skäl. Berörda medlemsstater skall se till att varken djurs eller människors hälsa kan lida skada därav.Artikel 51. Medlemsstaterna skall föreskriva att de foderråvaror som finns upptagna i bilaga II del A endast får börja omsättas om deras innehåll av det främmande ämne eller den främmande produkt som anges i bilagans kolumn 1 inte överskrider den högsta halt som fastställs i bilagans kolumn 3.2. Om innehållet av det främmande ämne eller den främmande produkt som anges i kolumn 1 i bilaga II del A överskrider den halt som fastställs i kolumn 3 i bilaga I för foderråvaror, får utan hinder av punkt 1 foderråvaran som finns upptagen i kolumn 2 i bilaga II del A endast börja omsättas oma) den är avsedd för anläggningar som uppfyller villkoren i rådets direktiv 95/69/EG av den 22 december 1995 om villkor och föreskrifter för godkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn ändrat genom direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG och 82/471/EEG(5) och,b) den åtföljs av en handling som anger- att foderråvaran är avsedd för sådana tillverkare av foderblandningar som uppfyller villkoren i a,- att foderråvaran inte får ges i oförändrat tillstånd till djur,- mängden av det främmande ämne eller den främmande produkt som finns i foderråvaran.3. Medlemsstaterna skall föreskriva att punkterna 2 a och b också skall gälla foderråvaran och främmande ämnen eller produkter som finns upptagna i bilaga II del B och vars högsta halt inte begränsas i bilaga II del A, om halten av det främmande ämne eller den främmande produkt som finns i foderråvaran överskrider den som anges i kolumn 3 i bilaga I för motsvarande foderråvara.Artikel 6Medlemsstaterna får begränsa tillämpningen av artikel 5.2 a till sådana tillverkare av foderblandningar som använder varorna i fråga vid framställning och försäljning av foderblandningar.Artikel 7Medlemsstaterna skall föreskriva att ett parti foderråvaror, som enligt bilaga II del A har en högre halt av ett främmande ämne eller en främmande produkt än vad som fastställs i kolumn 3 i nämnda bilaga, inte får blandas med andra foderråvaru- eller foderpartier.Artikel 8Medlemsstaterna skall utfärda föreskrifter om att tillskottsfoder, i den mån de inte omfattas av särskilda bestämmelser, efter utspädning enligt hanteringsanvisningarna inte får innehålla halter av de ämnen och produkter som upptas i bilaga I som överstiger dem som fastställts för helfoder.Artikel 91. Om en medlemsstat erhåller ny information eller omvärderar redan befintlig information efter det att bestämmelserna i fråga har antagits, och därmed har välgrundade skäl för att göra gällande att en högsta halt som fastställs i bilaga I eller II eller att ett ämne eller en produkt som inte finns upptagen där utgör en fara för djurs eller människors hälsa eller för miljön, får medlemsstaten under en övergångsperiod minska halten, fastställa en högsta halt eller förbjuda ämnet eller produkten i foder eller foderråvaror. Medlemsstaten skall omedelbart underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta och ange skälen till beslutet.2. Enligt det förfarande som fastställs i artikel 14 skall ett omedelbart beslut fattas om eventuell ändring av bilagorna. Så länge inget beslut har fattats av rådet eller kommissionen kan medlemsstaten fortsätta att tillämpa de beslutade åtgärderna.Artikel 10I överensstämmelse med det förfarande som fastställs i artikel 13 och med hänsyn till utvecklingen inom vetenskap och teknika) skall behövliga ändringar i bilagorna antas,b) skall en aktualiserad version av bilagorna utarbetas regelbundet och införliva de ändringar som kontinuerligt företas enligt a,c) får kriterier för godkännande av foderråvaror som genomgått vissa reningsprocedurer definieras.Artikel 11Medlemsstaterna skall se till att foder och foderråvaror som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv inte omfattas av några ytterligare omsättningsrestriktioner i fråga om förekomsten av främmande ämnen och produkter.Artikel 121. