Avis juridique important

|

31977L0728

Rådets direktiv 77/728/EEG av den 7 november 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av färger, lacker, tryckfärger, lim och liknande produkter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 303 , 28/11/1977 s. 0023 - 0032 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0029  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 7 s. 0025  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0029  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0074  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0074

RÅDETS DIREKTIV av den 7 november 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av färger, lacker, tryckfärger, lim och liknande produkter (77/728/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Farliga ämnen och preparat omfattas av nationella bestämmelser i medlemsstaterna. Det finns betydande skillnader mellan dessa nationella bestämmelser, särskilt i fråga om märkning men även i fråga om klassificering efter graden av risk. Sådana skillnader är ett handelshinder och påverkar direkt upprättandet av en fungerande gemensam marknad.Det är därför nödvändigt att avlägsna detta handelshinder och för att nå detta mål måste medlemsstaternas befintliga lagstiftning inom området tillnärmas.Bestämmelser för farliga ämnen har redan fastställts genom rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(3), senast ändrat genom rådets direktiv 76/907/EEG av den 21 maj 1973(4). Bestämmelser om farliga preparat (lösningsmedel) har även fastställts genom rådets direktiv 73/173/EEG av den 4 juni 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (lösningsmedel)(5).Det är nu nödvändigt att fastställa liknande bestämmelser för preparat som är avsedda att användas som färger, lacker, tryckfärger, lim och liknande produkter.Preparat som innehåller ett eller flera av dessa farliga ämnen används ofta inom industri, jordbruk och hantverk samt i hemmet, och det är nödvändigt att skydda användarna av sådana preparat, särskilt genom att ange vilka risker som föreligger.Sådana farliga preparat kan, även om de uppfyller kraven i detta direktiv, visa sig medföra fara för hälsa och säkerhet. Det är därför lämpligt att upprätta ett förfarande för att undanröja denna risk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv omfattar- klassificering,- förpackning, och- märkningav preparat som är avsedda att användas som- färger, lacker, tryckfärger, beläggningar, lim, fogmaterial, kitt, förseglingar, mellanstrykningsfärger, färgborttagningsmedel, avfettningsmedel, konstnärsfärger eller släppmedel, eller som- konserveringsmedel och grundfärger som inte omfattas av övriga gemenskapsbestämmelser,samt av farliga preparat som används vid tillverkningen av de ovannämnda produkterna.2. Detta direktiv skall tillämpas på de preparat i punkt 1 som släpps ut på marknaden i medlemsstaterna och som är klassificerade som farliga i såväl artikel 2.2 i direktiv 67/548/EEG som artikel 3 i detta direktiv.3. Detta direktiv skall även tillämpas på preparaten i förteckningen i bilaga 2.4. I detta direktiv skall definitionerna i artikel 2 i direktiv 67/548/EEG gälla.Artikel 23. Detta direktiv skall inte tillämpas påa) transport av farliga preparat på järnväg, väg eller inre vattenväg, till havs eller med flyg,b) preparat som exporteras till tredje land,c) preparat under transitering som är föremål för tullkontroll, förutsatt att de inte förändras eller bearbetas på något sätt.Artikel 31. I preparat som omfattas av detta direktiv skall koncentrationer av de farliga ämnena i förteckningen i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG beaktas, om de förekommer som orenheter eller tillsatser och överskrider gränsvärdena i följande punkter.2. De koncentrationer som anges nedan avser viktprocent av preparatets sammanlagda vikt.3. a) Preparat skall betraktas som giftiga, om de innehåller- lösningsmedel eller blandningar av lösningsmedel som klassificeras som giftiga i direktiv 73/173/EEG, varvid procenttalet för varje lösningsmedel skall beräknas i förhållande till preparatets sammanlagda vikt enligt punkt 2 ovan, eller- minst ett av de ämnen som klassificeras som giftiga i bilaga 1 till detta direktiv i en koncentration som överstiger gränsvärdet för klassificering som "giftig" för detta ämne, eller- minst ett ämne som inte ingår i förteckningarna i bilaga 1 till detta direktiv eller direktiv 73/173/EEG, men som klassificeras som giftigt i direktiv 67/548/EEG, varvid varje ämne ingår i en koncentration som överstiger 0,2 viktprocent eller den sammanlagda koncentrationen i preparatet överstiger 1 viktprocent.b) Preparat skall betraktas som hälsoskadliga om de innehåller- lösningsmedel eller blandningar av lösningsmedel som klassificeras som hälsoskadliga i direktiv 73/173/EEG, varvid procenttalet för varje lösningsmedel skall beräknas i förhållande till preparatets