Avis juridique important

|

31987L0184

Kommissionens direktiv 87/184/EEG av den 6 februari 1987 om ändring av bilaga 2 till rådets direktiv 72/276/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 075 , 17/03/1987 s. 0021 - 0027 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0138  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0138

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 6 februari 1987 om ändring av bilaga 2 till rådets direktiv 72/276/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar (87/184/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier(1), senast ändrat genom direktiv 83/623/EEG(2), särskilt artikel 15 a.2 i detta, ochmed beaktande av följande:Direktiv 71/307/EEG föreskriver märkning för att ange vilka fibrer som ingår i textilvaror. Att märkningarna överenstämmer med innehållet i varorna kontrolleras genom analyser.I enlighet med artikel 13.2 i ovannämnda direktiv fastställs i bilaga 2 till rådets direktiv 72/276/EEG(3), senast ändrad genom direktiv 81/75/EEG(4), 15 enhetliga analysmetoder för de flesta på marknaden förekommande textilvaror som består av binära blandningar.Mot bakgrund av gradvis vunna erfarenheter i nationella laboratorier och resultaten av likartade prov som utförts i flera laboratorier under kommissionens överinseende är det nödvändigt att- omarbeta metod nr 2 genom att lägga till användningen av ytterligare en reagens som är stabil och lätt att tillreda,- ändra vissa moment i metod nr 8 för att förenkla provningsförfarandet och säkerställa enhetliga resultat,- att stryka metod nr 12 vars noggrannhet visat sig vara otillräcklig.Textilvaror som består av blandningar av klorfiber, vissa modakryltyper, vissa elastantyper, acetat, triacetat och vissa andra fibrer som också är underkastade märkningstvång enligt direktiv 71/307/EEG omfattas inte av direktiv 72/276/EEG. Enhetliga analysmetoder för dessa varor bör därför fastställas.Bestämmelserna i detta direktiv överensstämmer med det yttrande som avgivits av Kommittén för direktiv om benämningen och märkningen av textilier.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Avsnitt 2 av bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG ändras på följande sätt:1. Specialmetoderna nr 2, 8 och 12 skall ändras i enlighet med bilaga 1 till detta direktiv.2. Specialmetod nr 16 i bilaga 2 till detta direktiv skall läggas till.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 september 1988 och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Så snart detta direktiv har anmälts skall medlemsstaterna även se till att kommissionen underrättas i så god tid att den kan lämna sina synpunkter på föreslagna lagar och andra författningar som de avser att anta inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 februari 1987På kommissionens vägnarGrigoris VARFISLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16.(2) EGT nr L 353, 15.12.1983, s. 8.(3) EGT nr L 173, 31.7.1972, s. 1.(4) EGT nr L 57, 4.3.1981, s. 23.BILAGA 1 Ändringar till avsnitt 2 ("Specialmetoder") i bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG Metod nr 2:Texten skall ersättas med följande:"METOD NR 2VISSA PROTEINFIBRER OCH VISSA ANDRA FIBERSLAG(Metod med användande av hypoklorit)1. TILLÄMPNINGDenna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av1. vissa proteinfibrer, nämligen ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), protein (21)med2. bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23), akryl (24), klorfibrer (25), polyamid eller nylon (28), polyester (29), polypropylen (31), elastan (37) och glasfiber (38).Om olika proteinfibrer förekommer, ger metoden den totala mängden men inte de enskilda kvantiteterna.2. PRINCIPProteinfibrerna i en känd torr massa av blandningen löses ut med en hypokloritlösning. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen torr proteinfiber erhålls som mellanskillnaden.För beredning av hypokloritlösningen kan antingen litiumhypoklorit eller natriumhypoklorit användas.Litiumhypoklorit rekommenderas när endast ett mindre antal analyser skall utföras eller för analyser som utförs med ganska långa intervaller. Anledningen till detta är att den procentuella andelen hypoklorit i litiumhypoklorit i fast form   till skillnad mot natriumhypoklorit   är praktiskt taget konstant. Om den procentuella andelen hypoklorit är känd behöver hypoklorithalten inte kontrolleras jodometriskt för varje analys eftersom en konstant vägd del av litumhypoklorit kan utnyttjas.3. UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna)3.1 Utrustningi) Erlenmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 250 ml,ii) Termostatreglerad behållare, inställbar till 20 (± 2)°C.3.2 Reagenseri) Hypokloritreagensa) LitiumhypokloritlösningDenna består av en nytillredd lösning som innehåller 35 (± 2) g/l aktivt klor (ca 1 M) till vilken tillsätts 5 (± 0,5) g/l i förväg upplöst natriumhydroxid. Upplös 100 g litiumhypoklorit som innehåller 35 % aktivt klor (eller 115 g som innehåller 30 % aktivt klor) i ca 700 ml destillerat vatten, tillsätt 5 g natriumhydroxid upplöst i ca. 200 ml destillerat vatten till en liter med destillerat vatten. Den nytillredda lösningen behöver inte kontrolleras jodometriskt.b) NatriumhypokloritlösningDenna består av en nytillredd lösning som innehåller 35 (± 2) g/l aktivt klor (ca 1 M) till vilken tillsätts 5 (± 0,5) g/l i förväg upplöst natriumhydroxid.Kontrollera lösningens innehåll av aktivt klor jodometriskt före varje analys.ii) Ättiksyra, utspädd lösning.5 ml isättika späds med vatten till 1 liter.4. UTFÖRANDEFölj rekommendationerna i de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som följer: blanda ca 1 g av provet med ca 100 ml hypokloritlösning (litum- eller natriumhypoklorit) i 250 ml-kolven och skaka kraftigt så att provmaterialet blöts ordentligt. Håll sedan flaskan varm vid en temperatur av 20°C i en termostatreglerad behållare i 40 minuter och skaka kraftigt hela tiden eller åtminstone med jämna mellanrum. Eftersom utlösningen av ull försiggår exotermiskt måste reaktionsvärmen med denna metod fördelas och avlägsnas. Annars kan betydliga fel uppstå p.g.a. den begynnande utlösningen av de olösliga fibrerna.Filtrera innehållet i kolven efter 40 minuter genom en vägd filterdegel och för över allt återstående fibermaterial till filterdegeln genom att skölja kolven med en liten mängd hypokloritreagens. Avvattna degeln genom avsugning och skölj återstoden med i tur och ordning vatten, utspädd ättiksyra och till sist vatten. Avvattna genom avsugning efter varje sköljning. Låt varje sköljvätska självrinna före avsugning.Avvattna slutligen genom avsugning, torka, låt degeln svalna och väg den med innehåll.5. BERÄKNING AV RESULTATBeräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00 utom för bomull, viskos och modal där d = 1,01 och för oblekt bomull där d = 1,03.6. PRECISIONFör en homogen textilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå."Metod nr 8Texten ändras på följande sätt:Under punkt 4 ("Utförande") skall femte, sjätte och sjunde stycket lyda som följer:"För över allt återstående fibermaterial till filterdegeln genom att skölja bägaren med dimetylformamid. Avvattna degeln genom avsugning. Skölj återstoden med ca 1 liter varmt vatten (70 80°C) och fyll degeln varje gång. Efter varje tillsats av vatten gör man en snabb avsugning men inte förrän vattnet självrunnit. Om sköljvätskan rinner genom degeln för långsamt kan den avsugas något.Avvattna slutligen filterdegeln, låt den svalna och väg den med innehåll."Punkt 5 ("BERÄKNING AV RESULTAT") skall lyda som följer:"Beräkna resultatet enligt de allmänna anvisningarna. Värdet för d är 1,00 utom i följande fall:ull: 1,01bomull: 1,01kupro: 1,01modal: 1,01polyester: 1,01."Metod nr 12Denna metod skall utgå.BILAGA 2 METOD NR 16 KLORFIBER, VISSA MODAKRYLTYPER, VISSA ELASTANTYPER, ACETAT, TRIACETAT OCH VISSA ANDRA FIBERSLAG (Metod med användande av cyklohexanon) 1. TILLÄMPNINGDenna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av1. acetat (17), triacetat (22), klorfiber (25), vissa modakryltyper (27), vissa elastantyper (37)med2. ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23), polyamid eller nylon (28), akryl (24) och glasfiber (38).Vid förekomst av modakryl- eller elastantyper måste ett prov först utföras för att utröna om fibern kan utlösas helt i reagensen.Det är även möjligt att analysera blandningar som innehåller klorfibrer genom att använda metod nr 9 eller 15.2. PRINCIPAcetat- och triacetatfibrerna, klorfibrerna, vissa modakryltyper och elastantyper löses ut från en känd, torr massa med cyklohexanon vid en temperatur nära kokpunkten. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess vikt, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen klorfiber, modakryl, elastan, acetat och triacetat erhålls som mellanskillnaden.3. UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna)3.1 Utrustningi) Utrustning för extrahering under värme som lämpar sig för användning vid provningsförfarandet enligt avsnitt 4 (se figur: detta är en variant av den apparat som beskrivs i Melliand Textilberichte 56 (1975)-643-645).ii) Filterdegel för provkroppen.iii) Poröst mellanlägg (porositetsgrad 1).iv) Återloppskylare som kan anpassas till destillationskolven.v) Uppvärmningsanordning.3.2 Reagenseri) Cyklohexanon, kokpunkt 156°C.ii) Etylalkohol, 50 volymprocent.Obs! Cyklohexanon är brandfarligt och giftigt. Iaktta försiktighet vid användningen.4. UTFÖRANDEFölj de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som följer:Tillsätt 100 ml cyklohexanon per gram fibermaterial till provkroppen i destillationskolven. Sätt in extraheringsbehållaren i vilken placerats filterdegeln med provkroppen och det porösa mellanlägget i något lutande ställning. Sätt in återloppskylaren. Värm upp till kokpunkten och fortsätt extraheringen i 60 minuter med en omloppshastighet om minst 12 cykler i timmen. Avlägsna extraheringsbehållaren efter extrahering och avkylning, tag ut filterdegeln och avlägsna det porösa mellanlägget. Skölj innehållet i filterdegeln tre eller fyra gånger med 50 % etylalkohol som värmts upp till 60°C och därefter med 1 liter 60-gradigt vatten.Avsug inte under eller mellan sköljningarna. Låt sköljvätskan självrinna före avsugningen.Torka slutligen degeln, låt den svalna och väg den med innehåll.5. BERÄKNING AV RESULTATBeräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet för d är 1,00 med följande undantag:Silke 1,01.Akryl 0,98.6. PRECISIONFör en homogen textilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.>Hänvisning till film>


