title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/39/EG av den 6 maj 2009 om livsmedel för särskilda näringsändamål (omarbetning) (Text av betydelse för EES)

text:
               20.5.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 124/21

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/39/EG
   av den 6 maj 2009
   om livsmedel för särskilda näringsändamål
   (omarbetning)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 89/398/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om specialdestinerade livsmedel (3) (numera: livsmedel för särskilda näringsändamål) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). Med anledning av nya ändringar bör det av tydlighetsskäl omarbetas.

               (2)

               Skillnader mellan nationell lagstiftning om livsmedel för särskilda näringsändamål hindrar varornas fria rörlighet och kan skapa ojämlika konkurrensförhållanden och har sålunda en direkt inverkan på upprättandet av en fungerande inre marknad.

               (3)

               Tillnärmningen av de nationella lagstiftningarna förutsätter att det utarbetas en gemensam definition för att göra det möjligt att skydda konsumenten mot vilseledande i fråga om dessa varors natur och att regler antas för märkning av dessa varor.

               (4)

               De varor som omfattas av detta direktiv är livsmedel som måste sättas samman och beredas på särskilt sätt för att tillgodose särskilda näringsbehov hos de personer som livsmedlen i huvudsak är avsedda för. Det kan därför bli nödvändigt att tillåta undantag från de allmänna eller särskilda bestämmelser som gäller för livsmedel i syfte att nå detta särskilda näringsmässiga mål.

               (5)

               Även om livsmedel för särskilda näringsändamål för vilka särskilda bestämmelser gäller kan övervakas effektivt med stöd av de allmänna regler som gäller för kontroll av alla typer av livsmedel, är detta inte alltid fallet med livsmedel för vilka sådana särskilda bestämmelser saknas.

               (6)

               I fråga om de senare är det, med de medel som övervakande organ vanligen förfogar över, kanske i vissa fall inte möjligt att kontrollera om ett livsmedel verkligen har de speciella näringsmässiga egenskaper som tillskrivs det. Det är därför nödvändigt att vid behov föreskriva att den person som har ansvaret för att detta livsmedel släpps ut på marknaden bör medverka till att det övervakande organet kan utöva sin verksamhet.

               (7)

               Särskilda bestämmelser för vissa grupper av livsmedel för särskilda näringsändamål bör fastställas genom särdirektiv.

               (8)

               Det är nödvändigt att föreskriva ett förfarande som gör det möjligt att tillfälligt släppa ut livsmedel, som är resultatet av tekniska nyheter, på marknaden för att utnyttja industrins forskningsresultat i avvaktan på en ändring av det berörda särdirektivet. Tillstånd att släppa ut livsmedel på marknaden kan emellertid, av hänsyn till skyddet för konsumenternas hälsa, endast ges efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

               (9)

               Eftersom det inte framgår klart om det finns tillräcklig grund för att anta särskilda bestämmelser för gruppen av livsmedel för personer med störd kolhydratomsättning (diabetes) bör kommissionen tillåtas anta eller föreslå de relevanta bestämmelserna i ett senare skede, efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

               (10)

               Det är fortfarande möjligt att på gemenskapsnivå harmonisera bestämmelser som gäller för andra grupper av livsmedel för särskilda näringsändamål för att främja konsumentskydd och fri rörlighet för sådana livsmedel.

               (11)

               Utarbetandet av särdirektiv för att genomföra gemenskapsreglernas grundprinciper och ändringar i dessa direktiv är verkställighetsåtgärder av teknisk natur. Det bör därför anförtros kommissionen att besluta om dessa åtgärder för att förenkla och påskynda förfarandet.

               (12)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5).

               (13)

               Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anta vissa särdirektiv, en lista över ämnen som används för särskilda näringsmässiga ändamål och andra ämnen som är avsedda att tillsättas livsmedel för särskilda näringsändamål samt renhetskriterierna för dessa ämnen, och vid behov användningsvillkoren för dessa, bestämmelser som gör det möjligt att ange på livsmedel för normal konsumtion att de är lämpade för särskilda näringsändamål, särskilda bestämmelser om livsmedel som är avsedda för personer med störd kolhydratomsättning (diabetes), föreskrifter om användningen av begrepp som rör nedsatt natrium- eller saltinnehåll eller natrium- eller saltfri/fritt (natriumklorid, bordssalt) eller avsaknad av gluten, som kan användas för att beskriva produkter, liksom villkor för att vid märkning, presentation och reklam få hänvisa till en diet eller till en kategori av personer. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

               (14)

               När det på grund av tvingande, brådskande skäl, inte är möjligt att iaktta de normala tidsfristerna för det föreskrivande förfarandet med kontroll bör kommissionen kunna tillämpa det skyndsamma förfarandet i artikel 5a.6 i beslut 1999/468/EG för antagande och ändringar av en lista över ämnen som används för särskilda näringsmässiga ändamål och andra ämnen som är avsedda att tillsättas livsmedel för särskilda näringsändamål samt renhetskriterierna för dessa ämnen, och vid behov användningsvillkoren för dessa, liksom för antagande av ändringar av detta direktiv eller av särdirektiv om det fastställs att livsmedel för särskilda näringsändamål utgör en fara för människors hälsa, trots att det följer det relevanta särdirektivet.

               (15)

               De nya bestämmelser som införs i detta direktiv gäller endast kommittéförfarandena. De behöver därför inte införlivas av medlemsstaterna.

               (16)

               Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av direktiven som anges i bilaga II del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   1.   Detta direktiv avser livsmedel för särskilda näringsändamål.
   2.   Livsmedel för särskilda näringsändamål är livsmedel som på grund av deras särskilda sammansättning eller det särskilda sätt som de är framställda på klart kan skiljas från livsmedel för normal konsumtion och som är lämpliga för de påstådda dietändamålen och som saluförs på ett sätt som framhåller denna lämplighet.
   3.   Ett livsmedel för särskilda näringsändamål ska uppfylla de särskilda näringsbehoven

               a)

               hos vissa kategorier av personer med störd matsmältningsprocess eller ämnesomsättning, eller

               b)

               hos vissa kategorier av personer med speciell fysiologiskt tillstånd och som därför kan ha särskild nytta av ett kontrollerat intag av vissa ämnen i livsmedel, eller

               c)

               för friska spädbarn och småbarn.

         Artikel 2
   1.   De varor som avses i artikel 1.3 a och b får betecknas ”dietisk” eller ”avsedd för dietkost”.
   2.   Vid märkning och presentation av livsmedel för normal konsumtion samt vid reklam för sådana livsmedel ska följande vara förbjudet:

               a)

               Användning av orden ”dietisk” eller ”avsedd för dietkost”, antingen ensamt eller tillsammans med andra ord för att beteckna dessa livsmedel.

               b)

               Varje annan angivelse eller presentation som kan ge intryck av att det rör sig om någon av de varor som avses i artikel 1.

         I enlighet med bestämmelser som kommer att antas av kommissionen, ska det dock vara möjligt beträffande livsmedel för normal konsumtion som är lämpat för särskilda näringsändamål, att ange sådan lämplighet.
   I dessa bestämmelser får fastställas hur denna lämplighet ska anges.
   De åtgärder som avses i andra stycket, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.
   Artikel 3
   1.   De i artikel 1 angivna varornas art eller sammansättning ska vara sådan att varorna är lämpade för det avsedda särskilda näringsändamålet.
   2.   De varor som avses i artikel 1 ska också uppfylla alla obligatoriska bestämmelser som gäller för livsmedel för normal konsumtion, utom när det gäller sådana ändringar som gjorts för att se till att de ska stämma överens med definitionerna i artikel 1.
   Artikel 4
   1.   De särskilda bestämmelser som ska gälla för de grupper livsmedel för särskilda näringsändamål som framgår av bilaga I ska fastställas genom särdirektiv.
   Sådana särdirektiv kan särskilt omfatta

               a)

               väsentliga krav i fråga om varornas art och sammansättning,

               b)

               bestämmelser om råvarornas kvalitet,

               c)

               hygieniska krav,

               d)

               tillåtna ändringar inom ramen för artikel 3.2,

               e)

               en lista över tillsatser,

               f)

               bestämmelser om märkning, presentation och reklam,

               g)

               provtagningsförfaranden och analysmetoder som är nödvändiga för att kontrollera att kraven i särdirektiven efterföljs.

         Sådana särdirektiv ska antas

               —

               i enlighet med det förfarande som anges i artikel 95 i fördraget, såvitt de gäller led e,

               —

               av kommissionen när det gäller de övriga leden. Dessa åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.

         Bestämmelser som kan tänkas ha betydelse för människors hälsa ska antas sedan samråd skett med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.
   2.   För att göra det möjligt att på marknaden snabbt släppa ut livsmedel för särskilda näringsändamål som är ett resultat av vetenskapliga och tekniska framsteg får kommissionen, efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, tillåta att livsmedel, som inte motsvarar bestämmelserna om sammansättning som anges i särdirektiven för grupper av livsmedel för särskilda näringsändamål enligt bilaga I, släpps ut på marknaden under en period av två år. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.
   Om det är nödvändigt får kommissionen i tillståndsbeslutet lägga till bestämmelser om märkning som hänger samman med den ändrade sammansättningen.
   3.   Kommissionen ska anta en lista över ämnen som används för särskilda näringsmässiga ändamål såsom vitaminer, mineralsalter, aminosyror och andra ämnen som är avsedda att tillsättas livsmedel för särskilda näringsändamål samt renhetskriterierna för dessa ämnen, och vid behov användningsvillkoren för dessa.
   Dessa åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.
   När det föreligger tvingande, brådskande skäl får kommissionen tillämpa det skyndsamma förfarande som avses i artikel 15.4.
   Artikel 5
   Kommissionen ska anta föreskrifter för användningen av begrepp som rör nedsatt natrium- eller saltinnehåll eller natrium- eller saltfri/fritt (natriumklorid, bordssalt) eller avsaknad av gluten, som kan användas för att beskriva de produkter som anges i artikel 1.
   Dessa åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.
   Artikel 6
   Före den 8 juli 2002 ska kommissionen efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om huruvida det är önskvärt med särskilda bestämmelser om livsmedel avsedda för personer med störd kolhydratomsättning (diabetes).
   Mot bakgrund av slutsatserna i den rapporten ska kommissionen antingen,

               a)

               utarbeta de särskilda bestämmelserna i fråga, eller

               b)

               i enlighet med förfarandet i artikel 95 i fördraget, lägga fram lämpliga förslag om ändringar av detta direktiv.