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att foder och foderråvaror genomgår en officiell kontroll, åtminstone genom stickprov, för att pröva om de villkor som fastställs i detta direktiv är uppfyllda.2. Medlemsstaterna skall meddela namnen på de myndigheter som har utsetts att utföra denna kontroll till de övriga medlemsstaterna och kommissionen.3. Medlemsstaterna skall föreskriva att om en rörelseidkare (importör, tillverkare etc.) eller en person som i sin yrkesutövning äger eller har ägt eller har varit i direkt kontakt med ett foderråvaru- eller foderparti och har kunskap om- att foderråvarupartiet är olämpligt som djurfoder eftersom det förorenats med ett främmande ämne eller en produkt som anges i bilagorna I och II och därför inte uppfyller bestämmelserna i artikel 3.1, och till följd därav utgör en allvarlig hälsorisk för djur och människor,- att foderpartiet inte uppfyller bestämmelserna i bilaga I och därför utgör en allvarlig hälsorisk för djur och människor,skall denna rörelseidkare eller annan person omedelbart underrätta de offentliga myndigheterna även om partiet kommer att förstöras.Om det rör sig om ett förorenat parti skall medlemsstaterna, efter att ha kontrollerat den information de fått, säkerställa att partiet inte används som djurföda.Medlemsstaterna skall säkerställa att det förorenade partiets slutliga bestämmelseort, inbegripet dess eventuella förstörande, inte kan ha en skadlig effekt på människors och djurs hälsa eller på miljön.4. Om ett parti foderråvaror eller foder kan komma att sändas till en medlemsstat efter det att partiet i en annan medlemsstat, på grund av ett för stort innehåll av främmande ämnen eller produkter, inte har ansetts uppfylla bestämmelserna i detta direktiv, skall den senare medlemsstaten omedelbart ge de andra medlemsstaterna och kommissionen all nödvändig information om det partiet.Artikel 131. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga foderkommittén, nedan kallad kommittén.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.Kommissionen skall själv anta förslaget och genast verkställa det om det är förenligt med yttrandet från kommittén. Om det inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller om inget yttrande avges skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och verkställa dem utan dröjsmål, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 141. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.Kommissionen skall själv anta förslaget och genast verkställa det om det är förenligt med yttrandet från kommittén. Om det inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller om inget yttrande avges skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget mottagits skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och verkställa dem utan dröjsmål, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 151. Vid export av foder till tredje land skall medlemsstaterna som minimikrav tillämpa bestämmelserna i detta direktiv.2. Punkt 1 påverkar inte medlemsstaternas rätt att tillåta återexport till det exporterande tredje landet av foderpartier som inte uppfyller kraven i detta direktiv.Artikel 161. Direktiven i bilaga III del A skall upphöra att gälla utan att det påverkar medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsfrister som anges i bilaga III del B.2. Hänvisningar till de upphävda direktiven skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV.Artikel 17Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 18Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 22 april 1999.På rådets vägnarW. MÜLLEROrdförande(1) Yttrandet avgett den 9 februari 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).(2) EGT C 153, 28.5.1996, s. 49.(3) EGT L 38, 11.2.1974, s. 31. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/60/EG (EGT L 209, 25.7.1998, s. 50).(4) EGT L 170, 3.8.1970, s. 1.(5) EGT L 332, 30.12.1995, s. 15. Direktivet ändrat genom direktiv 98/92/EG (EGT L 346, 22.12.1998, s. 49).BILAGA I(till artiklarna 3.2, 4, 5.2, 5.3, 8 och 12.3)>Plats för tabell>BILAGA IIDEL A(till artiklarna 3.2, 5, 7)>Plats för tabell>DEL B(till artikel 5.3)>Plats för tabell>BILAGA IIIDEL AUpphävda direktiv(hänvisningar i artikel 16)>Plats för tabell>DEL BTidsgränser för införlivande i nationell lagstiftning(hänvisningar i artikel 16)>Plats för tabell>BILAGA IVJÄMFÖRELSETABELL>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31997L0065