Avis juridique important

|

32003L0090

Kommissionens direktiv 2003/90/EG av den 6 oktober 2003 om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG vad gäller vilka egenskaper som minst skall ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 254 , 08/10/2003 s. 0007 - 0010

Kommissionens direktiv 2003/90/EGav den 6 oktober 2003om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG vad gäller vilka egenskaper som minst skall ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 2002/53/EG av den 13 juni 2002 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter(1), särskilt artikel 7.2 a och 7.2 b i detta, ochav följande skäl:(1) I kommissionens direktiv 72/180/EEG av den 14 april 1972 om fastställande av egenskaper och minimikrav för kontroll av sorter av lantbruksväxter(2), ändrat genom direktiv 2002/8/EG(3), fastställs vilka egenskaper som undersökningar av olika sorter minst skall omfatta samt minimikrav för hur de skall gå till, för att sorter skall kunna få officiellt godkännande och tas in i medlemsstaternas listor.(2) Riktlinjer rörande villkoren för provningen av sorterna har, för vissa arter, utfärdats av förvaltningsrådet vid Gemenskapens växtsortmyndighet (CPVO), som inrättades genom rådets förordning (EG) nr 2100/94 av den 27 juli 1994 om gemenskapens växtförädlarrätt(4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1650/2003(5).(3) Provningsriktlinjer i vilka villkoren för undersökning av sorterna fastställs, har utfärdats på internationell nivå. Den internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) har tagit fram provningsriktlinjer.(4) Direktiv 72/180/EEG ändrades genom direktiv 2002/8/EG för att det skulle skapas överensstämmelse mellan CPVO:s provningsriktlinjer och de villkor för undersökning av sorter som gäller för att dessa skall kunna godkännas för införande i medlemsstaternas nationella sortlistor, i den mån CPVO hade utfärdat riktlinjer för provning. CPVO har sedan dess utfärdat riktlinjer för ett antal andra arter.(5) Det är lämpligt att säkerställa överensstämmelse mellan CPVO:s provningsriktlinjer och de villkor som gäller för att sorterna skall kunna tas med i medlemsstaternas nationella listor.(6) Det är lämpligt att basera gemenskapens ordning på UPOV:s provningsriktlinjer, i den mån CPVO ännu inte har tagit fram särskilda riktlinjer. Nationell rätt skall tillämpas på de arter som inte omfattas av detta direktiv.(7) Direktiv 72/180/EEG bör därför upphöra att gälla.(8) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Medlemsstaterna skall föreskriva att sorter av arter av lantbruksväxter som uppfyller kraven enligt punkterna 2 och 3 tas in i den nationella sortlistan som avses i artikel 3.1 i direktiv 2002/53/EG.2. Vad gäller särskiljbarhet, stabilitet och enhetligheta) skall de arter som förtecknas i bilaga I uppfylla de villkor som av förvaltningsrådet vid Gemenskapens växtsortmyndighet (CPVO) fastställs i "Protokoll rörande provning av särskiljbarhet, enhetlighet och stabilitet" och som förtecknas i den bilagan,b) skall de arter som förtecknas i bilaga II överensstämma med de riktlinjer som av den internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) tagits fram för provning av särskiljbarhet, enhetlighet och stabilitet och som förtecknas i den bilagan.3. Vad gäller odlings- eller bruksvärde skall sorterna uppfylla villkoren i bilaga III, utan att detta hindrar tillämpningen av artikel 4.2 i direktivet.Artikel 2Samtliga sortegenskaper enligt artikel 1.2 a samt alla egenskaper som märkts med en asterisk (*) i de provningsriktlinjer som avses i artikel 1.2 b skall användas, såvida inte observationen av en egenskap omöjliggörs genom att en annan egenskap uttrycks, eller en egenskap förhindras att uttryckas på grund av de miljöförhållanden under vilka provningen utförs.Artikel 3Medlemsstaterna skall, när det gäller de arter som avses i bilagorna I och II, se till att de minimivillkor i fråga om försöksutformning och odlingsvillkor som måste vara uppfyllda för att provning skall kunna utföras och som avses i riktlinjerna i ovannämnda bilagor, är uppfyllda vid provningstillfället.Artikel 4Direktiv 72/180/EEG skall upphöra att gälla.Artikel 51. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 mars 2004. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de viktigaste bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 61. Om sorter inte godkänts för införande i den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter när detta direktiv träder i kraft, och officiella undersökningar inletts före detta datum i enlighet med bestämmelserna ia) direktiv 72/180/EEG ellerb) de riktlinjer från CPVO som anges i bilaga I eller de riktlinjer från UPOV som anges i bilaga II, beroende på art,skall de berörda sorterna anses uppfylla kraven i detta direktiv.2. Artikel 6.1 skall endast tillämpas i de fall då försöken leder till slutsatsen att sorterna är förenliga med bestämmelserna ia) direktiv 72/180/EEG ellerb) de riktlinjer från CPVO som anges i bilaga I eller de riktlinjer från UPOV som anges i bilaga II, beroende på art.Artikel 7Detta direktiv träder i kraft den sjunde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 8Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 oktober 2003.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 193, 20.7.2002, s. 1.(2) EGT L 108, 8.5.1972, s. 8.(3) EGT L 37, 7.2.2002, s. 7.(4) EGT L 227, 1.9.1994, s. 1.(5) EUT L 245, 29.9.2003, s. 28.BILAGA IFÖRTECKNING ÖVER ARTER SOM SKALL UPPFYLLA CPVO:S PROVNINGSRIKTLINJERSolros, protokoll TP-8, 31.10.2002Korn, protokoll TP-19, 27.3.2002Råg, protokoll TP-58, 31.10.2002Vete, protokoll TP-03/2, 27.3.2002Durumvete, protokoll TP-120, 27.3.2002Majs, protokoll TP-02, 15.11.2001Potatis, protokoll TP-23, 27.3.2002Dessa protokoll finns på CPVO:s webbplats (www.cpvo.eu.int).BILAGA IIFÖRTECKNING ÖVER ARTER SOM SKALL ÖVERENSSTÄMMA MED UPOV:S PROVNINGSRIKTLINJERFoderbeta, riktlinje TG/150, 4.11.1994Brunven, riktlinje TG/30/6, 12.10.1990Storven, riktlinje TG/30/6, 12.10.1990Krypven, riktlinje TG/30/6, 12.10.1990Rödven, riktlinje TG/30/6, 12.10.1990Plattlosta, riktlinje TG/180/3, 4.4.2001Alaskagräs, riktlinje TG/180/3, 4.4.2001Hundäxing, riktlinje TG/31/8, 17.4.2002Rörsvingel, riktlinje TG/39/8, 17.4.2002Fårsvingel, riktlinje TG/67/4, 12.11.1980Ängssvingel, riktlinje TG/39/8, 17.4.2002Rödsvingel, riktlinje TG/67/4, 12.11.1980Italienskt rajgräs, riktlinje TG/4/7, 12.10.1990Engelskt rajgräs, riktlinje TG/4/7, 12.10.1990Hybridrajgräs, riktlinje TG/4/7, 12.10.1990Timotej, riktlinje TG/34/6, 7.11.1984Ängsgröe, riktlinje TG/33/6, 12.10.1990Vitlupin, riktlinje TG/66/3, 14.11.1979Blålupin, riktlinje TG/66/3, 14.11.1979Gullupin, riktlinje TG/66/3, 14.11.1979Lusern, riktlinje TG/6/4, 21.10.1988Ärt, riktlinje TG/7/9, 4.11.1994 (rättelse 18.10.1996)Rödklöver, riktlinje TG/5/7, 4.4.2001Vitklöver, riktlinje TG/38/7, 9.4.2003Åkerböna, riktlinje TG/8/6, 17.4.2002Vicker, riktlinje TG/32/6, 21.10.1988Kålrot, riktlinje TG/89/6, 4.4.2001Oljerättika, riktlinje TG/178/3, 4.4.2001Jordnöt, riktlinje TG/93/3, 13.11.1985Rybs, riktlinje TG/185/3, 17.4.2002Raps, riktlinje TG/36/6, 18.10.1996 (rättelse 17.4.2002)Safflor, riktlinje TG/134/3, 12.10.1990Bomull, riktlinje TG/88/6, 4.4.2001Spånadslin/oljelin, riktlinje TG/57/6, 20.10.1995Vallmo, riktlinje TG/166/3, 24.3.1999Vitsenap, riktlinje TG/179/3, 4.4.2001Sojaböna, riktlinje TG/80/6, 1.4.1998Havre, riktlinje TG/20/10, 1.10.1994Ris, riktlinje TG/16/4, 13.11.1985Sorghum, riktlinje TG/122/3, 6.10.1989Rågvete, riktlinje TG/121/3, 6.10.1989Dessa riktlinjer finns på UPOV:s webbplats (www.upov.int).BILAGA IIIEGENSKAPER SOM SKALL BEAKTAS VID UNDERSÖKNING AV ODLINGS- ELLER BRUKSVÄRDE1. Avkastning.2. Resistens mot skadegörare.3. Beteende med hänsyn till faktorer i den fysiska miljön.4. Kvalitetsegenskaper.De metoder som använts skall anges i samband med meddelande av resultaten.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/139/EG av den 25 november 2009 om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon (Text av betydelse för EES)