         De åtgärder som avses i led a som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.
   Artikel 7
   Kommissionen får anta villkoren för att vid märkning, presentation och reklam få hänvisa till en diet eller till en kategori människor för vilka en vara som avses i artikel 1 är avsedd.
   Dessa åtgärder som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3.
   Artikel 8
   1.   Den märkning och de märkningsmetoder som används samt presentationen av och reklamen för de varor som avses i artikel 1 ska inte tillskriva varorna egenskaper som uppges kunna förebygga, behandla eller bota mänskliga sjukdomar, eller antyda sådana egenskaper.
   Undantag från första stycket får i exceptionella och klart definierade fall föreskrivas. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3. Sådana undantag får fortsätta att gälla tills detta förfarande har avslutats.
   2.   Punkt 1 får inte hindra spridning av användbar information eller rekommendationer som uteslutande är avsedda för personer med utbildning i medicin, näringslära eller farmakologi.
   Artikel 9
   1.   Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (6), ska på de villkor som anges i punkterna 2, 3 och 4 i denna artikel gälla för de varor som avses i artikel 1 i detta direktiv.
   2.   Den beteckning, under vilken en vara säljs, ska åtföljas av en uppgift om dess särskilda näringsmässiga egenskaper. I fråga om de varor som avses i artikel 1.3 c ska den hänvisningen dock ersättas med en hänvisning till det ändamål som de är avsedda för.
   3.   Märkningen av varor för vilka det inte har antagits något särdirektiv i enlighet med artikel 4, ska också omfatta

               a)

               arten och mängden av de särskilda beståndsdelarna eller den speciella framställningsprocess som ger varan dess särskilda näringsmässiga egenskaper,

               b)

               energivärdet i kilojoule och kilokalorier samt innehållet av kolhydrater, protein och fett per 100 gram eller 100 milliliter av den saluförda varan och vid behov, per angiven kvantitet av den konsumtionsfärdiga varan.

         Om energivärdet är lägre än 50 kilojoule (12 kilokalorier) per 100 gram eller 100 milliliter av den saluförda varan, får uppgifterna dock ersättas antingen av orden ”energivärde lägre än 50 kilojoule (12 kilokalorier) per 100 gram” eller ”energivärde lägre än 50 kilojoule (12 kilokalorier) per 100 milliliter”.
   4.   De särskilda märkningskraven för de varor beträffande vilka ett särdirektiv har antagits ska fastställas i det direktivet.
   Artikel 10
   1.   De varor som avses i artikel 1 ska endast tillåtas för detaljhandelsförsäljning i färdigförpackning och förpackningen ska omsluta varorna fullständigt.
   2.   Medlemsstater får tillåta undantag från punkt 1 när det gäller detaljhandeln under förutsättning att varan vid saluhållandet åtföljs av de uppgifter som avses i artikel 9.
   Artikel 11
   1.   För att möjliggöra en effektiv offentlig kontroll av livsmedel för särskilda näringsändamål, som inte tillhör någon av grupperna i bilaga I, ska följande särskilda bestämmelser gälla:

               a)

               När en sådan vara första gången släpps ut på marknaden ska tillverkaren eller, om varan är tillverkad i tredjeland, importören underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där varan saluförs genom att skicka in ett exemplar av den etikett som används för varan.

               b)

               Om samma vara därefter släpps ut på marknaden i en annan medlemsstat ska tillverkaren, eller i förekommande fall importören, förse den behöriga myndigheten i denna medlemsstat med samma information tillsammans med uppgift om mottagaren av den första underrättelsen.

               c)

               Den behöriga myndigheten ska vid behov ha rätt att kräva att tillverkaren, eller i förekommande fall importören, lägger fram det vetenskapliga material och de uppgifter som visar att varan stämmer överens med artikel 1.2 och 1.3 tillsammans med den information som föreskrivs i artikel 9.3 a. Om sådant material ingår i en lättillgänglig publikation, räcker det med en hänvisning till denna publikation.

         2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna namnen på de behöriga myndigheter som avses i punkt 1 och all annan användbar information om dessa.
   Kommissionen ska offentliggöra denna information i Europeiska unionens officiella tidning.
   3.   Närmare regler för genomförandet av punkt 2 får antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 15.2.
   4.   Vart tredje år och för första gången före den 8 juli 2002 ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet sända en rapport om tillämpningen av denna artikel.
   Artikel 12
   1.   Medlemsstaterna får inte förbjuda eller begränsa handeln med varor som avses i artikel 1 och som följer detta direktiv och, i förekommande fall, direktiv som antagits för att genomföra detta direktiv av skäl som hänför sig till varornas sammansättning, framställningssätt, presentation eller märkning.
   2.   Punkt 1 ska inte inverka på tillämpliga nationella bestämmelser som gäller så länge direktiv för att genomföra detta direktiv inte antagits.
   Artikel 13
   1.   Om en medlemsstat på goda grunder konstaterar att ett livsmedel för särskilda näringsändamål, som inte tillhör någon av de grupper som anges i bilaga I, inte stämmer överens med artikel 1.2 och 1.3 eller utgör en fara för människors hälsa, får denna medlemsstat, även om livsmedlet omsätts fritt i en eller flera medlemsstater, tillfälligt förbjuda eller begränsa handeln med denna vara inom sitt territorium. Den ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om detta samt ange skälen för sitt beslut.
   2.   Kommissionen ska så snart som möjligt undersöka de skäl som anförts av den berörda medlemsstaten, samråda med medlemsstaterna inom kommittén som anges i artikel 15.1 och därefter utan dröjsmål meddela sitt yttrande och besluta om lämpliga åtgärder.
   3.   Om kommissionen anser att den nationella åtgärden måste upphävas eller modifieras, ska den anta lämpliga åtgärder i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 15.2.
   Artikel 14
   1.   Om en medlemsstat, som en följd av ny information eller en omvärdering av befintlig information som gjorts efter det att något av särdirektiven antogs, på goda grunder konstaterar att ett livsmedel för särskilda näringsändamål utgör en fara för människors hälsa, trots att det följer det relevanta särdirektivet, får denna medlemsstat tillfälligt förbjuda eller begränsa tillämpningen av de aktuella bestämmelserna inom sitt territorium. Medlemsstaten ska omedelbart underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta och ange skälen för sitt beslut.
   2.   Kommissionen ska så snart som möjligt undersöka de skäl som anförts av den berörda medlemsstaten samt samråda med medlemsstaterna inom kommittén som anges i artikel 15.1 och därefter utan dröjsmål meddela sitt yttrande och besluta om lämpliga åtgärder.
   3.   Om kommissionen anser att ändringar i detta direktiv eller i särdirektiven är nödvändiga för att komma till rätta med de svårigheter som nämns i punkt 1 och för att säkerställa skyddet av människors hälsa, ska den anta dessa ändringar.
   Dessa åtgärder, som är avsedda att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 15.3. När det föreligger tvingande, brådskande skäl får kommissionen tillämpa det skyndsamma förfarande som avses i artikel 15.4.
   Den medlemsstat som har vidtagit skyddsåtgärder får i så fall behålla dessa tills ändringarna har antagits.
   Artikel 15
   1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, inrättad genom artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (7).
   2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
   3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   4.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1, 5a.2, 5a.4 och 5a.6 samt artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Artikel 16
   Direktiv 89/398/EEG i dess lydelse enligt rättsakterna som anges i bilaga II del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga II del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.
   Artikel 17
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 18
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 6 maj 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J. KOHOUT

            Ordförande

      (1)  EUT C 211, 19.8.2008, s. 44.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 23 september 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 30 mars 2009.

      (3)  EGT L 186, 30.6.1989, s. 27.

      (4)  Se bilaga II del A.

      (5)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

      (7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1).

      BILAGA I

                  A.

                  Grupper av livsmedel för särskilda näringsändamål för vilka särskilda bestämmelser kommer att fastställas genom särdirektiv (1):

                              1.

                              Modersmjölksersättning och tillskottsnäring.

                              2.

                              Spannmålsbaserade livsmedel och barnmat för spädbarn och småbarn.

                              3.

                              Livsmedel avsedda att användas i energibegränsade dieter för viktminskning.

                              4.

                              Dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål.

                              5.

                              Livsmedel avsedda att intas i samband med mycket krävande muskelarbete, särskilt för idrottande.

                  B.

                  Grupper av livsmedel för särskilda näringsändamål för vilka särskilda bestämmelser kommer att fastställas genom ett särdirektiv (1) beroende på resultatet av det förfarande som anges i artikel 6:
                  Livsmedel avsedda för personer med störd kolhydratomsättning (diabetes).

         (1)  Det förutsätts att varor som redan finns på marknaden när ett särdirektiv antas inte kommer att beröras av detta.

      BILAGA II
      DEL A

         Upphävt direktiv och en förteckning över ändringar av det i kronologisk ordning

         (som det hänvisas till i artikel 16)

                  Rådets direktiv 89/398/EEG
                  (EGT L 186, 30.6.1989, s. 27)

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 96/84/EG
                  (EGT L 48, 19.2.1997, s. 20)

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/41/EG
                  (EGT L 172, 8.7.1999, s. 38)

                  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003
                  (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1)

                  endast punkt 15 i bilaga III

            DEL B

         Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning

         (som det hänvisas till i artikel 16)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  Tillåtelse av marknadsprodukter som uppfyller detta direktiv

                  Förbud mot marknadsprodukter som inte uppfyller detta direktiv

                  89/398/EEG

                  —

                  16 maj 1990 (1)

                  16 maj 1991 (1)

                  96/84/EG

                  30 september 1997

                  —

                  —

                  1999/41/EG

                  8 juli 2000

                  8 juli 2000 (2)

                  8 januari 2001 (2)

         (1)  I enlighet med artikel 15 i direktiv 89/398/EEG:

         ”1.   Medlemsstaterna ska ändra sina lagar och andra författningar på sådant sätt att

                     —

                     handel med varor som följer detta direktiv tillåts senast den 16 maj 1990,

                     —

                     handel med varor som inte följer detta direktiv förbjuds från den 16 maj 1991.