Kommissionens direktiv 97/65/EG av den 26 november 1997 om anpassning för tredje gången av rådets direktiv 90/679/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 335 , 06/12/1997 s. 0017 - 0018

KOMMISSIONENS DIREKTIV 97/65/EG av den 26 november 1997 om anpassning för tredje gången av rådets direktiv 90/679/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (1), särskilt artikel 17 i detta,med beaktande av rådets direktiv 90/679/EEG av den 26 november 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde sär- direktivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (2), senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/59/EG av den 7 oktober 1997 (3), särskilt artikel 19 i detta,med beaktande av det yttrande som Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor har avgivit, ochmed beaktande av följande:Bestämmelserna enligt direktiv 90/679/EEG måste beaktas som en viktig beståndsdel i den allmänna strävan att skydda arbetstagarnas hälsa på arbetsplatsen.Syftet med rådets direktiv 93/88/EEG (4), i vilken en första förteckning över biologiska agenser på grundval av definitionerna i artikel 2 d 2-4 i direktiv 90/679/EEG ingår, är att harmonisera villkoren på detta område samtidigt som redan gjorda framsteg tillvaratas.Förteckningen över och klassificeringen av de biologiska agenserna måste granskas regelbundet och ändras på grundval av nya vetenskapliga uppgifter. Särskilt på grund av de nya vetenskapliga beläggen för att det agens som orsakar bovin spongiform encefalopati (BSE) kan överföras till människor är det nödvändigt att anpassa klassificeringen av BSE-agenset och att hänvisa till en variant av Creutzfeldt-Jakobs sjukdom.Det är nödvändigt att skydda arbetstagarna mot en möjlig överföring av transmissibel spongiform encefalopati hos människor och djur i samband med arbete.De föreslagna åtgärderna i detta direktiv är i enlighet med det yttrande som kommittén enligt artikel 17 i direktiv 89/391/EEG har avgett.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga III till direktiv 90/679/EEG ändras enligt den bifogade bilagan.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 1998. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 november 1997.På kommissionens vägnarPádraig FLYNNLedamot av kommissionen(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(2) EGT L 374, 31.12.1990, s. 1.(3) EGT L 282, 15.10.1997, s. 33.(4) EGT L 268, 29.10.1993, s. 71.BILAGA Bilaga III till direktiv 90/679/EEG ändras på följande sätt:1. Under rubriken "Virus" enligt följande:- Formuleringen "Atypiska smittämnen förknippade med i)" ersätts med "Atypiska smittämnen förknippade med transmissibel spongiform encefalopati (TSE)".- Följande agenser läggs till efter punkten Creutzfeldt-Jakobs sjukdom under "Atypiska smittämnen förknippade med transmissibla spongiforma encefalopatier (TSEs)", och klassificeras enligt följande:- "variant av Creutzfeldt-Jakobs sjukdom", klassificeras som grupp 3 (**), med anmärkning "D d)".- "Bovin spongiform encefalopati (BSE) och övriga relaterade TSE hos djur i)", klassificeras som grupp 3 (**), med anmärkning "D d)".2. Formuleringen i fotnot i) som följer efter förteckningen över virus ersätts med följande:"Det finns inga belägg för infektion hos människa orsakad av andra animala TSE-agenser. Trots detta rekommenderas skyddsnivå 3 (**) som försiktighetsåtgärd för laboratoriearbete, utom för laboratoriearbete rörande ett identifierat scrapie-agens, där skyddsnivå 2 är tillräcklig."


Avis juridique important

|

31987L0054

Rådets direktiv 87/54/EEG av den 16 december 1986 om rättsligt skydd för kretsmönster i halvledarprodukter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 024 , 27/01/1987 s. 0036 - 0040 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0095  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0095