text:
               9.12.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 322/3

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/139/EG
   av den 25 november 2009
   om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon
   (kodifierad version)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 93/34/EEG av den 14 juni 1993 om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon (3) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               Direktiv 93/34/EEG är ett av särdirektiven i det system för EG-typgodkännande som föreskrivs i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon, ersatt av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (5), och fastställer tekniska föreskrifter om utformning och konstruktion av två- och trehjuliga motorfordon vad gäller föreskrivna märkningar. Dessa tekniska föreskrifter gäller tillnärmningen av medlemsstaternas lagstiftning för att tillåta att det förfarande för EG-typgodkännande som fastställts genom direktiv 2002/24/EG tillämpas i fråga om varje typ av fordon. Bestämmelserna i direktiv 2002/24/EG om system, komponenter och separata tekniska enheter till dessa fordon gäller därför för det här direktivet.

               (3)

               Vad gäller föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon bör detta direktiv inte hindra vissa medlemsstater från att på icke-diskriminerande grund behålla särskilda tvingande föreskrifter för att tillämpa trafikbestämmelser, under förutsättning att sådana särskilda krav avser användningen av dessa fordon och inte innebär några ändringar i deras konstruktion som kan förorsaka hinder för gemenskapstypgodkännande av denna fordonstyp.

               (4)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga II del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Detta direktiv gäller föreskrivna märkningar för alla fordonstyper som avses i artikel 1 i direktiv 2002/24/EG.
   Artikel 2
   Det förfarande för att bevilja EG-typgodkännande av komponenter vad avser föreskrivna märkningar på en typ av två- eller trehjuligt motorfordon och de villkor som styr fri rörlighet av sådana fordon ska vara de som föreskrivs i kapitlen II och III i direktiv 2002/24/EG.
   Artikel 3
   De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilaga I till den tekniska utvecklingen ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.2 i direktiv 2002/24/EG.
   Artikel 4
   1.   När det gäller två- eller trehjuliga motorfordon som uppfyller kraven i detta direktiv får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till föreskrivna märkningar, vägra att bevilja EG-typgodkännande eller förbjuda registrering, saluföring eller ibruktagande av ett sådant fordon.
   2.   Medlemsstaterna ska av skäl som hänför sig till föreskrivna märkningar vägra att bevilja EG-typgodkännande till någon ny typ av två- eller trehjuligt motorfordon som inte uppfyller kraven i detta direktiv.
   3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna de texter till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 5
   Direktiv 93/34/EEG, i dess lydelse enligt de direktiv som anges i bilaga II del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningen av de direktiv som anges i bilaga II del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.
   Artikel 6
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Det ska tillämpas från och med den 1 juni 2010.
   Artikel 7
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 25 november 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BUZEK

            Ordförande

            På rådets vägnar

         Å. TORSTENSSON

            Ordförande

      (1)  EUT C 77, 31.3.2009, s. 41.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 18 november 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 10 november 2009.

      (3)  EGT L 188, 29.7.1993, s. 38.

      (4)  Se bilaga II del A.

      (5)  EGT L 124, 9.5.2002, s. 1.

      BILAGA I

         KRAV ANGÅENDE FÖRESKRIVNA MÄRKNINGAR PÅ TVÅ- OCH TREHJULIGA MOTORFORDON

      1.   ALLMÄNT

                  1.1

                  Alla fordon ska förses med en skylt och de märkningar som beskrivs nedan. Skylten och märkningarna ska vara anbringade av antingen tillverkaren eller dennes representant.

            2.   TILLVERKARSKYLT

                  2.1

                  En tillverkarskylt enligt mallen i tillägg 1 ska vara stadigt fastsatt på en lätt åtkomlig plats på en del som normalt inte byts ut under användningen. Den måste vara tydlig och ha outplånlig text med följande upplysningar i angiven ordning:

                              2.1.1

                              Tillverkarens namn.

                              2.1.2

                              Ett EG-typgodkännandemärke enligt artikel 8 i direktiv 2002/24/EG.

                              2.1.3

                              Fordonets identifieringsnummer (VIN).

                              2.1.4

                              Statisk ljudnivå: … dB(A) … varv/min.

                  2.2

                  Det EG-typgodkännandemärke som krävs enligt punkt 2.1.2, det statiska ljudnivåvärdet och antalet varv/minut enligt vad som krävs enligt punkt 2.1.4 innefattas inte i föreskrivna märkningar för EG-typgodkännande av komponent. Emellertid ska dessa upplysningar fästas på alla fordon som tillverkats i överensstämmelse med den typ som har godkänts.

                  2.3

                  Tillverkare får ge ytterligare upplysningar nedanför eller vid sidan av de obligatoriska märkningarna, utanför en tydligt markerad rektangel som innehåller endast den information som föreskrivs i punkterna 2.1.1–2.1.4 (se tillägg 1).

            3.   FORDONETS IDENTIFIERINGSNUMMER
      Fordonets identifieringsnummer utgörs av en bestämd teckenkombination som tillverkaren tilldelar varje fordon. Dess syfte är att säkerställa att varje fordon kan identifieras entydigt under en tid av 30 år med hjälp av tillverkaren, utan att ytterligare uppgifter behövs. Fordonets identifieringsnummer ska uppfylla följande krav:

                  3.1

                  Fordonets identifieringsnummer ska anges på tillverkarskylten. Det ska också präglas eller stansas på chassit eller ramen på ett sådant sätt att utplånande eller ändring undviks och på ett ställe där det är lätt tillgängligt. Det måste vara beläget på den högra sidan av fordonet.

                              3.1.1

                              Fordonets identifieringsnummer ska bestå av tre delar som anges nedan:

                                          3.1.1.1

                                          Den första delen ska bestå av en kod som tilldelats fordonstillverkaren för att göra det möjligt att identifiera denne. Koden ska bestå av tre tecken (bokstäver eller siffror) som tilldelats av den behöriga myndigheten i det land där tillverkaren har sin huvudsakliga verksamhet i samverkan med den internationella agentur som är representant för den internationella standardiseringsorganisationen ISO. Det första tecknet anger ett geografiskt område, det andra ett land inom ett geografiskt område och det tredje en särskild tillverkare. I det fall tillverkaren framställer mindre än 500 fordon per år ska det tredje tecknet alltid vara 9. För identifiering av sådana tillverkare ska den behöriga myndigheten som nämns ovan även ange det tredje, fjärde och femte tecknet i den tredje delen.

                                          3.1.1.2

                                          Den andra delen ska bestå av sex tecken (bokstäver eller siffror) som ska ange fordonets allmänna egenskaper (typ, variant och, när det gäller mopeder, version). Varje sådan egenskap kan representeras av flera tecken. Om ett eller flera av dessa tecken inte utnyttjas av tillverkaren, ska de lediga teckenpositionerna fyllas med alfabetiska eller numeriska tecken efter tillverkarens eget val.

                                          3.1.1.3

                                          Den tredje delen ska bestå av åtta tecken, av vilka de fyra sista måste vara numeriska, och ska tillsammans med de två andra delarna medge en entydig identifiering av ett enskilt fordon. Varje outnyttjad teckenposition ska fyllas med en nolla så att det totala antalet nödvändiga tecken uppnås.