               De ska genast underrätta kommissionen om detta.
         2.   Punkt 1 ska inte inverka på de nationella bestämmelser som i avsaknad av sådana direktiv som avses i artikel 4 gäller för vissa grupper av livsmedel för särskilda näringsändamål.”

         (2)  I enlighet med artikel 2 i direktiv 1999/41/EG:
      ”Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 8 juli 2000. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
      Dessa bestämmelser ska tillämpas så att

                  —

                  handel med produkter som uppfyller villkoren i detta direktiv tillåts senast den 8 juli 2000,

                  —

                  handel med produkter som inte uppfyller villkoren i detta direktiv förbjuds senast den 8 januari 2001.

            När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.”

      BILAGA III

         JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 89/398/EEG

                  Detta direktiv

                  Artikel 1.1

                  Artikel 1.1

                  Artikel 1.2 led a

                  Artikel 1.2

                  Artikel 1.2 led b

                  Artikel 1.3

                  Artikel 1.2 led b i, ii och iii

                  Artikel 1.3 leden a, b och c

                  Artikel 2.1

                  Artikel 2.1

                  Artikel 2.2

                  Artikel 2.2 första stycket

                  Artikel 2.3

                  Artikel 2.2 andra och tredje stycket

                  —

                  Artikel 2.2 fjärde stycket

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4.1

                  Artikel 4.1

                  Artikel 4.1a

                  Artikel 4.2

                  Artikel 4.2

                  Artikel 4.3

                  Artikel 4a

                  Artikel 5

                  Artikel 4b

                  Artikel 6

                  Artikel 5

                  Artikel 7

                  Artikel 6

                  Artikel 8

                  Artikel 7

                  Artikel 9

                  Artikel 8

                  Artikel 10

                  Artikel 9, inledningen

                  Artikel 11.1, inledningen

                  Artikel 9.1, 9.2 och 9.3

                  Artikel 11.1 leden a, b och c

                  Artikel 9.4 första och andra meningen

                  Artikel 11.2

                  Artikel 9.4 tredje meningen

                  Artikel 11.3

                  Artikel 9.5

                  Artikel 11.4

                  Artikel 10

                  Artikel 12

                  Artikel 11

                  Artikel 13

                  Artikel 12

                  Artikel 14

                  Artikel 13.1 och 13.2

                  Artikel 15.1 och 15.2

                  Artikel 13.3

                  —

                  —

                  Artikel 15.3 och 15.4

                  Artiklarna 14 och 15

                  —

                  —

                  Artiklarna 16 och17

                  Artikel 16

                  Artikel 18

                  Bilaga I

                  Bilaga I

                  Bilaga II

                  —

                  —

                  Bilagorna II och III


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/64/EU av den 15 maj 2014 om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG vad gäller databaser som är en del av medlemsstaternas övervakningssystem

text:
               27.6.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 189/161

         EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/64/EU
   av den 15 maj 2014
   om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG vad gäller databaser som är en del av medlemsstaternas övervakningssystem
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 64/432/EEG (3) är tillämplig på handeln med nötkreatur och svin inom unionen. I det föreskrivs att den behöriga myndigheten i en medlemsstat får inrätta ett övervakningssystem. Detta system omfattar en databas som åtminstone ska innehålla ett antal uppgifter som anges i direktiv 64/432/EEG, däribland varje djurs identitetskod.

               (2)

               Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (4) upprättas ett system för identifiering och registrering av nötkreatur. Där föreskrivs som allmän regel att de två officiella identifieringsmärken som tilldelats ett djur ska ha samma identitetskod. Under anpassningsfasen, när elektronisk identifiering börjar användas som ett officiellt identifieringsmärke, kan det dock inte uteslutas att uppbyggnaden av ett djurs ursprungliga identitetskod är förenad med tekniska begränsningar som förhindrar att koden överförs till en elektronisk identifierare. Detta kan inträffa om de tecken som bildar djurets nuvarande identitetskod förhindrar att den koden kan överföras till ett elektroniskt format. Därför föreskrivs i förordning (EG) nr 1760/2000 särskilda undantag under en övergångsperiod så att elektroniska identifierare kan användas även för dessa djur, förutsatt att det säkerställs att djuren kan spåras fullständigt och att de kan identifieras individuellt, inklusive den anläggning där de föddes. Möjligheten att använda sådana elektroniska identifierare bör komma till uttryck i förteckningen över uppgifter som ska ingå i de databaser som föreskrivs i direktiv 64/432/EEG.

               (3)

               För att skapa enhetlighet i unionslagstiftningen bör man även lägga till en uppgift om typen av elektronisk identifierare, om en sådan används på djuren, i förteckningen över uppgifter som ska ingå i databaserna enligt direktiv 64/432/EEG.

               (4)

               Direktiv 64/432/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I del C i artikel 14.3 i direktiv 64/432/EEG ska punkt 1 ersättas med följande:

               ”1.

               För varje djur:

                           —

                           Unik identitetskod eller unika identitetskoder i fråga om de fall som anges i artiklarna 4.1, 4b, 4c.1 och 4d i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 (5).

                           —

                           Födelsedatum.

                           —

                           Kön.

                           —

                           Ras eller färg.

                           —

                           Moderns identitetskod eller, i fråga om djur som importerats från tredje land, den unika identitetskod som anges på djurets individuella ID-märkning och som destinationsmedlemsstaten tilldelat djuret i enlighet med förordning (EG) nr 1760/2000.

                           —

                           Födelseanläggningens identifikationsnummer.

                           —

                           Identifikationsnummer för alla anläggningar där djuret har hållits och datum för varje förflyttning.

                           —

                           Döds- eller slaktdatum.

                           —

                           Typ av elektronisk identifieringsmetod, om en sådan används på djuret.

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 18 januari 2016 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 18 juli 2019.
   När en medlemsstat antar de bestämmelserna, ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 15 maj 2014.

            På Europaparlamentets vägnar

         M. SCHULZ

            Ordförande

            På rådets vägnar

         D. KOURKOULAS

            Ordförande

      (1)  EUT C 43, 15.2.2012, s. 64.

      (2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 2 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 6 maj 2014.

      (3)  Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64).

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97 (EGT L 204, 11.8.2000, s. 1).


Avis juridique important

|

32003L0025

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/25/EG av den 14 april 2003 om särskilda stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 123 , 17/05/2003 s. 0022 - 0041