RÅDETS DIREKTIV av den 16 december 1986 om rättsligt skydd för kretsmönster i halvledarprodukter (87/54/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Halvledarprodukter har kommit att spela en allt mer betydelsefull roll inom en lång rad industrier och följaktligen kan halvledarteknologi anses vara av grundläggande betydelse för gemenskapens industriella utveckling.Funktionerna hos halvledarprodukter beror till stor del på produkternas kretsmönster och utvecklingen av sådana kretsmönster tar i anspråk avsevärda mänskliga, tekniska och ekonomiska resurser, medan de däremot kan kopieras till en bråkdel av vad det skulle kosta att självständigt utveckla dem.Halvledarprodukters kretsmönster skyddas för närvarande inte klart av gällande lagstiftning i alla medlemsstater och där ett sådant skydd finns är det av skiftande innebörd.Vissa olikheter i de olika medlemsstaternas rättsliga skydd för halvledarprodukter har direkta och negativa återverkningar på den gemensamma marknadens funktion vad gäller halvledarprodukter, och dessa olikheter kan mycket väl bli större i samband med att medlemsstaterna inför ny lagstiftning på området.Det föreligger ett behov av att dels undanröja olikheter som har dessa återverkningar och dels förhindra uppkomsten av nya, som kan komma att ge negativa effekter på den gemensamma marknaden.Beträffande utsträckningen av skyddet till personer från tredje land bör det stå medlemsstaterna fritt att agera självständigt i den mån gemenskapen inte har fattat beslut inom en begränsad tidsperiod.Gemenskapens rättsliga ram ifråga om skydd för halvledarprodukters kretsmönster kan i en första omgång begränsas till vissa grundläggande principer, med bestämmelser som anger vem och vad som skall skyddas, vilka ensamrätter skyddade personer kan stödja sig på när det gäller att tillåta eller förbjuda vissa handlingar, undantag från dessa rättigheter samt hur länge skyddet skall vara.Andra frågor kan tills vidare avgöras i enlighet med nationella bestämmelser, i synnerhet huruvida registrering eller deponering skall krävas som villkor för skydd och, med förbehåll för undantag som görs för licenser som meddelats endast på den grunden att en viss tidsperiod har löpt ut, huruvida och på vilka villkor tvångslicenser får meddelas med avseende på skyddade kretsmönster.Skydd för halvledarprodukters kretsmönster i enlighet med detta direktiv utesluter inte tillämpning av andra former av skydd.Ytterligare åtgärder rörande skyddet i gemenskapen för halvledarprodukters kretsmönster kan övervägas senare om så krävs, medan det däremot är nödvändigt att alla medlemsstater snarast börjar tillämpa gemensamma, grundläggande principer i enlighet med detta direktivs bestämmelser.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL 1 Definitioner Artikel 1 1. I detta direktiv avses meda) halvledarprodukt: slut- eller mellanledet av en produkt somi) består av en materialstruktur i vilken ingår ett lager halvledande material, ochii) har ett eller flera andra lager bestående av ledande, isolerande eller halvledande material och där lagren är placerade i enlighet med ett förutbestämt tredimensionellt mönster, samtiii) är avsedd att ensam eller tillsammans med andra funktioner utföra en elektronisk funktion.b) en halvledarprodukts kretsmönster: En rad sammanhörande bilder som, oavsett hur de är fixerade eller kodade,i) utgör det tredimensionella mönstret av de lager som en halvledarprodukt består av, ochii) där varje bild i raden representerar hela eller en del av mönstret i en halvledarprodukts yta vid vilken tillverkningsfas som helst.c) kommersiellt utnyttjande: Försäljning, uthyrning, leasing eller andra kommersiella distributionsmetoder eller erbjudande om dessa. I artiklarna 3.4, 4.1, 7.1, 7.3 och 7.4 skall emellertid beteckningen "kommersiellt utnyttjande" inte omfatta utnyttjande i förtroliga sammanhang om det inte förekommer någon ytterligare distribution till tredje part, med undantag för de fall då utnyttjandet av ett kretsmönster äger rum i sådana förtroliga sammanhang som påkallats av en åtgärd som vidtagits i enlighet med artikel 223.1 b i fördraget.2. På förslag av kommissionen kan rådet med kvalificerad majoritet ändra punkterna 1 a i och 1 a ii för att anpassa dem mot bakgrund av den tekniska utvecklingen.KAPITEL 