                              3.1.2

                              Fordonets identifieringsnummer ska då det är möjligt anges på en enda rad. Början och slutet på denna rad ska markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en latinsk versal bokstav eller som kan förväxlas med ett sådant tecken.
                              I undantagsfall och av tekniska skäl får det anges på två rader. I så fall får det dock inte finnas några mellanrum inom någon av de tre delarna och början och slutet på varje rad ska markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en latinsk versal bokstav eller som kan förväxlas med ett sådant tecken.
                              Om identifieringsnumret anges på två rader ska början och slutet på varje rad markeras med en symbol. Det är även tillåtet att placera en sådan symbol på en rad mellan de tre delarna (punkt 3.1.1).
                              Det får inte finnas något mellanrum mellan tecknen.

            4.   TECKEN

                  4.1

                  Latinska bokstäver och arabiska siffror ska användas för alla de märkningar som föreskrivs i punkterna 2 och 3. Latinska bokstäver som används för den information som föreskrivs i punkterna 2.1.1, 2.1.3 och 3 ska dock vara med versaler.

                  4.2

                  I fordonets identifieringsnummer

                              4.2.1

                              är bokstäverna I, O och Q eller tankstreck, asterisker eller andra särskilda tecken förbjudna,

                              4.2.2

                              ska bokstäver och siffror ha följande minimihöjd:

                                          4.2.2.1

                                          4 mm vad avser tecken som anges direkt på chassit eller ramen eller annan liknande fordonsdel,

                                          4.2.2.2

                                          3 mm vad avser tecken som anges på tillverkarskylten.

         Tillägg 1

            Exempel på tillverkarskylt

         Nedanstående exempel har inget samband med de uppgifter som förekommer på verkliga tillverkarskyltar vare sig vad gäller skyltstorleken, siffrorna eller bokstäverna. Det anges bara som vägledning.
         De ytterligare upplysningar som anges i punkt 2.3 får anges nedanför eller vid sidan av rektangeln med de föreskrivna upplysningarna.
         STELLA FABBRICA MOTOCICLI
         e3 5364
         3 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 0
         80 dB(A) – 3 750 rev/min

            Förklaring:

         I exemplet ovan på en skylt har fordonet i fråga tillverkats av ”Stella Fabbrica Motocicli” och typgodkänts i Italien (e3) under nummer 5364.
         Identifieringsnumret (3GSKLM3AC8B120000) ger följande upplysningar:

                     —

                     Första delen (3GS):
                     —   3: Geografiskt område (Europa).
                     —   G: Land inom det geografiska området (Tyskland).
                     —   S: Tillverkare (Stella Fabbrica Motocicli).

                     —

                     Andra delen (KLM3AC):
                     —   KL: Fordonstyp.
                     —   M3: Variant (fordonskaross).
                     —   AC: Version (fordonsmotor).

                     —

                     Tredje delen (8B120000):

                                 —

                                 :

                                 8B12

                                 :

                                 Fordonets identifieringsnummer tillsammans med två andra delar av identifieringsnumret.

                                 —

                                 :

                                 0000

                                 :

                                 Oanvända positioner som har fyllts ut med nollor för att fylla ut det totala antalet tecken som krävs.

               Den statiska ljudnivån är 80 dB(A) vid 3 750 varv/min.

         Tillägg 2

            Information angående föreskrivna märkningar på en typ av två- och trehjuligt motorfordon

         (bifogas ansökan om EG-typgodkännande om denna inte inlämnas samtidigt som ansökan om ett EG-typgodkännande av fordonet)
         Löpnummer (tilldelat av den sökande): …
         Ansökan om ett EG-typgodkännande av föreskrivna märkningar på en typ av två- eller trehjuligt motorfordon ska innehålla den information som anges i följande punkter i del I, avsnitt A i bilaga II till direktiv 2002/24/EG:

                     —

                     0.1.

                     —

                     0.2.

                     —

                     0.4-0.6.

                     —

                     9.3.1-9.3.3.

         Tillägg 3
         Myndighetens namn

            EG-typgodkännandeintyg för föreskrivna märkningar för en typ av två- eller trehjuligt motorfordon

            MALL

         Rapport nr … av tekniska tjänsten … datum …
         EG-typgodkännande nr: … Utvidgning nr: …

                     1.

                     Varumärke eller fordonsbeteckning: …

                     2.

                     Fordonstyp: …

                     3.

                     Tillverkarens namn och adress: …
                     …

                     4.

                     Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns): …
                     …

                     5.

                     Fordonet inlämnat för provning den: …

                     6.

                     EG-typgodkännande beviljas/vägras (1) …

                     7.

                     Ort: …

                     8.

                     Datum: …

                     9.

                     Underskrift: …

            (1)  Stryk det som inte är tillämpligt.

      BILAGA II
      DEL A

         Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning

      (som det hänvisas till i artikel 5)

                  Rådets direktiv 93/34/EEG
                  (EGT L 188, 29.7.1993, s. 38)

                  Kommissionens direktiv 1999/25/EG
                  (EGT L 104, 21.4.1999, s. 19)

                  Kommissionens direktiv 2006/27/EG
                  (EUT L 66, 8.3.2006, s. 7)

                  Endast artikel 2 och bilaga II

            DEL B

         Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning

      (som det hänvisas till i artikel 5)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  Datum för tillämpning

                  93/34/EEG

                  14 december 1994

                  14 juni 1995

                  1999/25/EG

                  31 december 1999

                  1 januari 2000 (1)

                  2006/27/EG

                  31 december 2006 (2)

                  —

         (1)  I överensstämmelse med artikel 2 i direktiv 1999/25/EG:

         ”1.   Från och med den 1 januari 2000 får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till de föreskrivna märkningarna,

                     —

                     vägra att bevilja EG-typgodkännande av en typ av två- och trehjuliga motorfordon, eller

                     —

                     förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av två- och trehjuliga motorfordon,

               om de föreskrivna märkningarna uppfyller kraven i direktiv 93/34/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.
         2.   Från och med den 1 juli 2000 skall medlemsstaterna vägra att bevilja EG-typgodkännande av någon typ av två- och trehjuliga motorfordon, av skäl som hänför sig till de föreskrivna märkningarna, om kraven i direktiv 93/34/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, inte har uppfyllts.”

         (2)  I överensstämmelse med artikel 5 i direktiv 2006/27/EG:

         ”1.   Från och med den 1 januari 2007 gäller med hänsyn till två- eller trehjuliga motorfordon som uppfyller kraven i direktiven […], 93/34/EEG, […] i deras lydelse enligt detta direktiv att medlemsstaterna inte får vägra, av skäl som hänför sig till innehållet i det relevanta direktivet, att bevilja EG-typgodkännande eller förbjuda registrering, saluföring eller ibruktagande av ett sådant fordon.
         2.   Från och med den 1 juli 2007 skall medlemsstaterna av skäl som hänför sig till innehållet i det relevanta direktivet vägra att bevilja EG-typgodkännande till någon ny typ av två- eller trehjuligt motorfordon som inte uppfyller kraven i direktiven […], 93/34/EEG, […] i deras lydelse enligt detta direktiv.”

      BILAGA III

         JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 93/34/EEG

                  Direktiv 2006/27/EG

                  Detta direktiv

                  Artiklarna 1, 2 och 3

                  Artiklarna 1, 2 och 3

                  Artikel 4.1

                  —

                  —

                  Artikel 5.1

                  Artikel 4.1

                  —

                  Artikel 5.2

                  Artikel 4.2

                  Artikel 4.2

                  Artikel 4.3

                  —

                  Artikel 5

                  —

                  Artikel 6

                  Artikel 5

                  Artikel 7

                  Bilaga

                  Bilaga I

                  —

                  Bilaga II

                  —

                  Bilaga III


Avis juridique important

|

31980L0068

Rådets direktiv 80/68/EEG av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 020 , 26/01/1980 s. 0043 - 0048 "Grekisk specialutgåva" Område 15 Volym 1 s. 0240  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 2 s. 0162  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 2 s. 0162  Finsk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0211  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0211