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/25/EGav den 14 april 2003om särskilda stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg(Text av betydelse för EES)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Inom ramen för den gemensamma transportpolitiken bör ytterligare åtgärder vidtas för att öka säkerheten vid passagerartransporter till sjöss.(2) Gemenskapen vill med alla lämpliga medel undvika att det inträffar olyckor till sjöss i vilka ro-ro-passagerarfartyg är inblandade och som resulterar i förluster av människoliv.(3) Ro-ro-passagerarfartygens överlevnadsförmåga efter en kollisionsskada, som beror på den standard de håller när det gäller läckstabilitet, är en viktig faktor för passagerarnas och besättningens säkerhet och är särskilt betydelsefull vid räddningsinsatser. Det allvarligaste problemet för ett ro-ro-passagerarfartyg med slutet ro-ro-däck efter en kollisionsskada är effekten av den stora mängd vatten som samlas på det däcket.(4) Passagerarna och besättningen ombord på ro-ro-passagerarfartyg i hela gemenskapen bör ha rätt att begära att fartyget håller samma höga säkerhetsnivå, oavsett i vilket område det går i trafik.(5) Med tanke på den betydelse som passagerartransporter till sjöss har för den inre marknaden, är åtgärder på gemenskapsnivå det effektivaste sättet att fastställa en gemensam lägsta säkerhetsnivå för fartyg i hela gemenskapen.(6) Åtgärder på gemenskapsnivå är det bästa sättet att säkerställa ett harmoniserat genomförande av de principer som överenskommits inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), samtidigt som därigenom en snedvridning av konkurrensen mellan olika operatörer av ro-ro-passagerarfartyg som går i trafik i gemenskapen kan undvikas.(7) Allmänna stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg i skadat skick fastställdes på internationell nivå genom 1990 års konferens om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS 90) och infördes i regel II-1/B/8 i SOLAS-konventionen (SOLAS 90-kriterierna). Dessa krav gäller i hela gemenskapen, genom att SOLAS-konventionen är direkt tillämplig på internationella resor och genom att rådets direktiv 98/18/EG av den 17 mars 1998 om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg(4) tillämpas på inrikes resor.(8) Skadestabilitetskriterierna i SOLAS 90 omfattar underförstått effekten av vatten som tränger in på ro-ro-däcket under sjöförhållanden med ungefär 1,5 meters signifikant våghöjd.(9) Genom IMO-resolution 14 från 1995 gav SOLAS IMO-medlemmar rätt att ingå regionala överenskommelser om de anser att de rådande sjöförhållandena och andra lokala förhållanden kräver särskilda stabilitetskrav i ett visst område.(10) I Stockholm den 28 februari 1996 kom åtta nordeuropeiska länder, däribland sju medlemsstater, överens om att införa strängare stabilitetskriterier för ro-ro-passagerarfartyg i skadat skick för att hänsyn skall tas till effekten av vatten som samlas på ro-ro-däcket och för att fartygen skall kunna överleva under svårare sjöförhållanden än enligt kriterierna i SOLAS 90 och klara signifikanta våghöjder på upp till 4 meter.(11) Enligt denna överenskommelse, den s.k. Stockholmsöverenskommelsen, beror de särskilda stabilitetskriterierna på det fartområde där fartyget går i trafik och närmare bestämt på den signifikanta våghöjd som registrerats i detta område. Den signifikanta våghöjden i det område där fartyget går i trafik bestämmer vattennivån på bildäcket efter en olycka där fartyget skadas.(12) Vid avslutningen av den konferens där Stockholmsöverenskommelsen antogs, konstaterade kommissionen att överenskommelsen inte är tillämplig i andra delar av gemenskapen och förklarade att den hade för avsikt att undersöka de rådande lokala förhållandena i europeiska farvatten där ro-ro-passagerarfartyg går i trafik och att vidta lämpliga åtgärder.(13) Vid sitt 2074:e möte den 17 mars 1998 avgav rådet en förklaring i vilken det betonades att det var nödvändigt att se till att alla passagerarfartyg som går i trafik under liknande förhållanden håller samma säkerhetsnivå, oavsett om de används för internationella eller inrikes resor.(14) I sin resolution av den 5 oktober 2000 om den grekiska färjan Saminas förlisning(5) förklarade Europaparlamentet att det inväntar kommissionens utvärdering av Stockholmsöverenskommelsens effektivitet och av andra åtgärder för att förbättra passagerarfartygs stabilitet och säkerhet.(15) En expertundersökning som kommissionen har låtit genomföra visar att våghöjderna i sydeuropeiska farvatten är ungefär desamma som i de nordeuropeiska farvattnen. Även om väderförhållandena i allmänhet är gynnsammare i söder, baseras de stabilitetskriterier som fastställs i Stockholmsöverenskommelsen enbart på den signifikanta våghöjden och på hur den påverkar ansamlingen av vatten på ro-ro-däcket.(16) Tillämpningen av gemenskapens säkerhetskriterier i fråga om stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg är mycket viktig för säkerheten ombord på dessa fartyg, och sådana kriterier måste ingå i det gemensamma ramverket om säkerheten till sjöss.(17) För att förbättra säkerheten och undvika en snedvridning av konkurrensen bör de gemensamma säkerhetskriterierna i fråga om stabilitet tillämpas på alla ro-ro-passagerarfartyg som är i reguljär trafik till eller från en hamn i en medlemsstat i internationell trafik, oavsett vilken flagg de för.(18) Fartygssäkerheten är huvudsakligen flaggstaternas ansvar, och varje medlemsstat bör därför se till att de ro-ro-passagerarfartyg som för dess flagg uppfyller de tillämpliga säkerhetskraven.(19) Medlemsstaterna bör också omfattas i egenskap av värdstater. De befogenheter som de utövar i denna egenskap bygger på särskilda hamnstatsbefogenheter som fullt ut överensstämmer med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982 (UNCLOS).(20) De särskilda stabilitetskrav som införs genom detta direktiv bör baseras på en metod som fastställs i bilagorna till Stockholmsöverenskommelsen, enligt vilken vattennivån på ro-ro-däcket efter en kollisionsskada beräknas utifrån två grundläggande parametrar: fartygets restfribord och den signifikanta våghöjden i det fartområde där fartyget går i trafik.(21) Medlemsstaterna bör bestämma och offentliggöra de signifikanta våghöjderna i de fartområden som korsas av ro-ro-passagerarfartyg i reguljär trafik till eller från deras hamnar. För internationella rutter bör, i tillämpliga fall och då så är möjligt, de stater där trafikens ändpunkter är belägna komma överens om vilken signifikant våghöjd som skall gälla. Signifikanta våghöjder för trafik som bedrivs i samma område under vissa delar av året kan också fastställas.(22) Alla ro-ro-passagerarfartyg som omfattas av detta direktiv bör uppfylla de stabilitetskrav som gäller med hänsyn till de signifikanta våghöjder som fastställts för det område där fartyget går i trafik. De bör inneha ett certifikat om överensstämmelse som utfärdats av flaggstatens administration och som godtas av alla andra medlemsstater.(23) Kriterierna i SOLAS 90 ger en säkerhetsnivå som motsvarar de särskilda stabilitetskrav som fastställs genom detta direktiv för fartyg som går i trafik i fartområden där den signifikanta våghöjden är 1,5 meter eller lägre.(24) Med tanke på de ombyggnader av existerande ro-ro-passagerarfartyg som kan vara nödvändiga för att de skall uppfylla de särskilda stabilitetskraven, bör dessa krav införas successivt under ett antal år, så att den del av branschen som berörs får tillräckligt med tid att uppfylla kraven. En tidtabell för infasning av existerande fartyg bör därför fastställas. Denna tidtabell för infasning bör inte påverka tillämpningen av de särskilda stabilitetskraven i de fartområden som omfattas av bilagorna till Stockholmsöverenskommelsen.(25) I artikel 4.1 e i rådets direktiv 1999/35/EG av den 29 april 1999 om ett system med obligatoriska besiktningar för en säker drift av ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik(6) föreskrivs att värdstaterna skall kontrollera att ro-ro-passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg uppfyller de särskilda stabilitetskrav som antagits på regional nivå och överförts till deras nationella lagstiftning, när de i den regionen bedriver trafik som omfattas av den nationella lagstiftningen.(26) Det bör inte krävas att höghastighetspassagerarfartyg enligt definitionen i regel 1 i kapitel X i SOLAS-konventionen, med senare ändringar, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv, under förutsättning att de fullt ut uppfyller bestämmelserna i IMO:s internationella säkerhetskod för höghastighetsfartyg, med senare ändringar.(27) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(7).(28) Eftersom målet med den föreslagna åtgärden, nämligen att slå vakt om säkerheten för människoliv till sjöss genom att öka ro-ro-passagerarfartygs överlevnadsförmåga efter en skada, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att fastställa en enhetlig nivå för de särskilda stabilitetskraven för ro-ro-passagerarfartyg, vilket kommer att förbättra överlevnadsförmågan för denna fartygstyp efter en kollisionsskada och säkerställa en hög säkerhetsnivå för passagerare och besättning.