sammanlagda vikt enligt punkt 2 ovan, eller- minst ett av de ämnen som klassificeras som hälsoskadliga i bilaga 1 till detta direktiv i en koncentration som ligger inom intervallet för klassificering som "hälsoskadlig" för detta ämne, eller- minst ett ämne som inte ingår i förteckningarna i bilaga 1 till detta direktiv eller direktiv 73/173/EEG, men som klassificeras som hälsoskadligt i direktiv 67/548/EEG, varvid den sammanlagda koncentrationen överstiger 10 viktprocent.c) Preparat skall betraktas som frätande om de innehåller- minst ett av de ämnen som klassificeras som frätande i bilaga 1 till detta direktiv i en koncentration som överstiger gränsvärdet för klassificering som "frätande" för detta ämne, eller- minst ett ämne som varken ingår i förteckningarna i bilaga 1 till detta direktiv eller direktiv 73/173/EEG, men som klassificeras som frätande i direktiv 67/548/EEG, varvid den sammanlagda koncentrationen överstiger 5 viktprocent.d) Preparat skall betraktas som irriterande om de innehåller- minst ett av de ämnen som klassificeras som irriterande i bilaga 1 till detta direktiv i en koncentration som ligger inom intervallet för klassificering som "irriterande" för detta ämne, eller- minst ett ämne som inte ingår i förteckningarna i bilaga 1 till detta direktiv eller direktiv 73/173/EEG, men som klassificeras som irriterande i direktiv 67/548/EEG, varvid den sammanlagda koncentrationen överstiger 5 viktprocent.e) Preparat skall betraktas som oxiderande om de innehåller- minst ett av de ämnen som klassificeras som oxiderande i bilaga 1 till detta direktiv i en koncentration som överstiger gränsvärdet för klassificering som "oxiderande" för detta ämne, eller- minst ett ämne som inte ingår i förteckningarna i bilaga 1 till detta direktiv eller direktiv 73/173/EEG, men som klassificeras som oxiderande i direktiv 67/548/EEG, varvid den sammanlagda koncentrationen överstiger 25 viktprocent.f) Som mycket brandfarliga skall följande betraktas:preparat i vätskeform med en flampunkt under 21 °C, bestämd enligt den testmetod som anges i bilaga 5 till direktiv 67/548/EEG.g) Som brandfarliga skall följande betraktas:preparat i vätskeform med en flampunkt mellan 21 och 55 °C, bestämd enligt den testmetod som anges i bilaga 5 till direktiv 67/548/EEG.4. Bestämmelserna om brandfarlighetskriterier i punkt 1.8 i bilagan till rådets direktiv 75/324/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar beträffande aerosolbehållare(6) skall tillämpas på preparat i aerosolform.Artikel 4Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att sådana preparat som avses i artikel 1 endast kan släppas ut på marknaden om de uppfyller kraven i detta direktiv och dess bilagor.Artikel 5Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att sådana preparat som avses i artikel 1 inte släpps ut på marknaden, om inte deras förpackningar uppfyller följande krav:a) Förpackningarna och förslutningarna skall vara så utformade och tillverkade att varje läckage förhindras. Detta krav gäller inte när särskilda säkerhetsanordningar föreskrivs.b) Materialen i förpackningen och förslutningarna skall inte kunna angripas av innehållet eller kunna bilda hälsoskadliga eller farliga föreningar tillsammans med detta.c) Förpackningarna och förslutningarna skall genomgående vara så starka och hållfasta att de inte sönderfaller och att de säkert kan motstå de påfrestningar som uppstår vid normal hantering.Artikel 61. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de preparat som avses i artikel 1 inte släpps ut på marknaden om inte märkningen på förpackningen uppfyller följande krav.2. Varje förpackning som innehåller ett preparat som betraktas som farligt enligt artikel 3 skall vara tydligt och outplånligt märkt med följande:a) Namn på giftiga, hälsoskadliga eller frätande beståndsdelar i preparatet som ingår i en koncentration som överstiger det lägsta gränsvärde som anges i artikel 3.Namn på eventuella irriterande beståndsdelar om deras koncentration överstiger det lägsta gränsvärde som anges i artikel 3 och om preparatet för övrigt inte innehåller giftiga, hälsoskadliga eller frätande beståndsdelar. Uttrycket "irriterande lösningsmedel" kan användas utan ytterligare specificering för att ange beståndsdelar av detta slag i stället för uppgifter om benämningarna på de olika irriterande beståndsdelarna.Bestämmelserna i artikel 5.2 a i direktiv 73/173/EEG skall tillämpas på lösningsmedel, varvid procenttalet för varje lösningsmedel skall beräknas i förhållande till preparatets sammanlagda vikt. Benämningen skall vara någon av de beteckningar som anges i förteckningen i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG.b) Namn och adress för tillverkaren eller den person som släpper ut preparatet på marknaden.c) De symboler som föreskrivs i detta direktiv och uppgift om faror som sammanhänger med preparatet enligt artikel 6.2 c och bilaga 2 i