RÅDETS DIREKTIV av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen (80/68/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är angeläget att vidta åtgärder för att skydda grundvattnet inom gemenskapen mot förorening, särskilt sådan som orsakas av vissa giftiga, svårnedbrytbara och bioackumulerbara ämnen.I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från år 1973(4), kompletterat genom programmet från år 1977(5), fastslås att ett antal åtgärder bör vidtas för att skydda grundvattnet mot vissa föroreningar.I artikel 4 i rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö(6) förutsätts att ett särskilt direktiv om grundvatten införs.Olikheter mellan de bestämmelser som redan tillämpas eller som är under utarbetande i de olika medlemsstaterna och som avser utsläpp av vissa farliga ämnen till grundvattnet kan ge upphov till ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. Det bör därför ske en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning på detta område i enlighet med artikel 100 i fördraget.Denna tillnärmning av lagstiftningen måste åtföljas av gemenskapsåtgärder som avser miljöskyddet och en förbättrad livskvalitet. Vissa särskilda bestämmelser om detta bör därför införas. Då fördraget inte tillhandahåller de särskilda befogenheter som krävs måste artikel 235 i fördraget tillämpas.Tillämpningsområdet för detta direktiv bör inte omfatta utsläpp av avloppsvatten från glesbebyggelse eller utsläpp som innehåller ämnena i förteckning 1 eller 2 i mycket små mängder eller låga koncentrationer, mot bakgrund av den begränsade föroreningsrisken och svårigheten att kontrollera sådana utsläpp. Vidare bör utsläpp som innehåller radioaktiva ämnen undantas, då dessa utsläpp kommer att omfattas av ett särskilt gemenskapsdokument.För att säkerställa ett effektivt skydd för grundvattnet inom gemenskapen är det nödvändigt att förhindra utsläpp av ämnena i förteckning 1 och begränsa utsläpp av ämnena i förteckning 2.Skillnad bör göras mellan direkta utsläpp av farliga ämnen till grundvatten och åtgärder som kan medföra indirekta utsläpp av sådana ämnen.Frånsett direkta utsläpp av ämnena i förteckning 1, som alltid är förbjudna, måste en tillståndsprövning ske av alla utsläpp. Ett sådant tillstånd får meddelas först sedan recipientmiljön undersökts.I fråga om utsläpp som sker till sådant grundvatten som varaktigt är olämpligt för all annan användning, särskilt i hushåll och för jordbruksändamål, bör det finnas en möjlighet till undantag från förbudet mot utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 1. Därvid bör krävas att recipientmiljön undersöks och att förhandstillstånd meddelats.Särskilda bestämmelser bör införas om konstgjord infiltration av grundvatten avsett för allmänt bruk.De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör tillse att villkoren i tillstånden följs och övervaka utsläppens inverkan på grundvattnet.En förteckning bör upprättas över sådana tillstånd som avser utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 1 och direkta utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 2. En förteckning bör också upprättas över tillstånd som avser konstgjord infiltration av grundvatten.Under förutsättning att Grekland den 1 januari 1981 blir medlem i Europeiska ekonomiska gemenskapen, i enlighet med Akten om villkoren för Greklands anslutning och om anpassning av fördragen, framstår det med hänsyn till bristerna i landets tekniska och administrativa infrastruktur som nödvändigt att den frist på två år som medlemsstaterna ges för att sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv förlängs till fyra år för denna stats vidkommande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Syftet med detta direktiv är att hindra förorening av grundvatten genom ämnen som tillhör de familjer och grupper som ingår i förteckning 1 eller 2 i bilagan, i det följande benämnda "ämnena i förteckning 1 eller 2", och så långt det är möjligt hejda eller undanröja konsekvenserna av den förorening som redan har skett.2. I detta direktiv avses meda) grundvatten: alla former av vatten under markytan i den mättade zonen som står i direkt kontakt med markytan eller underliggande jordlager,b) direkt utsläpp: tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 1 eller 2 utan infiltration genom markyta och underliggande jordlager,c) indirekt utsläpp: tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 1 eller 2 efter infiltration genom markyta och underliggande jordlager,d) förorening: utsläpp av ämnen eller tillförsel av energi till grundvatten som direkt eller indirekt härrör från människan och som medför risker för människors hälsa eller för vattentillgångarna, skadar levande resurser och det marina ekosystemet eller stör annat berättigat nyttjande av vattnet.Artikel 2 Detta direktiv gäller intea) utsläpp av avloppsvatten från glesbebyggelse utan anslutning till avloppssystem, om bebyggelsen är belägen utanför områden som är skyddade på grund av sin betydelse för vattenförsörjningen,b) utsläpp beträffande vilka den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten finner att mängderna och koncentrationerna av ämnena i förteckning 1 eller 2 är så små att det nu eller i framtiden inte föreligger någon risk för att det mottagande vattnets kvalitet skall försämras,c) utsläpp som innehåller radioaktiva ämnen.Artikel 3 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för atta) förhindra tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 1, ochb) begränsa tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 2, för att undvika att vattnet förorenas med ämnena.Artikel 4 1. För att uppfylla kravet i artikel 3 a skall medlemsstaterna vidta följande åtgärder:- Direkta utsläpp av ämnena i förteckning 1 skall förbjudas.- Alla former av slutligt omhändertagande eller deponering i syfte att slutligt omhänderta ämnena som kan medföra indirekta utsläpp skall granskas i förväg. På grundval av denna förhandsgranskning skall medlemsstaterna antingen förbjuda verksamheten eller meddela tillstånd med villkor att alla förebyggande tekniska åtgärder vidtas som krävs för att förhindra sådana utsläpp.- Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som de anser nödvändiga för att förhindra sådana indirekta utsläpp av ämnena i förteckning 1 som orsakas av andra verksamheter ovan eller under jord än de som avses i andra strecksatsen. De skall anmäla dessa åtgärder till kommissionen, som på grundval av upplysningarna kan lämna förslag till rådet om ändringar i detta direktiv.2. Medlemsstaterna får dock tillåta utsläpp av ämnena i förteckning 1, om en förhandsgranskning visar att det grundvatten till vilket utsläppen kommer att ske varaktigt är olämpligt för annan användning, särskilt i hushåll eller för jordbruksändamål, och om utsläppen inte försvårar utnyttjandet av andra markresurser.Sådana tillstånd får endast meddelas om alla förebyggande tekniska åtgärder har vidtagits för att säkerställa att ämnena inte kan nå andra vattensystem eller skada andra ekosystem.3. Medlemsstaterna får efter undersökning tillåta utsläpp genom återinfiltration till samma vattenförande lager av vatten som använts geotermiskt, vatten från gruvor och dagbrott eller vatten som pumpats ut i samband med byggnads- och anläggningsarbeten.Artikel 5 1. För att uppfylla kravet i artikel 3 b skall medlemsstaterna förhandsgranska- alla direkta utsläpp av ämnena i förteckning 2, med målsättningen att begränsa utsläppen,- sådant slutligt omhändertagande eller sådan deponering i syfte att slutligt omhänderta ämnena som kan medföra indirekta utsläpp.Med utgångspunkt från granskningen får medlemsstaterna bevilja tillstånd, om alla förebyggande tekniska åtgärder vidtas för att förhindra förorening av grundvattnet med ämnena.2. Medlemsstaterna skall vidare vidta de åtgärder som de anser nödvändiga för att begränsa alla sådana indirekta utsläpp av ämnena i förteckning 2 som orsakas av andra verksamheter ovan eller under jord än de som avses i punkt 1.Artikel 6 Trots vad som sägs i artikel 4 och 5 skall det för konstgjord infiltration av grundvatten krävas ett särskilt tillstånd i varje enskilt fall, som meddelas av medlemsstaterna. Tillstånd får endast meddelas om det inte föreligger någon risk för förorening av grundvattnet.Artikel 7 De förhandsgranskningar som avses i artikel 4 och 5 skall omfatta en undersökning av de hydrogeologiska förhållandena i det berörda området, markens och de underliggande jordlagrens eventuella reningsförmåga samt risken för att utsläppet förorenar grundvatten eller påverkar dess kvalitet. Vidare skall fastslås om utsläpp av ämnena till grundvatten är en lämplig lösning från miljösynpunkt.Artikel 8 Tillstånd som avses i artikel 4, 5 och 6 får meddelas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna först sedan det konstaterats att grundvattnet och särskilt dess kvalitet blir föremål för den övervakning som behövs.Artikel 9 Om tillstånd till direkta utsläpp meddelas i enlighet med artikel 4.2, 4.3 eller 5 eller om tillstånd meddelas i enlighet med artikel 5 till sådant bortskaffande av spillvatten som oundvikligen förorsakar indirekta utsläpp, skall i tillståndet särskilt anges- platsen för utsläppet,- utsläppsmetoden,- väsentliga förebyggande åtgärder, med särskild hänsyn till arten och koncentrationen av de utsläppta ämnena, recipientmiljöns egenskaper och närheten till områden där särskilt dricksvatten, varmt vatten och mineralvatten utvinns,- den största tillåtna mängden av varje ämne i utsläppen under en eller flera angivna tidsperioder och villkor som avser koncentrationerna av ämnena,- särskilda åtgärder för att möjliggöra övervakning av utsläppen till grundvatten,- om så krävs, åtgärder för övervakning av grundvattnet, särskilt med avseende på dess kvalitet. Artikel 10 När tillstånd meddelas i enlighet med artikel 4 eller 5 för slutligt omhändertagande eller deponering som syftar till slutligt omhändertagande och som kan medföra indirekta utsläpp, skall i tillståndet särskilt anges- platsen där slutligt omhändertagande eller deponering sker,- metoderna för slutligt omhändertagande eller deponering,- nödvändiga förebyggande åtgärder, med särskild hänsyn till arten och koncentrationen av ämnena i det material som skall deponeras, recipientmiljöns egenskaper och närheten till områden där särskilt dricksvatten, varmt vatten och mineralvatten utvinns,- den största mängden material innehållande ämnena i förteckning 1 eller 2 - eller om möjligt den största mängden ämnen - som under en eller flera angivna tidsperioder får deponeras, samt lämpliga föreskrifter avseende ämnenas koncentrationer,- de förebyggande tekniska åtgärder som skall vidtas i fall som avses i artikel 4.1 och 5.1 för att förhindra utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 1 och förorening av sådant vatten genom ämnena i förteckning 2,- om så krävs, åtgärder för övervakning av grundvattnet, särskilt med avseende på dess kvalitet.Artikel 11 De tillstånd som avses i artikel 4 och 5 får endast meddelas för en begränsad tidsperiod och skall omprövas minst vart fjärde år. Tillstånden kan därvid förnyas, ändras eller upphävas.Artikel 12 1. Om den som begär tillstånd enligt artikel 4 eller 5 uppger att han inte kan uppfylla de villkor som gäller, eller om detta förhållande är uppenbart för den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten, skall tillstånd vägras.2. Om de villkor som gäller enligt ett tillstånd inte uppfylls, skall den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att se till att villkoren följs. Tillståndet skall upphävas om det är nödvändigt. Artikel 13 De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall se till att de villkor som gäller enligt tillstånden uppfylls och övervaka utsläppens inverkan på grundvattnet.Artikel 14 I fråga om utsläpp av ämnena i förteckning 1 eller 2 som redan pågår när detta direktiv anmäls, får medlemsstaterna fastställa en tidsfrist som inte överstiger fyra år efter ikraftträdandet av de föreskrifter som avses i artikel 21.1. Vid utgången av denna period måste dessa utsläpp överensstämma med kraven i detta direktiv.Artikel 15 De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall föra en förteckning, som skall omfatta tillstånd enligt artikel 4 till utsläpp av ämnena i förteckning 1, tillstånd enligt artikel 5 till direkta utsläpp av ämnena i förteckning 2 samt tillstånd enligt artikel 6.Artikel 16 1. För tillämpningen av detta direktiv skall medlemsstaterna på begäran från kommissionen i varje enskilt fall tillhandahålla de uppgifter som krävs, däribland särskilta) resultaten av de förhandsgranskningar som avses i artikel 4 och 5,b) innehållet i de tillstånd som har meddelats,c) resultaten av den övervakning och den tillsyn som har utförts,d) innehållet i förteckningarna enligt artikel 15.2. Uppgifter som inhämtats med stöd av denna artikel får endast användas för det syfte för vilket de begärdes in.3. Kommissionen och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna samt deras tjänstemän och andra anställda får inte lämna ut sådana uppgifter som inhämtats enligt detta direktiv och som är sådana att de omfattas av sekretess.4. Bestämmelserna i punkt 2 och 3 skall inte hindra offentliggörandet av allmän information eller översikter som inte innehåller upplysningar om enskilda företag eller grupper av företag. Artikel 17 I fråga om utsläpp till grundvattentillgångar som är gemensamma för flera länder, skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har för avsikt att bevilja tillstånd till sådana utsläpp informera de andra berörda medlemsstaterna innan tillstånd meddelas. På begäran från någon av de medlemsstater som berörs och innan tillstånd meddelas skall samråd ske, i vilket kommissionen får delta.Artikel 18 Genomförandet av de åtgärder som vidtas enligt detta direktiv får inte i något fall direkt eller indirekt leda till förorening av vatten som avses i artikel 1.Artikel 19 Vid behov kan en eller flera medlemsstater enskilt eller tillsammans vidta strängare åtgärder än de som föreskrivs genom detta direktiv.Artikel 20 Efter förslag från kommissionen skall rådet på grundval av erfarenheterna vid tillämpningen revidera och vid behov komplettera förteckning 1 och 2, där så är lämpligt genom att flytta vissa ämnen från förteckning 2 till förteckning 1. Artikel 21 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år från dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Denna frist förlängs till fyra år i fråga om Grekland, förutsatt dess anslutning den 1 januari 1981.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. När de åtgärder som avses i punkt 1 har genomförts i en medlemsstat, gäller inte längre bestämmelserna om grundvatten i direktiv 76/464/EEG för den medlemsstaten.Artikel 22 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 17 december 1979.På rådets vägnarS. BARRETTOrdförande (1) EGT nr C 37, 14.2.1978, s. 3.(2) EGT nr C 296, 11.12.1978, s. 35.(3) EGT nr C 283, 27.11.1978, s. 39.(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 3.(6) EGT nr L 129, 18.5.1976, s. 23.BILAGA Förteckning 1 över familjer och grupper av ämnenFörteckning 1 omfattar sådana enskilda ämnen som hör till de familjer och grupper av ämnen som räknas upp nedan, dock med undantag för ämnen som på grund av låg risk när det gäller giftighet, svårnedbrytbarhet och bioackumulerbarhet inte lämpar sig för förteckning 1.Ämnen som med hänsyn till giftighet, svårnedbrytbarhet och bioackumulerbarhet lämpar sig bättre för förteckning 2 skall tas upp i den förteckningen.1. Organiska halogenföreningar och ämnen som kan bilda sådana föreningar i vattenmiljön.2. Organiska fosforföreningar.3. Organiska tennföreningar.4. Ämnen som har cancerogena, mutagena eller teratogena egenskaper i eller genom vattenmiljön(1).5. Kvicksilver och dess föreningar.6. Kadmium och dess föreningar.7. Mineraloljor och kolväten.8. Cyanider.Förteckning 2 över familjer och grupper av ämnenFörteckning 2 omfattar sådana enskilda ämnen och kategorier av ämnen som hör till de familjer och grupper av ämnen som förtecknas nedan och som kan ha en skadlig inverkan på grundvatten.1. Följande metalloider och metaller samt deras föreningar:1. Zink 2. Koppar 3. Nickel 4. Krom 5. Bly 6. Selen 7. Arsenik 8. Antimon 9. Molybden 10. Titan 11. Tenn 12. Barium 13. Beryllium 14. Bor 15. Uran 16. Vanadin 17. Kobolt 18. Tallium 19. Tellur 20. Silver2. Biocider och deras derivat som inte upptas i förteckning 1.3. Ämnen som har en negativ effekt på grundvattens smak eller lukt samt föreningar som kan orsaka bildandet av sådana ämnen i grundvatten och göra vattnet olämpligt som dricksvatten.4. Giftiga eller svårnedbrytbara organiska föreningar av kisel samt ämnen som kan orsaka bildandet av sådana föreningar i vatten, dock med undantag för föreningar eller ämnen som är biologiskt oskadliga eller snabbt omvandlas till ofarliga ämnen i vatten.5. Oorganiska föreningar av fosfor och elementärt fosfor.6. Fluorider.7. Ammoniak och nitriter.(1) Vissa ämnen i förteckning 2 som är cancerogena, mutagena eller teratogena ingår i kategori 4 i denna förteckning.