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a) ro-ro-passagerarfartyg: ett fartyg som medför fler än tolv passagerare och har ro-ro-lastutrymmen eller lastutrymmen av särskild kategori enligt definitionen i regel II-2/3 i SOLAS-konventionen med senare ändringar.b) nytt fartyg: fartyg vars köl har sträckts eller som befinner sig på ett motsvarande byggnadsstadium den 1 oktober 2004 eller senare. Ett motsvarande byggnadsstadium avser det stadium på vilketi) byggande som kan hänföras till ett visst fartyg har påbörjats, ochii) sammanfogning av fartyget har påbörjats omfattande minst 50 ton eller 1 % av den beräknade mängden byggnadsmaterial, varvid den lägsta angivelsen skall gälla.c) existerande fartyg: ett fartyg som inte är ett nytt fartyg.d) passagerare: alla personer med undantag av befälhavaren och medlemmarna av besättningen eller andra personer som i någon egenskap är anställda eller sysselsatta ombord för fartygets behov med undantag av barn under ett år.e) internationella konventioner: 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS-konventionen) och 1966 års internationella lastlinjekonvention samt därtill hörande protokoll och ändringar som är i kraft.f) reguljär trafik: en rad överfarter med ro-ro-passagerarfartyg som går i trafik mellan samma två eller flera hamnar, antingeni) enligt en offentliggjord tidtabell, ellerii) med så regelbundna eller ofta förekommande överfarter att de utgör en igenkännlig systematisk serie.g) Stockholmsöverenskommelsen: den överenskommelse som ingicks i Stockholm den 28 februari 1996 i enlighet med resolution 14 från 1995 års SOLAS-konferens, "Regionala överenskommelser om särskilda stabilitetskrav för ro-ro-passagerarfartyg", antagen den 29 november 1995.h) flaggstatens administration: de behöriga myndigheterna i den stat vars flagg ro-ro-passagerarfartyget har rätt att föra.i) värdstat: en medlemsstat till eller från vars hamnar ett ro-ro-passagerarfartyg går i reguljär trafik.j) internationell resa: en resa till sjöss från en hamn i en medlemsstat till en hamn utanför den medlemsstaten, eller omvänt.k) särskilda stabilitetskrav: de stabilitetskrav som anges i bilaga I.l) signifikant våghöjd (hs): den genomsnittliga höjden för den högsta tredjedel våghöjder som har iakttagits under en bestämd period.m) restfribord (fr): det minsta avståndet mellan det skadade ro-ro-däcket och flytvattenlinjen efter skada, vid skadans placering på fartyget, utan att den ytterligare effekten av mängden vatten på det skadade ro-ro-däcket tas med i beräkningen.Artikel 3Räckvidd1. Detta direktiv skall tillämpas på alla ro-ro-passagerarfartyg, oberoende av flagg, i reguljär trafik till eller från en medlemsstats hamn när de används på internationella resor.2. Varje medlemsstat skall i egenskap av värdstat säkerställa att ro-ro-passagerarfartyg som för ett tredje lands flagg till fullo uppfyller kraven i detta direktiv innan de får användas på resor till eller från hamnar i den medlemsstaten i enlighet med bestämmelserna i artikel 4 i direktiv 1999/35/EG.Artikel 4Signifikanta våghöjderDe signifikanta våghöjderna (hs) skall användas för att bestämma vattennivån på bildäcket då de särskilda stabilitetskraven i bilaga I tillämpas. Värdena på de signifikanta våghöjderna skall vara de som inte överskrids med en sannolikhet på mer än 10 procent på en årlig basis.Artikel 5Fartområden1. Värdstaterna skall senast den 17 maj 2004 upprätta en förteckning över de fartområden som korsas av ro-ro-passagerarfartyg i reguljär trafik till eller från deras hamnar samt motsvarande värden för de signifikanta våghöjderna i dessa områden.2. Fartområdena och de signifikanta våghöjder som skall tillämpas i dessa områden skall fastställas i samråd mellan de medlemsstater eller, när det är tillämpligt och möjligt, mellan de medlemsstater och tredje länder, där trafikens ändpunkter är belägna. Om fartygets rutt korsar mer än ett fartområde, skall fartyget uppfylla de särskilda stabilitetskraven för den högsta signifikanta våghöjd som fastställts för dessa områden.3. Förteckningen skall anmälas till kommissionen och offentliggöras i en offentlig databas som skall finnas tillgänglig på den behöriga sjöfartsmyndighetens webbplats. Kommissionen skall underrättas om var denna information finns att tillgå och om eventuella uppdateringar av förteckningen och skälen därtill.Artikel 6Särskilda stabilitetskrav1. Utan att det påverkar tillämpningen av kraven i regel II-1/B/8 i SOLAS-konventionen (SOLAS 90-kriterier), beträffande vattentäta indelningar och stabilitet i skadat skick, skall alla ro-ro-passagerarfartyg som avses i artikel 3.1 uppfylla de särskilda stabilitetskraven i bilaga I till detta direktiv.2. För ro-ro-passagerarfartyg som uteslutande går i trafik i fartområden där den signifikanta våghöjden är 1,5 meter eller lägre, skall uppfyllandet av kraven i den regel som avses i punkt 1 anses motsvara uppfyllandet av de särskilda stabilitetskrav som anges i bilaga I.3. Vid tillämpning av kraven i bilaga I skall medlemsstaterna använda riktlinjerna i bilaga II, i den mån detta är praktiskt möjligt och lämpligt med hänsyn till det berörda fartygets konstruktion.Artikel 7Införande av de särskilda stabilitetskraven1. Nya ro-ro-passagerarfartyg skall uppfylla de särskilda stabilitetskraven i bilaga I.2. Existerande ro-ro-passagerarfartyg, med undantag av fartyg som omfattas av artikel 6.2, skall uppfylla de särskilda stabilitetskraven i bilaga I senast den 1 oktober 2010.Existerande ro-ro-passagerarfartyg som den 17 maj 2003 uppfyller kraven i den regel som avses i artikel 6.1 skall uppfylla de särskilda stabilitetskraven enligt bilaga I senast den 1 oktober 2015.3. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av artikel 4.1 e i direktiv 1999/35/EG.Artikel 8Certifikat1. Alla nya och existerande ro-ro-passagerarfartyg som för en medlemsstats flagg skall inneha ett certifikat som visar att de särskilda stabilitetskrav som anges i artikel 6 och i bilaga I är uppfyllda.Av detta certifikat, som skall utfärdas av flaggstatens administration och som kan kombineras med andra liknande certifikat, skall det framgå upp till vilken signifikant våghöjd fartyget kan uppfylla de särskilda stabilitetskraven.Certifikatet skall vara giltigt så länge fartyget går i trafik i ett område med samma eller lägre signifikanta våghöjder.2. Varje medlemsstat skall i egenskap av värdstat erkänna certifikat som utfärdats av en annan medlemsstat i enlighet med detta direktiv.3. Varje medlemsstat skall i egenskap av värdstat godta certifikat som utfärdats av tredje land och som visar att fartyget uppfyller de särskilda stabilitetskrav som fastställts.Artikel 9Trafik under vissa delar av året och trafik under kortare tidsperioder1. Om ett rederi som bedriver reguljär trafik året runt önskar införa ytterligare ro-ro-passagerarfartyg som skall nyttjas i samma trafik under en kortare period, skall det underrätta värdstatens eller värdstaternas behöriga myndigheter om detta senast en månad innan dessa fartyg börjar nyttjas i denna trafik. Om det emellertid på grund av oförutsedda omständigheter är nödvändigt att snabbt sätta in ett ro-ro-passagerarfartyg som ersättning för att säkerställa kontinuitet i trafiken skall direktiv 1999/35/EG tillämpas.2. Om ett rederi önskar bedriva reguljär säsongstrafik under kortare tidsperioder som inte överstiger sex månader per år, skall det underrätta värdstatens eller värdstaternas behöriga myndighet om detta senast tre månader innan denna trafik börjar bedrivas.3. Om sådan trafik bedrivs under förhållanden med lägre signifikant våghöjd än den som fastställts för samma fartområde vid trafik året runt, får den behöriga myndigheten, vid tillämpning av de särskilda stabilitetskraven i bilaga I, använda den signifikanta våghöjd som är tillämplig under denna kortare tidsperiod för att bestämma vattennivån på däck. Den signifikanta våghöjd som är tillämplig under denna kortare tidsperiod skall överenskommas mellan de medlemsstater eller, när så är tillämpligt och möjligt, de medlemsstater och tredje länder där trafikens ändpunkter är belägna.4. När värdstatens eller värdstaternas behöriga myndighet har gett sitt samtycke till sådan trafik som avses i punkterna 1 och 2, skall ro-ro-passagerarfartyg som används i sådan trafik inneha ett certifikat enligt artikel 8.1 vilket visar att det uppfyller kraven i detta direktiv.Artikel 10AnpassningBilagorna får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 11.2 för att hänsyn skall tas till den internationella utvecklingen, särskilt inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) samt för att detta direktiv skall bli mer effektivt mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts och den tekniska utvecklingen.Artikel 11Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av den genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002(8) inrättade Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara åtta veckor.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 12PåföljderMedlemsstaterna skall fastställa regler om de påföljder som skall gälla vid överträdelser av de nationella bestämmelser som har antagits enligt detta direktiv och skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att se till att de verkställs. Påföljderna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.Artikel 13GenomförandeMedlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 17 november 2004. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 14lkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 15AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 14 april 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandeOrdförandeA. GiannitsisOrdförande(1) EGT C 20 E, 28.1.2003, s. 21.(2) Yttrandet avgivet den 11 december 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT).(3) Europaparlamentets yttrande av den 7 november 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 17 mars 2003.(4) EGT L 144, 15.5.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG (EGT L 324, 29.11.2002, s. 53).(5) EGT C 178, 22.6.2001, s. 288.(6) EGT L 138, 1.6.1999, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG.(7) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(8) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.BILAGA ISPECIFIKA STABILITETSKRAV FÖR RO-RO-PASSAGERARFARTYGEnligt artikel 61. Utöver kraven i regel II-1/B/8 i SOLAS-konventionen, beträffande vattentäta indelningar och stabilitet i skadat skick, skall alla ro-ro-passagerarfartyg som avses i artikel 3.1 uppfylla de specifika stabilitetskraven i denna bilaga.1.1 Bestämmelserna i regel II-1/B/8.2.3 skall uppfyllas när hänsyn tas till effekten av den hypotetiska vattenmängd som antas ha samlats på det däck som är beläget närmast ovanför konstruktionsvattenlinjen i det ro-ro-lastutrymme eller utrymme av särskild kategori enligt definitionen i regel II-2/3, som antas vara skadat (nedan kallat "det skadade ro-ro-däcket"). De andra kraven i regel II-1/B/8 behöver inte uppfyllas vid tillämpningen av stabilitetskriterierna i denna bilaga. Den havsvattenvolym som antas ha samlats skall beräknas med utgångspunkt i den vattenyta som har en bestämd nivå övera) däckhörnets lägsta punkt i ro-ro-däckets skadade avdelning, ellerb) stillvattenytan om däckhörnet i den aktuella skadade avdelningen ligger under vatten.Nivån skall vara0,5 meter om restfribordet (fr) är 0,3 meter eller mindre,0,0 meter om restfribordet (fr) är 2,0 meter eller mer, ochmellanliggande värden, som bestäms genom linjär interpolation, om restfribordet (fr) är 0,3 meter eller mer men mindre än 2,0 meterdär restfribordet (fr) är det minsta avståndet mellan det skadade ro-ro-däcket och flytvattenlinjen efter skada, vid skadans placering på fartyget, i det aktuella skadefallet, utan att den ytterligare effekten av mängden vatten på det skadade ro-ro-däcket tas med i beräkningen.1.2 När ett högeffektivt dränerings-/länssystem finns installerat kan flaggstatens myndigheter tillåta en lägre vattennivå.1.3 För fartyg som trafikerar geografiskt begränsade områden kan flaggstatens myndigheter medge en lägre vattennivå än den enligt punkt 1.1 och ersätta sådan nivå med följande:1.3.1 0,0 meter om den signifikanta våghöjden (hs) i det aktuella området är 1,5 meter eller lägre,1.3.2 det värde som erhållits enligt punkt 1.1 om den signifikanta våghöjden (hs) i det aktuella området är 4,0 meter eller högre,1.3.3 mellanliggande värden som skall bestämmas genom linjär interpolation om den signifikanta våghöjden (hs) är 1,5 meter eller mer men mindre än 4,0 meter,under förutsättning av följande omständigheter råder:1.3.4 Flaggstatens myndigheter har godtagit att det för det begränsade området finns en definierad signifikant våghöjd (hs) som inte överskrids med mer än tio procents sannolikhet, och1.3.5 det trafikområde och, om tillämpligt, den del av året för vilka ett specifikt värde på den signifikanta våghöjden (hs) har bestämts, är angivna på certifikaten.1.4 Som ett alternativ till kraven i punkt 1.1 eller 1.3 kan flaggstatens myndigheter medge undantag från tillämpningen av kraven i punkt 1.1 eller 1.3 och godta utredning, grundad på modellförsök som utförts för ett enskilt fartyg enligt det förfarande för modellförsök som anges i tillägget, vilken visar att fartyget inte kantrar med den antagna skadeutbredning som angivits i regel II-1/B/8.4 på den minst gynnsamma delen av fartyget, som avses i punkt 1.1, i oregelbunden sjögång, och1.5 hänvisning till att resultaten från modellförsöken godtagits som likvärdiga med uppfyllandet av kraven i punkt 1.1 eller 1.3 och värdet på den signifikanta våghöjd (hs) som används i modellförsöken skall införas i fartygets certifikat.1.6 Den information som lämnas till befälhavaren enligt reglerna II-1/B/8.7.1 och II-1/B/8.7.2, såsom de har utformats för att uppfylla reglerna II-1/B/8.2.3 till II-1/B/8.2.3.4, skall gälla utan ändringar för ro-ro-passagerarfartyg som godkänts i överensstämmelse med dessa krav.2. För bedömning av effekten av den havsvattenvolym som antas ha samlats på det skadade ro-ro-däcket i punkt 1 skall följande villkor råda:2.1 Ett tvärskepps-/långskeppsskott skall anses vara intakt om hela skottet är placerat innanför de vertikala ytor på båda sidorna av fartyget, som är belägna på ett avstånd från bordläggningen som är lika stort som en femtedel av fartygets bredd, som den definieras i regel II-1/2, uppmätt i rät vinkel mot centerlinjen i nivå med den djupaste indelningsvattenlinjen.2.2 I de fall då fartygskonstruktionen är delvis breddad för att uppfylla bestämmelserna i denna bilaga skall den påföljande ökningen av måttet av en femtedel av dess bredd användas genomgående, men skall inte inverka på placeringen av befintliga skottgenomföringar, rörledningsarrangemang m.m., som var godtagbara innan breddningen gjordes.2.3 Tätheten på tvärskepps- eller långskeppsskott, som anses vara effektiva när det gäller att avgränsa den förmodade ansamlingen av havsvatten i den ifrågavarande avdelningen på det skadade ro-ro-däcket, skall stå i proportion till dränerings-/länssystemet och skall kunna motstå hydrostatiska tryck enligt skadeberäkningarnas resultat. Sådana skott skall vara minst 2,2 meter höga. På fartyg med hängdäck för bilar skall dock skottets lägsta höjd inte vara mindre än avståndet till hängdäckets undersida i nedsänkt läge.2.4 För vissa arrangemang, som till exempel hängdäck med full bredd och breda sidotrunkar (casings), kan andra skotthöjder, på grundval av detaljerade modellförsök, godtas.2.5 Effekten av den förmodade samlade havsvattenvolymen behöver inte tas med i beräkningen under förutsättning att den skadade avdelningen har länsportar på var sida om ro-ro-däcket, jämnt fördelade längs avdelningens sidor, som uppfyller följande krav:2.5.1 A >= 0,3 ldär A är länsportarnas sammanlagda area på var sida om däcket uttryckt i m2, och l är avdelningens längd uttryckt i meter.2.5.2 Fartyget skall ha ett restfribord på minst 1,0 meter i det svåraste skadefallet utan att effekten av den antagna vattenvolymen på det skadade ro-ro-däcket tas med i beräkningen, och2.5.3 länsportarna skall vara placerade inom 0,6 meter över det skadade ro-ro-däcket och den undre kanten på länsportarna skall vara lägre än 2 centimeter över däck, och2.5.4 länsportarna skall vara utrustade med stängningsanordningar eller klaffar som hindrar vattenintrång på ro-ro-däcket men samtidigt tillåter dränering av vatten som kan ha samlats på ro-ro-däcket.2.6 När ett skott, som är beläget ovanför ro-ro-däcket, förmodas vara skadat skall båda de avdelningar som gränsar till skottet förmodas vara vattenfyllda upp till samma nivå, enligt beräkningarna i punkt 1.1 eller 1.3.3. Vid bestämning av den signifikanta våghöjden skall de våghöjder användas som anges på kartorna eller i de förteckningar över havsområden som medlemsstaterna upprättat i enlighet med artikel 5 i detta direktiv.3.1 För fartyg som endast är i trafik under en kortare period skall värdstatens myndigheter i samråd med det andra land som har en hamn längs fartygets rutt, bestämma vilken signifikant våghöjd som skall användas.4. Modellförsök skall genomföras i enlighet med tillägget.TilläggModellförsöksmetod1. SyfteI de försök som avses i punkt 1.4 i de stabilitetskrav som ingår i bilaga I skall fartyget bevisligen kunna motstå en sjögång, definierad i punkt 3 nedan, under de sämsta möjliga skadefallsomständigheter.2. Fartygsmodell2.1 Försöksmodellen skall vara en kopia av det verkliga fartyget både till yttre form och inre arrangemang, i synnerhet gäller detta alla skadade områden, som inverkar på fyllning och tömning av vatten. Skadan skall motsvara det svårast tänkbara skadefallet så som det är definierat för att överensstämma med regel II-1/B/8.2.3.2 i SOLAS-konventionen. Ytterligare ett försök krävs med en midskeppsskada utan trim om platsen för den svåraste skadan, enligt SOLAS 90-kriterierna, ligger utanför ett område på ± 10 procent av längden mellan perpendiklarna (Lpp) från midskeppspunkten. Detta extra försök krävs endast då ro-ro-utrymmena förmodas vara skadade.2.2 Modellen skall uppfylla följande krav:2.2.1 Längden mellan perpendiklarna (Lpp) skall vara minst 3 meter.2.2.2 Skrovmaterialet skall vara tunt nog i området där detta kan antas påverka resultaten.2.2.3 Rörelsekaraktäristika skall nära efterlikna det verkliga fartygets egenskaper, med särskild uppmärksamhet på att skala tröghetsradier i rullnings- och stampningsrörelserna. Djupgående, trim, slagsida och tyngdpunkt skall representera det svårast tänkbara skadefallet.2.2.4 Väsentliga konstruktionsegenskaper som vattentäta skott, luftrör m.m. ovan och under skottdäcket som kan resultera i osymmetrisk fyllning skall utformas noga, så långt det är praktiskt möjligt, för att representera de verkliga omständigheterna.2.2.5 Skadan skall ha följande utseende och omfång:2.2.5.1 En rektangulär sidoprofil med den bredd som anges i regel II-1/B/8.4.1 i SOLAS-konventionen och med obegränsad vertikal sträckning.2.2.5.2 En likbent triangulär profil på det horisontella planet till en höjd som motsvarar B/5 enligt regel II-1/B/8.4.2 i SOLAS-konventionen.3. Experimentförfarande3.1 Modellen skall utsättas för en långkammig oregelbunden sjögång enligt JONSWAP-spektrat med en signifikant våghöjd hs som definierad i punkt 1.3 i stabilitetskraven och med en förstärkningsfaktor γ och en vågperiod Tp enligt följande:3.1.1 Tp = 4[radic   ]hsdär γ = 3,3, och3.1.2 Tp är rullningsperioden för det skadade fartyget utan vatten på däck, under angivet lastfall, men inte större än 6[radic   ]hs, och med γ = 1.3.2 Modellen skall få driva fritt och i sidsjö (90 grader) med skadan riktad mot inkommande vågor. Modellen får inte hållas på plats på så sätt att den hindras från att kantra. Om fartyget är upprätt efter skada och fyllning skall det tillfogas en slagsida på 1 grad i riktning mot skadan.3.3 Minst fem försök skall utföras för varje vågperiod. Försökstiden under varje försök skall vara så pass lång att fartyget nått ett stationärt tillstånd, dock i minst 30 minuters fullskaletid. Varje försök skall utföras med olika vågtåg.3.4 Om inget försök resulterar i slagsida mot skadan skall försöken upprepas fem gånger under vardera av de två angivna vågförhållandena, eller alternativt skall modellens krängningsvinkel ökas ytterligare 1 grad i riktning mot skadan och försöket upprepas två gånger under vardera av de två angivna vågförhållandena. Syftet med de extra försöken är att, på bästa möjliga sätt, påvisa fartygets förmåga att motstå kantring i båda riktningarna.3.5 Försöken skall utföras för följande skadefall:3.5.1 Det svårast tänkbara skadefallet med avseende på arean under GZ-kurvan enligt SOLAS-konventionen, och3.5.2 det svåraste skadefallet midskepps med avseende på restfribordet på midskeppsdelen om så krävs i punkt 2.1.4. ÖverlevnadskriterierFartyget skall anses överleva om ett stationärt tillstånd uppnås i på varandra följande försöksserier enligt punkt 3.3, förutsatt att krängningsvinklar över 30 grader mot vertikalaxeln, som inträffar oftare än i 20 procent av rullningarna eller bestående slagsida som är större