2 Skydd för kretsmönster i halvledarprodukter Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall skydda kretsmönstren i halvledarprodukter genom lagstiftning som ger ensamrätter i enlighet med detta direktivs bestämmelser.2. En halvledarprodukts kretsmönster skall skyddas i den utsträckning den uppfyller villkoren att dels vara resultatet av sin upphovsmans egen intellektuella insats, dels inte vara allmänt förekommande inom halvledarindustrin. I de fall då en halvledarprodukts kretsmönster består av delar som är allmänt förekommande inom halvledarindustrin skall den skyddas endast i den utsträckning kombinationen av delarna, betraktad som helhet, uppfyller de ovannämnda villkoren.Artikel 3 1. Med förbehåll för punkterna 2 till 5 skall rätten till skydd gälla till förmån för personer som är skapare av halvledarprodukters kretsmönster.2. En medlemsstat kan bestämma atta) i de fall då ett kretsmönster har skapats av en person i hans anställning skall rätten till skydd gälla till förmån för arbetsgivaren, såvida inte anställningsvillkoren säger motsatsen,b) i de fall då ett kretsmönster har skapats under ett annat avtal än ett anställningsavtal skall rätten till skydd gälla till förmån för den avtalspart som har beställt kretsmönstret, såvida inte avtalet säger motsatsen.3. a) Beträffande de personer som nämns i punkt 1 skall rätten till skydd gälla till förmån för fysiska personer som är medborgare i en medlemsstat eller som har sin vanliga vistelseort på en medlemsstats territorium.b) I de fall då en medlemsstat bestämmer i enlighet med punkt 2 skall rätten till skydd gälla till förmån föri) fysiska personer som är medborgare i en medlemsstat eller som har sin vanliga vistelseort på en medlemsstats territorium,ii) bolag eller andra juridiska personer som bedriver verklig och stadigvarande industriell eller affärsmässig verksamhet på en medlemsstats territorium.4. I de fall då rätt till skydd inte föreligger enligt vad denna artikels övriga bestämmelser säger skall rätten till skydd även gälla till förmån för sådana personer som nämns i punkt 3 b i och 3 b ii vilkaa) i en medlemsstat först kommersiellt utnyttjar ett kretsmönster, som ännu inte har utnyttjats kommersiellt i någon del av världen, och somb) av den person som förfogar över kretsmönstren har fått ensamrätt att utnyttja den kommersiellt i hela gemenskapen.5. Rätten till skydd skall också gälla den till vilken rättigheten övergått från sådana personer som nämns i punkt 1 4.6. En medlemsstat kan, med förbehåll för punkt 7 och med iakttagande av gemenskapsrätten och i synnerhet reglerna i detta direktiv, ingå avtal eller överenskommelser med en tredje stat och multilaterala konventioner beträffande det rättsliga skyddet för kretsmönstren i halvledarprodukter.7. En medlemsstat kan påbörja förhandlingar med en tredje stat i avsikt att sträcka ut rätten till skydd till personer som enligt detta direktivs bestämmelser inte åtnjuter rätt till skydd. En medlemsstat som påbörjar sådana förhandlingar skall underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat önskar sträcka ut skyddet till någon som annars inte har rätt till skydd enligt detta direktivs bestämmelser, eller ingå avtal eller överenskommelse med en icke-medlemsstat om utsträckning av skyddet, skall detta anmälas till kommissionen. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.Medlemsstaten skall låta frågan om utsträckningen av skyddet eller ingåendet av avtalet eller överenskommelsen vila under en månad, räknat från den dag då den meddelade kommissionen. Om kommissionen emellertid inom den tiden till medlemsstaten anmäler sin avsikt att föreslå rådet att alla medlemsstaterna skall utsträcka skyddet med avseende på de berörda personerna eller icke-medlemsstaterna, skall medlemsstaten låta frågan om utsträckningen av skyddet eller ingåendet av avtalet eller överenskommelsen vila under två månader, räknat från dagen för medlemsstatens anmälan.Om kommissionen före utgången av denna tvåmånadersperiod förelägger rådet ett sådant förslag skall medlemsstaten låta frågan om utsträckningen av skyddet eller ingåendet av avtalet eller överenskommelsen vila under ytterligare fyra månader, räknat från dagen för förslaget.Om kommissionen inte gör anmälan eller framställer förslag eller rådet