Avis juridique important

|

32000L0003

Kommissionens direktiv 2000/3/EG av den 22 februari 2000 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/541/EEG om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 053 , 25/02/2000 s. 0001 - 0076

KOMMISSIONENS DIREKTIV 2000/3/EGav den 22 februari 2000om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/541/EEG om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/91/EG(2),med beaktande av rådets direktiv 77/541/EEG av den 28 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon(3), senast ändrat genom kommissionens direktiv 96/36/EG(4), särskilt artikel 10 i detta, ochav följande skäl:1. Direktiv 77/541/EEG är ett av särdirektiven om det EG-typgodkännandeförfarande som har fastställts genom direktiv 70/156/EEG. Följaktligen är de bestämmelser som fastställs i direktiv 70/156/EEG om fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter tillämpliga på det direktivet.2. Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen är det möjligt att förbättra skyddet för passagerare genom att kräva att trepunktsbälten med upprullningsdon monteras på alla sittplatser i motorfordon i kategori M1.3. Genom rådets beslut 97/836/EG(5) anslöt gemenskapen sig till Förenta Nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, utfärdad i Genève den 20 mars 1958, och reviderad den 16 oktober 1995.4. Genom anslutningen till den reviderade överenskommelsen anslöt sig gemenskapen till en bestämd förteckning över föreskrifter som fastställts i enlighet med denna överenskommelse. Denna förteckning inbegriper föreskrifterna 44 om godkännande av skyddsanordningar för barnpassagerare i motorfordon (skyddsanordningar för barn).5. Det är lämpligt att inbegripa särskilda bestämmelser om barnsäkerhet och därför ändra bilagorna till direktiv 77/541/EEG genom att införa särskilda bestämmelser för skyddsanordningar för barn som grundas på föreskrifterna 44 från Förenta Nationernas Ekonomiska kommission för Europa. För att skapa klarhet bör bilagorna till det direktivet ersättas.6. De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till teknisk utveckling som inrättats genom direktiv 70/156/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna till direktiv 77/541/EEG skall ersättas med de texter som finns i bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från och med den 1 oktober 2000 får medlemsstaterna inte av skäl som hänför sig till bilbälten och fasthållningsanordningar- vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en typ av motorfordon, bilbälte, fasthållningsanordning eller skyddsanordning för barn, eller- förbjuda att fordon registreras, saluförs eller tas i bruk eller att bilbälten, fasthållningsanordningar eller skyddsanordningar för barn saluförs eller tas i bruk,om de ifrågavarande bilbältena och fasthållningsanordningarna eller skyddsanordningarna för barn uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 2001- får medlemsstaterna inte längre bevilja EG-typgodkännande,- får medlemsstaterna vägra att bevilja nationellt typgodkännandeför en typ av motorfordon om kraven i direktiv 77/541/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, vad gäller skyddsanordningar för barn och montering av bilbälten på alla sittplatser i motorfordon i kategori M1, inbegripet inbyggda skyddsanordningar för barn, inte är uppfyllda.Kraven i fråga om trepunktsbälten på samtliga sittplatser i fordon i kategori M1 skall dock gälla från och med den 1 april 2002. Fram till detta datum skall de krav för montering av säkerhetsbälten i fordon i kategori M1 gälla som finns i bilaga XV till direktiv 77/541/EEG.3. Från och med den 1 oktober 2002- skall medlemsstaterna anse att de intyg om överensstämmelse som åtföljer nya fordon i kategori M1 enligt direktiv 70/156/EEG inte längre skall gälla vid tillämpningen av artikel 7.1 i det direktivet, och vägra registrering, saluföring eller ibruktagande av nya fordon som inte åtföljs av giltiga intyg om överensstämmelse enligt direktiv 70/156/EEG, om inte bestämmelserna i artikel 8.2 i det direktivet åberopas,- får medlemsstaterna vägra registrering, saluföring eller ibruktagande av nya fordon i kategorierna N1 och M2, med en vikt på högst 3,5 ton, vad gäller inbyggda skyddsanordningar för barn,av skäl som hänför sig till bilbälten och fasthållningsanordningar, om kraven i direktiv 77/541/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, inte är uppfyllda.Kraven i fråga om trepunktsbälten på samtliga sittplatser i fordon i kategori M1 skall dock gälla från och med den 1 oktober 2004. Fram till detta datum skall de krav för montering av säkerhetsbälten i fordon i kategori M1 gälla som finns i bilaga XV till direktiv 77/541/EEG.4. Från och med den 1 januari 2001 är de krav i direktiv 77/541/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, som avser sådana inbyggda skyddsanordningar för barn som ingår i fordonets originalutrustning tillämpliga för de ändamål som avses i artikel 7.1 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 31. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 september 2000. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den ... 2000.På kommissionens vägnarErkki LIIKANENLedamot av kommissionen(1) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT L 11, 16.1.1999, s. 25.(3) EGT L 220, 29.8.1977, s. 95.(4) EGT L 178, 17.7.1996, s. 15.(5) EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.BILAGABilagorna i direktiv 77/541/EEG skall ersättas med följande: "FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR>Plats för tabell>BILAGA IRÄCKVIDD, DEFINITIONER, EG-TYPGODKÄNNANDE AV KOMPONENTER, MONTERINGSKRAV>Plats för tabell>BILAGA 2DOKUMENTATION AVSEENDE TYPGODKÄNNANDETillägg 1INFORMATIONSDOKUMENT nr ...avseende EG-typgodkännande av komponenter för bilbälten och fasthållningsanordningar (77/541/EEG), senast ändrat genom direktiv 2000/.../EGTillämpliga uppgifter i denna förteckning skall lämnas i tre exemplar inklusive en innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall lämnas i A4-format eller vikt A4-format, återges i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade. Eventuella fotografier skall vara tillräckligt detaljerade.Om system, komponenter eller separata tekniska enheter är elektroniskt styrda skall uppgifter om prestanda lämnas.>Plats för tabell>Datum, ärendeTillägg 2INFORMATIONSDOKUMENT nr ...i enlighet med bilaga 1 till rådets direktiv 70/156/EEG(1) om EG-typgodkännande av fordon vad gäller bilbälten och fasthållningsanordningar (77/541/EEG), senast ändrat genom direktiv 2000/.../EGTillämpliga uppgifter i denna förteckning skall lämnas i tre exemplar inklusive en innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall lämnas i A4-format eller vikt A4-format, återges i lämplig skala och vara tillräckligt detaljerade. Eventuella fotografier skall vara tillräckligt detaljerade.Om system, komponenter eller separata tekniska enheter är elektroniskt styrda skall uppgifter om prestanda lämnas.>Plats för tabell>Datum, akt(1) Numreringen och de fotnoter som finns i detta informationsdokument överensstämmer med den numrering som används i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG. Uppgifter som inte är relevanta för det här direktivet har utelämnats.Tillägg 3MALL(största tillåtna format: A 4 [210 × 297 mm])EG-TYPGODKÄNNANDEINTYGMYNDIGHETENS STÄMPELMeddelande om- typgodkännande(1),- utvidgat typgodkännande(2),- vägrat typgodkännande(3),- återkallat typgodkännande(4),för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet(5) med beaktande av direktiv .../.../EG, senast ändrat genom direktiv .../.../EG.Typgodkännandenummer:Orsak till utvidgning:AVSNITT I>Plats för tabell>AVSNITT II>Plats för tabell>(1) Stryk om ej tillämpligt.(2) Stryk om ej tillämpligt.(3) Stryk om ej tillämpligt.