än 20 grader anses vara ett kantringstillstånd även om ett stationärt tillstånd uppnås.5. Godkännande av försök5.1 Förslag till modellförsöksförfaranden skall lämnas in till värdstatens myndigheter och godkännas innan de används. Det bör också uppmärksammas att mindre omfattande skador också kan ge upphov till de svåraste skadesituationerna.5.2 Försöken skall dokumenteras med en rapport och en videoinspelning eller med andra visuella medel och innehålla all relevant information om fartyget och försöksresultaten.BILAGA IIRIKTLINJER FÖR NATIONELLA MYNDIGHETERenligt artikel 6.3DEL ITILLÄMPNINGI enlighet med artikel 6.3 i detta direktiv skall medlemsstaternas nationella myndigheter, vid tillämpning av de specifika stabilitetskrav som anges i bilaga I, använda dessa riktlinjer i den mån detta är praktiskt möjligt och lämpligt med hänsyn till det berörda fartygets konstruktion. Punkternas numrering nedan motsvarar den i bilaga I.Punkt 1Som ett första steg skall alla ro-ro-passagerarfartyg som avses i artikel 3.1 i detta direktiv uppfylla SOLAS 90-kriterierna beträffande reststabilitet som gäller för alla passagerarfartyg byggda den 29 april 1990 eller senare. Det är tillämpningen av detta krav som definierar det restfribord (fr) som används i beräkningarna i punkt 1.1.Punkt 1.11. I denna punkt behandlas effekten av en hypotetisk mängd vatten som samlats på ro-ro-däcket (skottdäcket). Vattnet antas ha trängt in på däcket via en öppning som uppkommit genom en skada. Enligt denna punkt skall fartyget utöver samtliga krav i SOLAS 90-kriterierna även uppfylla den del av SOLAS 90-kriterierna som anges i punkt 2.3-2.3.4 i regel II-1/B/8 med en bestämd mängd vatten på däcket. Vid denna beräkning behöver inga andra krav i regel II-1/B/8 beaktas. Fartyget behöver exempelvis inte uppfylla kraven beträffande jämviktsvinklarna eller kravet på att marginallinjen inte får komma under vatten.2. Den vattenmängd som antas ha samlats läggs till som en vätskelast med en gemensam yta för samtliga utrymmen som antas vara flödade på bildäcket. Vattennivån (hw) på däcket beror på restfribordet (fr) efter skadan och mäts vid skadans placering (se figur 1). Restfribordet (fr) är det minsta avståndet mellan det skadade ro-ro-däcket och flytvattenlinjen (efter eventuell utjämning) vid den förmodade skadans placering sedan alla möjliga skadesituationer har undersökts vid fastställande av överensstämmelse med SOLAS 90-kriterierna i enlighet med punkt 1 i bilaga I. Den hypotetiska vattenmängd som antas ha samlats på det skadade ro-ro-däcket skall inte beaktas vid beräkning av fr.3. Om fr är 2,0 meter eller mer, antas inget vatten ha samlats på ro-ro-däcket. Om fr är 0,3 meter eller mindre, antas nivån hw vara 0,5 meter. Mellanliggande vattennivåer erhålls genom linjär interpolation (se figur 2).Punkt 1.2För att dränerings-/länssystem skall anses vara effektiva måste de ha en sådan kapacitet att de förhindrar att stora mängder vatten samlas på däcket, dvs. en kapacitet på tusentals ton per timme. Detta är betydligt mer än kapaciteten hos de system som fartygen är utrustade med vid tidpunkten för antagande av dessa bestämmelser. Sådana högeffektiva dränerings-/länssystem kan komma att utvecklas och godkännas i framtiden (med utgångspunkt i de riktlinjer som kommer att utarbetas av Internationella sjöfartsorganisationen).Punkt 1.31. För fartyg som trafikerar geografiskt begränsade områden får den mängd vatten som antas ha samlats på däcket minskas utöver vad som sägs i punkt 1.1. Dessa områden fastställs beroende på den signifikanta våghöjden (hs) i området i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 i detta direktiv.2. Om den signifikanta våghöjden (hs) i det aktuella området är 1,5 meter eller mindre antas inget ytterligare vatten samlas på det skadade ro-ro-däcket. Om den signifikanta våghöjden i det aktuella området är 4,0 meter eller mer, skall mängden vatten som antas samlas beräknas enligt punkt 1.1. Mellanliggande värden bestäms genom linjär interpolation (se figur 3).3. Nivån (hw) hålls konstant och mängden ytterligare vatten varierar därför beroende på krängningsvinkeln och på huruvida däckhörnet vid en viss krängningsvinkel kommer under vatten eller inte (se figur 4). Det bör uppmärksammas att bildäcksutrymmenas permeabilitet antas vara 90 procent (enligt MSC/Circ.649), medan permeabiliteten hos andra utrymmen som antas vara vattenfyllda är den som föreskrivs i SOLAS-konventionen.4. Om beräkningarna för att påvisa överensstämmelsen med detta direktiv avser en signifikant våghöjd som understiger 4,0 meter, skall denna signifikanta våghöjd anges på fartygets säkerhetscertifikat.Punkt 1.4/1.5I stället för att kräva att fartyget skall uppfylla de nya stabilitetskraven i punkt 1.1 eller 1.3 kan myndigheterna godta ett bevis om överensstämmelse som grundas på modellförsök. De krav som gäller för modellförsök anges i tillägget till bilaga I. Riktlinjer för modellförsök ingår i del II i denna bilaga.Punkt 1.6Det är inte säkert att KG- eller GM-gränskurvor enligt SOLAS 90-kriterierna som tagits fram på vanligt sätt fortfarande är tillämpliga i de fall då däcket, i enlighet med detta direktiv, antas stå under vatten, och det kan vara nödvändigt att ta fram reviderade gränskurvor som tar hänsyn till detta tillförda vatten. Man måste därför göra tillräckligt många beräkningar med olika djupgående och trim.Observera:Reviderade KG/GM-gränskurvor kan erhållas genom iteration, varvid det minsta GM-överskott som en följer av skadestabilitetsberäkningarna med vatten på däck läggs till den KG (eller dras ifrån den GM) som används för att bestämma friborden vid skada (fr), som ligger till grund för vattenmängderna på däck. Detta förfarande upprepas tills GM-överskottet blir försumbart.Operatörerna förväntas inleda denna iteration med den kombination av största KG/minsta GM som rimligen kan tålas under drift, och torde försöka justera det resulterande skottarrangemanget på däck så att GM-överskottet enligt skadestabilitetsberäkningarna med vatten på däck blir så litet som möjligt.Punkt 2.1Liksom i de konventionella skadekriterierna enligt SOLAS anses skotten innanför B/5-linjen vara intakta vid en sidokollisionsskada.Punkt 2.2Om fartyget har utrustats med sidosponsoner för att uppfylla kraven i regel II-1/B/8, och fartygets bredd (B) och B/5-avståndet från fartygssidan därigenom ökar, får en sådan ändring inte leda till flyttning av befintliga konstruktionsdetaljer eller genomföringar i de vattentäta huvudtvärskeppsskotten under skottdäcket (se figur 5).Punkt 2.31. Tvärskepps- eller långskeppsskott/barriärer på fartyget som begränsar rörelsen hos det vatten som antas ha samlats på det skadade ro-ro-däcket behöver inte vara helt vattentäta. Mindre läckage kan godtas under förutsättning att dränerings-/länssystemet kan förhindra att vatten samlas på "andra sidan" av skottet/barriären. Om spygatten slutar fungera beroende på att det inte längre finns någon positiv skillnad i vattennivåerna, måste det finnas andra möjligheter att avleda vattnet.2. Tvärskepps- och långskeppsskottens/barriärernas höjd (Bh) får inte understiga 8 x hw meter, där hw är det samlade vattnets höjd beräknat utifrån restfribordet och den signifikanta våghöjden (enligt punkterna 1.1 och 1.3). Skottets/barriärens höjd får dock under inga omständigheter understigaa) 2,2 meter, ellerb) avståndet mellan skottdäcket och mellan- eller hängdäckets undersida i nedsänkt läge, om detta avstånd är större. Observera att eventuella mellanrum mellan skottets övre kant och bordläggningens undersida måste "tätas" i tvärskepps och långskepps riktning, beroende på vilket som är lämpligt (se figur 6).Skott/barriärer med lägre höjd än den ovan angivna kan godtas om modellförsök genomförs i enlighet med del II i denna bilaga, för att säkerställa att den alternativa konstruktionen ger tillräcklig överlevnadsförmåga. Det är viktigt att skottets/barriärens höjd väljs så att den också är tillräckligt stor för att förhindra progressiv flödning inom den erforderliga stabilitetsvidden. Modellförsöken får inte påverka denna vidd.Observera:Stabilitetsvidden kan minskas till 10 grader under förutsättning att motsvarande area under kurvan ökas (enligt MSC 64/22).Punkt 2.5.1Arean "A" avser permanenta öppningar. Det bör noteras att länsportar inte är något lämpligt alternativ för fartyg som behöver flytkraften från hela eller delar av överbyggnaden för att uppfylla kriterierna. Länsportarna skall vara försedda med klaffar som hindrar vatten från att komma in, men möjliggör avledning av vatten.Dessa klaffar måste vara självverkande och det måste visas att de inte begränsar utflödet i någon större utsträckning. Varje betydande effektivitetsminskning måste kompenseras genom att fartyget förses med ytterligare öppningar så att den erforderliga arean bibehålls.Punkt 2.5.2För att länsportarna skall anses vara effektiva skall det minsta avståndet från länsportens nedre kant till vattenlinjen i skadat skick vara minst 1,0 meter. Effekten av eventuellt ytterligare vatten på däcket skall inte tas med i beräkningen av detta avstånd (se figur 7).Punkt 2.5.3Länsportarna måste vara belägna så långt ned som möjligt på brädgången eller bordläggningen längs fartygssidan. Den nedre kanten på länsportens öppning får inte befinna sig mer än 2 centimeter ovanför skottdäcket och den övre kanten inte mer än 0,6 meter (se figur 8).Observera:Utrymmen som omfattas av punkt 2.5, dvs. utrymmen som är försedda med länsportar eller liknande öppningar, skall inte tas med som intakta utrymmen vid framtagning av kurvorna för intaktstabilitet och skadestabilitet.Punkt 2.61. Den föreskrivna skadeutbredningen skall gälla för fartygets hela längd. Beroende på fartygets indelning är det möjligt att skadan inte påverkar något skott, eller att den endast påverkar ett skott under skottdäcket, ett skott över skottdäcket eller olika kombinationer av skott.2. Alla tvärskepps- och långskeppsskott/barriärer som begränsar den mängd vatten som antas ha samlats måste alltid vara på plats och ordentligt fastsatta när fartyget befinner sig till havs.3. Vid skada