inte fattar beslut inom de nämnda tidsgränserna får medlemsstaten utsträcka skyddet eller ingå avtalet eller överenskommelsen.Ett förslag från kommissionen om att utsträcka skydd skall antas av rådet med kvalificerad majoritet antingen det framställs efter en medlemsstats anmälan i överensstämmelse med vad som nyss sagts eller inte.Ett rådsbeslut efter förslag från kommissionen skall inte hindra en medlemsstat från att sträcka ut skyddet till sådana personer, utöver dem som erhåller skydd i alla medlemsstater, som omfattades av den planerade utsträckningen, avtalet eller överenskommelsen i enlighet med vad som anmälts, såvida inte rådet med kvalificerad majoritet har beslutat annorlunda.8. Kommissionsförslag och rådsbeslut i enlighet med punkt 7 skall i informationssyfte offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 1. En medlemsstat kan besluta att ensamrätt enligt artikel 2 inte skall uppstå eller inte längre skall gälla för en halvledarprodukts kretsmönster såvida inte en giltig registreringsansökan har ingivits till en offentlig myndighet inom två år efter det att kretsmönstret först utnyttjades kommersiellt. Förutom registrering kan en medlemsstat kräva att materiel som identifierar eller ger exempel på kretsmönstret eller en kombination av dessa båda skall deponeras hos en offentlig myndighet liksom uppgift om den dag då kretsmönstret först utnyttjades kommersiellt om denna ligger före dagen för registreringsansökan.2. Medlemsstaterna skall säkerställa att material som deponeras i enlighet med punkt 1 inte görs tillgängligt för allmänheten i de fall det utgör affärshemligheter. Detta skall inte hindra att material, efter beslut av domstol eller annan behörig myndighet, görs tillgängligt för sådana personer som är inblandade i en rättstvist rörande giltighet eller intrång i ensamrätter som avses i artikel 2.3. Medlemsstaterna kan kräva att övergång av rättigheterna till ett skyddat kretsmönster skall registreras.4. Medlemsstaterna får belägga registrering eller deponering i enlighet med punkterna 1 och 3 med en avgift som inte får överstiga de administrativa kostnaderna.5. Ytterligare formella krav för att erhålla eller behålla skydd är inte tillåtna.6. De medlemsstater som kräver registrering skall föreskriva om rättsmedel till förmån för den som har rätt till skydd i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv och som kan visa att en annan person har ansökt om eller erhållit registrering av ett kretsmönster utan hans medgivande.Artikel 5 1. Den ensamrätt som anges i artikel 2 skall omfatta rätten att medge eller förbjuda följande handlingar:a) mångfaldigande av ett kretsmönster i den utsträckning det är skyddat enligt artikel 2.2,b) kommersiellt utnyttjande eller import för detta ändamål av ett kretsmönster eller en halvledarprodukt som har tillverkats med utnyttjande av kretsmönster.2. Oberoende av vad som sägs i punkt 1 kan en medlemsstat tillåta mångfaldigande av ett kretsmönster för enskilt bruk utan kommersiella syften.3. Den ensamrätt som avses i punkt 1 a skall inte gälla mångfaldigande i syfte att analysera, utvärdera eller undervisa om själva kretsmönstret eller de begrepp, processer, system eller den teknik som de innehåller.4. Den ensamrätt som avses i punkt 1 skall inte utsträckas till en handling avseende ett kretsmönster som uppfyller kraven i artikel 2.2, skapat på grundval av analys och utvärdering av ett annat kretsmönster i överensstämmelse med punkt 3.5. Ensamrätten att medge eller förbjuda de handlingar som nämns i punkt 1 b skall inte gälla en sådan handling som utförs efter det att kretsmönstret eller halvledarprodukten har släppts ut på marknaden i en medlemsstat av någon som är behörig att tillåta dess marknadsföring, eller med hans samtycke.6. En person som vid förvärvandet av en halvledarprodukt inte vet, eller inte har skälig anledning att anta, att produkten är skyddad av en ensamrätt meddelad av en medlemsstat i enlighet med detta direktiv, skall inte hindras att kommersiellt utnyttja produkten ifråga.Beträffande handlingar som utförs efter det att personen ifråga fått kännedom om eller fått skälig anledning att anta att halvledarprodukten är skyddad, skall emellertid medlemsstaterna tillse att en domstol, efter yrkande av rättsinnehavaren, kan utdöma skälig