(4) Stryk om ej tillämpligt.(5) Stryk om ej tillämpligt.Tilläggtill EG-typgodkännandeintyg nr... avseende typgodkännande av komponenter för bilbälten och fasthållningsanordningar med beaktande av direktiv 77/541/EEG senast ändrat genom direktiv .../.../EG>Plats för tabell>Tillägg 4MALL(största tillåtna format: A4 [210 × 297 mm])EG-TYPGODKÄNNANDEINTYGMYNDIGHETENS STÄMPELMeddelande om- typgodkännande(1)- utvidgat typgodkännande(2),- vägrat typgodkännande(3),- återkallat typgodkännande(4),för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet(5) med beaktande av direktiv .../.../EG, senast ändrat genom direktiv .../.../EG.Typgodkännandenummer:Orsak till utvidgning:AVSNITT I>Plats för tabell>AVSNITT II>Plats för tabell>(1) Stryk om ej tillämpligt.(2) Stryk om ej tillämpligt.(3) Stryk om ej tillämpligt.(4) Stryk om ej tillämpligt.(5) Stryk om ej tillämpligt.Tilläggtill EG-typgodkännandeintyg nr... avseende typgodkännande av fordon med beaktande av direktiv 77/541/EEG senast ändrat genom direktiv .../.../EG>Plats för tabell>BILAGA 3EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING AV KOMPONENTER>Plats för tabell>BILAGA 4EXEMPEL PÅ UTRUSTNING FÖR PROVNING AV UPPRULLNINGSMEKANISMENS UTHÅLLIGHET>PIC FILE= "L_2000053SV.004002.EPS">BILAGA 5EXEMPEL PÅ UTRUSTNING FÖR LÅSNINGSPROVNING PÅ NÖDLÅSANDE UPPRULLNINGSDONEn lämplig utrustning visas i figuren och består av en motordriven kam vars följare är kopplad med trådar till en liten vagn som löper på ett spår. Kamföljaren innehåller en rörelseavkännande anordning som förhindrar varje rörelse om rullen låser innan kamföljaren slutfört hela sin slaglängd. Kombinationen av kamutformningen och motorvarvtalet är sådan att den ger den nödvändiga accelerationen med en ökningstakt som anges i 2.7.7.2.2 i bilaga 1, och slaglängden är anpassad så att den överstiger den största tillåtna bandrörelsen före låsning.På vagnen monteras ett underlag som kan vridas så att upprullningsdonet kan monteras i olika lägen i förhållande till vagnens rörelseriktning.Vid provning av upprullningsdonens känslighet för bandrörelse monteras upprullningsdonet på ett lämpligt fastsatt stöd och bandet sätts fast i vagnen.Vid genomförandet av ovanstående provning skall varje stöd osv. som tillhandahålls av tillverkaren eller dennes representant ingå i provningsinstallationen för att så långt som möjligt efterlikna den avsedda installationen i fordonet.Ytterligare stöd osv. som kan krävas för att efterlikna den avsedda installationen i fordonet skall tillhandahållas av tillverkaren eller dennes representant.>PIC FILE= "L_2000053SV.004102.EPS">BILAGA 6EXEMPEL PÅ EN UTRUSTNING FÖR PROVNING AV DAMMTÅLIGHETEN HOS UPPRULLNINGSDON>PIC FILE= "L_2000053SV.004202.EPS">BILAGA 7BESKRIVNING AV VAGN, SÄTE, FÖRANKRINGAR OCH STOPPANORDNING>Plats för tabell>EGENSKAPER HOS DET UPPTAGANDE MATERIALET(ASTM-metod D 735 om inte annat anges)>Plats för tabell>Figur 1VAGN, SÄTE OCH FÖRANKRINGAR>PIC FILE= "L_2000053SV.004501.EPS">Figur 2STOPPANORDNING>PIC FILE= "L_2000053SV.004601.EPS">Figur 3STOPPANORDNING(polyuretanrör)>PIC FILE= "L_2000053SV.004701.EPS">Figur 4STOPPANORDNING(avlång knopp)>PIC FILE= "L_2000053SV.004801.EPS">BILAGA 8BESKRIVNING AV PROVDOCKAN>Plats för tabell>TABELL 1>Plats för tabell>TABELL 2>Plats för tabell>Figur 1>PIC FILE= "L_2000053SV.005301.EPS">Figur 2>PIC FILE= "L_2000053SV.005401.EPS">Figur 3 och figur 4>PIC FILE= "L_2000053SV.005501.EPS">Figur 5 och figur 6>PIC FILE= "L_2000053SV.005601.EPS">Provdockan sittande i läget som visas i bilaga 7, figur 1.G= Tyngdpunkt.T= Torsons mätpunkt (framtill på provdockans mittlinje).P= Bäckendelens mätpunkt (baktill på provdockans mittlinje).BILAGA 9BESKRIVNING AV KURVAN FÖR VAGNENS RETARDATION SOM FUNKTION AV TIDEN(Kurva för provning av stoppanordningar)>PIC FILE= "L_2000053SV.005702.EPS">>Plats för tabell>Retardationskurvan för vagnen skall ligga inom det streckade området på figuren ovan då vagnen är lastad med orörliga vikter till en totalmassa på 455 +-20 kg för bilbälten och 910 +-40 kg för fasthållningsanordningar varvid den nominella vikten för vagnen och fordonets uppbyggnad är 800 kg. Om nödvändigt kan den nominella massan för vagnen och det fastsatta fordonets uppbyggnad ökas i steg om 200 kg, varvid en ytterligare orörlig vikt på 28 kg skall läggas till för varje steg. Inte i något fall får totalmassan för vagnen, fordonets uppbyggnad och de orörliga vikterna avvika från det nominella värdet för kalibreringsprovningar med mer än +-40 kg. Stoppsträckan skall under kalibreringen av stoppanordningen vara 400 +-20 mm och vagnens hastighet skall vara 50 +-1 km/tim.I båda de ovanstående fallen skall mätutrustningen ha en frekvenskurva som är i huvudsak rak upp till 60 Hz och faller av vid 100 Hz. Mekaniska resonanser som härstammar från givarmonteringen bör inte förvränga mätresultaten. Kabellängdens och temperaturens inverkan på frekvenskurvan bör beaktas(1).(1) Dessa krav är i överensstämmelse med ISO-rekommendation R 6478/1980.BILAGA 10ANVISNINGAR>Plats för tabell>Tillägg>Plats för tabell>FÖRKLARINGU: Lämplig för barnskydd ur den universella kategorin som godkänts för denna ålderskategori.UF: Lämplig för framåtvända barnskydd ur den universella kategorin som godkänts för denna ålderskategori.L: Lämplig för vissa barnskydd som anges i bifogad lista. Dessa barnskydd kan vara i fordonsspecifika, begränsade, semi-universella eller universella kategorin.B: Inbyggda barnskydd är godkända för denna ålderskategori.X: Sittplatsen är inte lämplig för barn i denna åldersgrupp.BILAGA 11DUBBEL LÅSBESLAGSPROVNING(beskriven i 2.7.6.5 i bilaga 1)>PIC FILE= "L_2000053SV.006102.EPS">BILAGA 12PROVNING AV NÖTNING OCH MIKROGLIDNINGFigur 1Provning typ 1>PIC FILE= "L_2000053SV.006202.EPS">Exempel på provningsuppsättningar för olika typer av justeringsanordningarFigur 2Provning typ 2>PIC FILE= "L_2000053SV.006301.EPS">Figur 3Provning typ 3 och mikroglidprovning>PIC FILE= "L_2000053SV.006401.EPS">BILAGA 13KORROSIONSPROVNING>Plats för tabell>BILAGA 14KRONOLOGISK ORDNING FÖR PROVNINGAR>Plats för tabell>BILAGA 15TABELL ÖVER MINIMIKRAV PÅ BILBÄLTEN OCH UPPRULLNINGSDON>Plats för tabell>BILAGA 16KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP>Plats för tabell>BILAGA 17KRAV FÖR SKYDDSANORDNINGAR FÖR BARNKraven för godkännande av skyddsanordningar för barn återfinns i punkterna 2, 6, 7, 8, 9 och 14 i förordning nr 44 i Förenta nationernas ekonomiska konvention för Europa(1), samt i bilagorna nr 3-21 inklusive ändringarna i 03-serien.(Med hänvisningarna i punkterna 6-8 ovan till förordningarna 14, nr 16 och nr 21 avses direktiv 76/115/EEG, detta direktiv och direktiv 74/60/EEG).(1) Återgiven och offentliggjord i EGT.BILAGA 18KRAV FÖR MONTERING AV SKYDDSANORDNINGAR FÖR BARNKraven för montering av skyddsanordningar för barn återfinns i bilaga 13 till den konsoliderade resolutionen R.E.3 till Förenta nationernas ekonomiska konvention för Europa, punkt 5.2 och bilaga 2. Återgiven i tillägget till denna bilaga.TilläggDen text som återges nedan utgör punkt 5.2 och tillägg 2 i bilaga 13 till Förenta Nationernas ekonomiska kommissions för Europa konsoliderade resolution R.E.3. (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1 av den 11.8.1997.)BILAGA 13REKOMMENDATION OM KRAV FÖR MONTERING AV BILBÄLTEN OCH FASTHÅLLNINGSANORDNINGAR FÖR VUXNA I MOTORFORDON PÅ FRAMÅT- OCH BAKÅTVÄNDA SÄTEN>Plats för tabell>Tillägg 2Bestämmelser för montering av skyddsanordningar för barn i den universella kategorin varvid monteringen görs med fordonets bilbälte>Plats för tabell>Figur 1Beskrivning av fästanordningen>PIC FILE= "L_2000053SV.007401.EPS">Figur 2Montering av fästanordning på fordonssätet(se punkt 2.6.1)>PIC FILE= "L_2000053SV.007501.EPS">Figur 3Kontroll av kompatibiliteten(se punkterna 2.6.1 och 3.2)>PIC FILE= "L_2000053SV.007601.EPS">"