på tvärskeppsskott/barriär skall det vatten som samlats på däck ha en gemensam yta på båda sidor om det skadade skottet/barriären vid höjden hw (se figur 9).DEL IIMODELLFÖRSÖKSyftet med dessa riktlinjer är att säkerställa att enhetliga metoder används vid konstruktion och kontroll av modellen, samt vid genomförande och analys av modellförsöken. Denna enhetlighet kommer naturligtvis i viss mån att påverkas av tillgängliga resurser och av kostnaderna.Innehållet i punkt 1 i tillägget till bilaga I kräver ingen närmare förklaring.Punkt 2 - Fartygsmodell2.1 Det spelar i sig ingen roll i vilket material modellen tillverkas, men den skall både i intakt och skadat skick vara så pass styv att den har samma hydrostatiska egenskaper som det verkliga fartyget, och skrovbalkens rörelser på grund av vågorna skall vara försumbar.Det är också viktigt att de skadade avdelningarna utformas så exakt som möjligt, så att vattenvolymen motsvarar det verkliga omständigheterna.Det är viktigt att förhindra att vatten tränger in i modellens intakta delar, eftersom även små mängder vatten påverkar dess beteende.2.2 Modellens egenskaper2.2.1 Skaleffekter spelar en viktig roll för modellens beteende under försöken, och det är därför viktigt att försöka begränsa dessa effekter i största möjliga utsträckning. Modellen bör vara så bred som möjligt, eftersom detaljerna i de skadade avdelningarna då är lättare att konstruera, samtidigt som skaleffekterna blir mindre. Det rekommenderas därför att modellens längd inte är mindre än skala 1:40. Modellen skall emellertid inte vara kortare än 3 meter vid indelningsvattenlinjen.2.2.2 a) För att säkerställa att den inträngda vattenmängden och dess tyngdpunkt är korrekt representerade, skall modellen vara så tunn som möjligt vid de förmodade skadornas placering. Det är inte alltid möjligt att konstruera modellens skrov och de primära och sekundära indelningarna vid skadans placering i tillräcklig detalj. Det kan på grund av dessa begränsningar vara omöjligt att exakt beräkna utrymmets permeabilitet.2.2.2 b) Man har vid försök konstaterat att modellens vertikala sträckning kan påverka resultaten vid dynamisk testning. Modellen av fartyget måste därför ha en överbyggnad som är minst tre normalhöjder över skottdäcket (fribordsdäcket), så att de stora vågorna i vågtåget inte bryter över modellen.2.2.2 c) Det är viktigt att kontrollera modellens djupgående inte bara i intakt skick, utan också i skadat skick för korrelation med de värden på djupgåendet som erhålls vid beräkning av skadestabiliteten. Efter mätning av den skadade modellens djupgående kan det vara nödvändigt att korrigera den skadade avdelningens permeabilitet, antingen genom att sätta in intakta avdelningar eller lägga till vikter. Det är emellertid också viktigt att se till att det inträngda vattnets tyngdpunkt är korrekt representerad. Vid eventuella justeringar måste man ta till en viss säkerhetsmarginal.2.2.2 d) Om det är nödvändigt att förse modellen med barriärer på däck och barriärernas höjd är lägre än vad som erfordras enligt punkt 2.3 i bilaga I, skall modellen utrustas med CCTV så att det är möjligt att begränsa eventuell "översköljning" och ansamling av vatten på icke skadade delar av däcket. I detta fall måste en videoinspelning ingå som en del av försöksprotokollet.2.2.3 För att säkerställa att modellens rörelsekaraktäristika överensstämmer med det verkliga fartygets egenskaper är det viktigt att modellen både lutas och rullas i intakt skick så att den intakta modellens GM och massfördelning kan kontrolleras.Det verkliga fartygets tvärskepps tröghetsradie skall inte antas vara större än 0,4B och dess långskepps tröghetsradie skall inte antas vara större än 0,25L.Modellens långskepps rullningsperiod erhålls ur följande formel:>Hänvisning till >därGM: det verkliga fartygets metacenterhöjd (i intakt skick)g: tyngdkraftsaccelerationenλ: modellens skalaB: det verkliga fartygets breddObserveraÄven om lutning och rullning av den skadade modellen kan godtas som ett sätt att kontrollera reststabilitetskurvan, kan sådana försök inte ersätta intaktförsök.Den skadade modellen måste emellertid rullas för att erhålla den rullningsperiod som erfordras för att genomföra försöken enligt punkt 3.1.2.2.2.4 Innehållet i denna punkt kräver ingen närmare förklaring. Ventilatorerna i det verkliga fartygets skadade avdelning antas göra det möjligt för vattnet att strömma in och röra sig obehindrat. När man försöker minska ventilsystemets skala kan emellertid oönskade skaleffekter uppkomma. För att förhindra uppkomsten av sådana skaleffekter rekommenderas att ventilationssystemet konstrueras i en större skala än resten av modellen. Därigenom kan man vara säker på att ventilationssystemet inte påverkar vattenflödet på bildäcket.2.2.5 Den prismatiska skadeutbredningens likbenta triangulära profil skall motsvara lastvattenlinjen.Om sidotrunkar med en bredd som understiger B/5 är monterade måste skadans längd vid sidotrunkarnas placering vara minst två meter för att man skall kunna undvika eventuella skaleffekter.Punkt 3 - Experimentförfarande3.1 VågspektraJONSWAP-spektrat skall användas, eftersom det beskriver de vågor som uppkommer då vindens anlöpningssträcka och varaktighet är begränsad, och motsvarar de flesta förhållanden världen över. Det är här viktigt att kontrollera vågtågets vågperiod och att även medelvärdet av nollgenomgångarna (zero crossing period) är korrekt.3.1.1 Medelvärdet av nollgenomgångarna, motsvarande en vågperiod på 4[radic   ]hs och med en förstärkningsfaktor γ på 3,3 får inte vara större än{Tp/(1,20 till 1,28) } +/- 5 %3.1.2 Medelvärdet av nollgenomgångarna motsvarande en vågperiod som är lika stor som den skadade modellens rullningsperiod och med en förstärkningsfaktor γ på 1 får inte vara större än{Tp/(1,3 till 1,4) } +/- 5 %Om den skadade modellens rullningsperiod är större än 6[radic   ]hs, skall vågperioden begränsas till 6[radic   ]hs.ObserveraDet har konstaterats att det inte är praktiskt möjligt att fastställa gränser för medelvärdet av nollgenomgångarna för modellens vågspektra enligt den matematiska formelns nominella värden. Därför medges en felmarginal på fem procent.För varje försök skall ett vågspektrum registreras och dokumenteras. Mätningarna för denna registrering skall göras i modellens omedelbara närhet (men inte på läsidan) - se figuren nedan - och även nära vågbildningsmaskinen. Modellen skall också förses med instrument som gör det möjligt att mäta och registrera dess rörelser (rullning, hävning och stampning) och flytläge (slagsida och trim) under försöket.>PIC FILE= "L_2003123SV.003501.TIF">Vågmätningsproben skall placeras antingen på båge A eller båge B (figur a).Punkterna 3.2, 3.3, 3.4Innehållet i dessa punkter kräver ingen närmare förklaring.3.5 Simulerade skadorDen omfattande forskning som bedrivits för att ta fram lämpliga kriterier för nya fartyg har tydligt visat att arean under reststabilitetskurvan upp till GZ-kurvans högsta värde är en annan viktig faktor vid sidan av GM och fribord. Det svåraste skadefallet enligt SOLAS som uppfyller kraven i punkt 3.5.1 skall väljas så att minsta möjliga area erhålls under reststabilitetskurvan upp till GZ-kurvans högsta värde.Punkt 4 - ÖverlevnadskriterierInnehållet i denna punkt kräver ingen närmare förklaring.Punkt 5 - Godkännande av försökFöljande dokument skall ingå i rapporten till myndigheten:a) Skadestabilitetsberäkningar för svåraste skadefallet enligt SOLAS och svåraste midskepps skada (om dessa skiljer sig åt).b) Generalarrangemangsritning av modellen med konstruktions- och instrumentdetaljer.c) Rapporter från krängnings- och rullningsprov.d) Beräkningar av det verkliga fartygets och modellens rullningsperioder.e) Nominella och uppmätta vågspektra (nära vågbildningsmaskinen respektive nära modellen).f) Representativ registrering av modellens rörelser, flytläge och drift.g) Relevanta videoinspelningar.ObserveraMyndigheten skall närvara vid samtliga försök.Figurer(Riktlinjer för nationella myndigheter)Figur 1>PIC FILE= "L_2003123SV.003601.TIF">SOLAS damage length = /Skadad längd enligt SOLASFigur 2>PIC FILE= "L_2003123SV.003701.TIF">1. Om fr >= 2,0 meter är vattnets höjd på däcket (hw) = 0,0 meter.2. Om fr <= 0,3 meter är vattnets höjd på däcket (hw) = 0,5 meter.Figur 3>PIC FILE= "L_2003123SV.003702.TIF">1. Om hs >= 4,0 meter beräknas vattnets höjd på däcket enligt figur 32. Om hs <= 1,5 meter är vattnets höjd på däcket (hw) = 0,0 meter.Exempel:Om fr = 1,15 meter och hs = 2,75 meter, är höjden hw = 0,125 meter.Figur 4>PIC FILE= "L_2003123SV.003801.TIF">angle of equilibrium = /jämviktsvinkelheel angle (dock edge not immersed) = /krängningsvinkel (däckhörnet ej under vatten)heel angle (dock angle point of immersion) = /krängningsvinkel (den vinkel då någon del av däcket når vattenytan)heel angle (deck edge immersed) = /krängningsvinkel (däckhörnet under vatten)Figur 5>PIC FILE= "L_2003123SV.003901.TIF">Existing ship B/5 line = /Det existerande fartygets B/5-linjeModified ship B/5 line = /Det ombyggda fartygets B/5-linjeAdded Sponsons = /Sponsoner som tillkommitExisting piping in this area need not be re-sited = /De befintliga rörledningarna i detta område behöver inte flyttase.g. = /t.ex.Original B = /Ursprunglig BFigur 6>PIC FILE= "L_2003123SV.004001.TIF">Fartyg utan hängdäck för bilarExempel 1Vattnets höjd på däcket = 0,25 meterMinsta erforderliga höjd på barriären = 2,2 meterGaps to be plated-in = /Mellanrum som måste tätasTop of bulkhead = /Skottets övre kantmetres = /meterFartyg med hängdäck (vid barriärens placering)Exempel 2Vattnets höjd på däcket (hw) = 0,25 meterMinsta erforderliga höjd på barriären = xFigur 7>PIC FILE= "L_2003123SV.004002.TIF">final stage damage WL = /skada i slutskedetminsta erforderliga avstånd mellan fribord och länsporten =1,0 meterFigur 8>PIC FILE= "L_2003123SV.004101.TIF">0.6 m max. = /max. 0,6 marea = /areaLength of compartment = /AvdelningslängdFigur 9>PIC FILE= "L_2003123SV.004102.TIF">SOLAS damage length = /Skadad längd enligt SOLASDäckhörnet ej under vatten>PIC FILE= "L_2003123SV.004103.TIF">Däckhörnet under vatten