ersättning i enlighet med gällande nationell lag.7. Bestämmelserna i punkt 6 skall gälla den till vilken rättigheten övergått från en sådan person som nämns i punktens första mening.Artikel 6 Medlemsstaterna får inte göra den ensamrätt som avses i artikel 2 beroende av licenser som ges automatiskt, enbart på grund av att en viss tid har löpt ut, genom tillämpning av lag.Artikel 7 1. Medlemsstaterna skall se till att den ensamrätt som avses i artikel 2 skall uppståa) när registrering i enlighet med artikel 4 är ett krav för att ensamrätten skall uppstå, på den tidigaste av följande tidpunkter:i) den dag då kretsmönstret först utnyttjas kommersiellt i någon del av världen,ii) den dag då en ansökan om registrering har gjorts i vederbörlig ordning, ellerb) när kretsmönstret först utnyttjas kommersiellt i någon del av världen, ellerc) när kretsmönstret först fixeras eller kodas.2. När ensamrätten uppstår i överensstämmelse med vad som sägs i punkt 1 a eller 1 b skall medlemsstaterna för tiden innan rättigheten uppstod besluta om rättsmedel till förmån för en person som har rätt till skydd i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv och som kan visa att en annan person bedrägligen har mångfaldigat eller kommersiellt utnyttjat eller för detta ändamål har importerat ett kretsmönster. Denna punkt påverkar inte sådana rättsmedel som står till buds för att hävda den ensamrätt som givits i enlighet med artikel 2.3. Ensamrätten upphör 10 år efter utgången av det kalenderår under vilket kretsmönstret först utnyttjades kommersiellt i någon del av världen eller, i det fall registrering är ett villkor för att ensamrätten skall uppstå eller fortsätta att gälla, 10 år efter den tidigaste av följande tidpunkter:a) utgången av det kalenderår under vilket kretsmönstret först utnyttjades kommersiellt i någon del av världen,b) utgången av det kalenderår under vilket en giltig ansökan om registrering ingavs.4. Om ett kretsmönster inte har utnyttjats kommersiellt i någon del av världen inom 15 år räknat från tidpunkten då det först fixerades eller kodades skall alla enligt punkt 1 existerande exklusiva rättigheter löpa ut och inga nya sådana rättigheter skall uppstå, såvida inte en ansökan om registrering har gjorts i vederbörlig ordning inom denna tidsperiod i de medlemsstater där registrering är ett villkor för att de exklusiva rättigheterna skall kunna uppstå eller fortsätta att gälla.Artikel 8 Det skydd som i enlighet med artikel 2 ges för halvledarprodukters kretsmönster omfattar endast själva kretsmönstret och inte de begrepp, processer, system, den teknik eller kodade information som är införlivad i det.Artikel 9 I det fall då en medlemsstats lagstiftning föreskriver att halvledarprodukter som tillverkas med användning av skyddade kretsmönster får märkas, skall det använda tecknet vara ett stort T enligt följande: T, "T", [T], , T* eller .KAPITEL 3 Fortsatt tillämpning av andra rättsliga bestämmelser Artikel 10 1. Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte rättsliga bestämmelser om patent- och bruksmönsterrätter.2. Bestämmelserna i detta direktiv påverkar intea) rättigheter som givits av en medlemsstat när den uppfyller sina skyldigheter enligt internationella avtal, inklusive bestämmelser som sträcker ut sådana rättigheter till medborgare i eller personer som är bosatta på ifrågavarande medlemsstats territorium,b) upphovsrättsliga bestämmelser i medlemsstaterna som inskränker mångfaldigande av teckningar eller annat konstnärligt återgivande av kretsmönster vid tvådimensionell kopiering.3. Sådant skydd som ges av nationella bestämmelser för halvledarprodukters kretsmönster som fixerats eller kodats före ikraftträdandet av de nationella bestämmelser som föreskrivs av detta direktiv men inte senare än den i artikel 11.1 nämnda dagen berörs inte av bestämmelserna i detta direktiv.KAPITEL 4 Slutbestämmelser Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 7 november 1987.2. Medlemsstaterna skall se till att de till kommissionen överlämnar texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 12 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 december 1986.På rådets vägnarG. HOWEOrdförande(1) EGT nr C 360, 31.12.1985, s. 14.(2) EGT nr C 255, 13.10.1986, s. 249.(3) EGT nr C 189, 28.7.1986, s. 5.