title: Kommissionens direktiv 2004/96/EG av den 27 september 2004 om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG när det gäller begränsning av användning och utsläppande på marknaden av nickel i piercinginlägg för att anpassa bilaga I till den tekniska utvecklingen(Text av betydelse för EES)

text:
               28.9.2004

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 301/51

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2004/96/EG
   av den 27 september 2004
   om ändring av rådets direktiv 76/769/EEG när det gäller begränsning av användning och utsläppande på marknaden av nickel i piercinginlägg för att anpassa bilaga I till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (1), särskilt artikel 2a i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt direktiv 76/769/EEG, senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 94/27/EG (2), får nickel och dess föreningar bara användas i vissa piercinginlägg och vissa andra produkter om de uppfyller kraven i direktiv 76/769/EEG.

               (2)

               Risken för att människor skall utveckla allergi mot nickel vid användning av piercinginlägg har nyligen analyserats i en riktad riskbedömning. Slutsatsen var att gränsvärden för migrering från piercinginlägg vore ett lämpligare alternativ än gränsvärden för nickelinnehåll.

               (3)

               Det nya gränsvärdet för den mängd nickel som får avges (gränsvärde för migrering) bör anpassas efter den multiplikationsfaktor som fastställs i EN 1811 för att kompensera för variationer mellan laboratorier och felaktiga mätningar. Europeiska standardiseringsorganisationen (CEN) uppmanas att se över EN 1811, särskilt med hänsyn till justeringsfaktorn, och att utarbeta en reviderad standard utan justeringsfaktor eller eventuellt med en mindre justeringsfaktor.

               (4)

               Riskbedömningen överlämnades till Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (CSTEE) för expertgranskning, och kommittén bekräftade att gränsvärden för nickelmigrering kan medföra mindre allergirisker än gränsvärden för nickelinnehåll.

               (5)

               Bestämmelserna i detta direktiv tar hänsyn till den aktuella situationen när det gäller kunskap, vetenskap och teknik.

               (6)

               Detta direktiv påverkar inte gemenskapens lagstiftning om minimikrav för arbetarskydd, särskilt inte bestämmelserna i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (3), och Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/37/EG av den 29 april 2004 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG) (4).

               (7)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffandet av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 76/769/EEG ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 augusti 2005. De skall genast sända dessa bestämmelser och en jämförelsetabell över dem och direktivet till kommissionen.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 september 2005.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de viktigaste nationella bestämmelser som de antar på det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 27 september 2004.

            På kommissionens vägnar

         Olli REHN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/21/EG (EUT L 57, 25.2.2004, s. 4).

      (2)  EGT L 188, 22.7.1994, s. 1.

      (3)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EUT L 158, 30.4.2004, s. 50.

      BILAGA
      I bilaga I till direktiv 76/769/EEG ersätts punkt 28, Nickel, punkt 1 i andra kolumnen med följande:

                     ”1.

                     i alla stift, ringar och andra inlägg som efter håltagning placeras i öron eller andra delar av människokroppen, såvida inte den nickelhalt som avges från dessa inlägg är mindre än 0,2 μg/cm2/vecka (gränsvärde för migrering);”