title: Kommissionens direktiv 2007/26/EG av den 7 maj 2007 om ändring av direktiv 2004/6/EG för att förlänga tillämpningsperioden(Text av betydelse för EES).

text:
               8.5.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 118/5

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/26/EG
   av den 7 maj 2007
   om ändring av direktiv 2004/6/EG för att förlänga tillämpningsperioden
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 89/398/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om specialdestinerade livsmedel (1), särskilt artikel 4.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens direktiv 2001/15/EG av den 15 februari 2001 om ämnen som för särskilda näringsändamål får tillsättas i specialdestinerade livsmedel (2) preciseras vissa kategorier ämnen, och för vart och ett av dem anges det vilka kemiska ämnen som får användas vid tillverkning av specialdestinerade livsmedel.

               (2)

               Då direktiv 2001/15/EG antogs kunde ett antal kemiska ämnen, som för särskilda näringsändamål tillsätts i specialdestinerade livsmedel, inte införas i bilagan till det direktivet eftersom de inte hade utvärderats av vetenskapliga kommittén för livsmedel.

               (3)

               Till dess att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) har slutfört sin utvärdering av dessa ämnen får medlemsstaterna enligt kommissionens direktiv 2004/6/EG (3) till och med den 31 december 2006 fortsätta att tillåta handel på sina territorier med produkter som innehåller ämnena i fråga, förutsatt att vissa villkor vad gäller säkerheten är uppfyllda.

               (4)

               Det var inte möjligt att slutföra utvärderingarna och administrativa åtgärder i anslutning till dessa före den 31 december 2006. För att undvika onödiga störningar i handeln med livsmedlen i fråga bör tillämpningsperioden för direktiv 2004/6/EG förlängas.

               (5)

               För att ta hänsyn till den tid som behövs för att EFSA skall kunna slutföra utvärderingen av ämnena och för att införliva åtgärderna i nationell lagstiftning bör tillämpningsperioden för direktiv 2004/6/EG förlängas till och med den 31 december 2009.

               (6)

               Eftersom den 31 december 2006 är det datum som anges i artikel 1 i direktiv 2004/6/EG måste det här direktivet införlivas inom en kort tidsfrist. För att undvika störningar i handeln med produkter som innehåller de ämnen som förtecknas i direktiv 2004/6/EG bör det här direktivet tillämpas från och med den 1 januari 2007.

               (7)

               Åtgärderna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I artikel 1 i direktiv 2004/6/EG skall ”den 31 december 2006” ersättas med ”den 31 december 2009”.
   Artikel 2
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 8 juli 2007 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2007.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 7 maj 2007.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 186, 30.6.1989, s. 27. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EGT L 52, 22.2.2001, s. 19. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/34/EG (EUT L 83, 22.3.2006, s. 14).

      (3)  EUT L 15, 22.1.2004, s. 31.


Avis juridique important

|

31991L0238

Rådets direktiv 91/238/EEG av den 22 april 1991 om ändring av direktiv 89/396/EEG om identifikationsmärkning av livsmedelspartier

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 107 , 27/04/1991 s. 0050 - 0050 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 20 s. 0094  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 20 s. 0094

RÅDETS DIREKTIV av den 22 april 1991 om ändring av direktiv 89/396/EEG om identifikationsmärkning av livsmedelspartier (91/238/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att beakta det faktum att vissa livsmedel, såsom glass i portionsförpackningar, konsumeras i direkt anslutning till inköpet, varför uppgift om livsmedelspartiet direkt på portionsförpackningarna inte fyller någon funktion. Direktiv 89/396/EEG(4) bör därför ändras.För dessa varor bör det däremot vara obligatoriskt att ange uppgift om partiet på storförpackningen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 2.2 i direktiv 89/396/EEG skall följande läggas till:"d) glass i portionsförpackningar. Uppgift som gör det möjligt att identifiera partiet skall dock finnas på storförpackningen."Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 22 april 1991.På rådets vägnarR. STEICHENOrdförande(1) EGT nr C 267, 23.10.1990, s. 15.(2) EGT nr C 324, 24.12.1990, s. 246, och EGT nr C 72, 18.3.1991.(3) EGT nr C 60, 8.3.1991, s. 4.(4) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 21.