direktiv 67/548/EEG samt, för mycket brandfarliga och brandfarliga ämnen, enligt bilaga 5 till det direktivet.d) Uppgift om de särskilda risker som är förknippade med preparatet. I fråga om preparat som innehåller hälsoskadliga, irriterande, mycket brandfarliga, brandfarliga eller oxiderande ämnen skall det inte vara nödvändigt att ange särskilda risker om förpackningsvolymen uppgår till högst 125 ml.3. Mot bakgrund av de huvudsakliga riskerna med preparatet skall arten av de särskilda riskerna anges av de behöriga myndigheterna, om preparatet omfattas av godkännandeprövning, och i andra fall av tillverkaren eller den som släpper ut preparatet på marknaden.Dessa uppgifter skall utformas enligt bilaga 3 till direktiv 67/548/EEG.Högst fyra riskfraser behöver anges. Riskfraser avseende hälsorisker skall ha företräde framför varningstexter om brand- eller explosionsrisker.4. Om det är ogörligt att lämna skyddsanvisningar på etiketten eller själva förpackningen skall sådana bifogas. Skyddsanvisningarna skall väljas av tillverkaren eller den som släpper ut preparatet på marknaden eller, i fråga om preparat som omfattas av godkännandeprövning, av den behöriga myndigheten och utformas i överensstämmelse med förteckningen i bilaga 4 till direktiv 67/548/EEG.Skyddsanvisningar behöver inte anges på förpackningar med hälsoskadliga, irriterande, mycket brandfarliga, brandfarliga eller oxiderande preparat om förpackningsvolymen är högst 125 ml. Om inte annat anges skall detta gränsvärde inte gälla preparaten i förteckningen i bilaga 2 till detta direktiv.Då det gäller preparat som innehåller ämnen i förteckningen i bilaga 2 skall de uppgifter som anges där även förekomma i märkningen.De skyddsanvisningar som krävs för preparat som är avsedda att sprayas skall anges.Kraven i punkt 2.2 i bilagan till direktiv 75/324/EEG skall även gälla preparat i aerosolform som släpps ut på marknaden.5. Om ett preparat har tilldelats mer än en farosymbol skall följande gälla:- Om symbolen T krävs, är märkning med symbolerna X och C frivillig, om inte annat anges i bilaga 1.- Om symbolen C krävs, är märkning med symbolen X frivillig.- Om symbolen E krävs, är märkning med symbolerna F och O frivillig.Artikel 71. När märkning enligt artikel 6 görs på en etikett, skall etiketten fästas på en eller flera av förpackningens sidor så att den kan läsas vågrätt när förpackningen placeras normalt. Etiketten skall ha följande storlek:Förpackningsvolym	Storlek- högst 3 liter:	om möjligt, minst 52 × 74 mm- större än 3 liter	minstmen högst 50 liter	74 × 105 mm- större än 50 liter	minstmen högst 500 liter	105 × 148 mm- större än 500 liter	minst148 × 210 mmVarje symbol måste täcka minst en tiondel av etikettens yta och vara minst 1 cm². Hela etikettens yta måste fästa direkt på preparatets förpackning. Etikettens och, i det fall som avses i punkt 2, förpackningens färg och utformning skall vara sådana att farosymbolen och dess orangegula bakgrund tydligt framträder.2. Etikett krävs inte om uppgifterna klart anges på själva förpackningen enligt punkt 1.3. Medlemsstaterna får föreskriva att märkning av farliga preparat som släpps ut på marknaden inom deras territorier skall ske på landets eget eller egna språk.4. Vid tillämpningen av detta direktiv skall kraven på märkning anses uppfyllda i följande fall:a) I fråga om ytterförpackningar med en eller flera innerförpackningar, om ytterförpackningen är märkt enligt de internationella reglerna för transport av farliga ämnen och innerförpackningen (-förpackningarna) märkts enligt detta direktiv.b) I fråga om enkla förpackningar, om förpackningen märkts enligt de internationella reglerna för transport av farliga ämnen och enligt artikel 6.2 a, 6.2 b och 6.2 d samt 6.4.Om farliga ämnen inte lämnar en medlemsstats territorium, kan tillstånd ges att märka förpackningen enligt nationella bestämmelser i stället för internationella bestämmelser om transport av farliga ämnen.Artikel 81. Medlemsstaterna fåra) tillåta att märkning enligt artikel 6 fästs på annat lämpligt sätt, om förpackningen är för liten, eller på annat sätt inte lämpar sig för märkning enligt artikel 7.1 och 7.2,b) trots artiklarna 6 och 7 tillåta att förpackningar med icke-giftiga preparat etiketteras på något annat sätt, om de innehåller så små kvantiteter att ingen fara för personer som hanterar preparatet eller är berörda på annat sätt föreligger.2. En medlemsstat som utnyttjar bestämmelserna i punkt 1 skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.Artikel 9Medlemsstaterna får inte med åberopande av sådan klassificering, förpackning eller märkning förbjuda utsläppande på marknaden av farliga preparat som uppfyller kraven i detta direktiv och dess bilagor.Artikel 101. Om en medlemsstat med stöd av en utförlig motivering konstaterar att ett farligt preparat, trots att det uppfyller kraven i detta direktiv, utgör en fara för hälsa eller säkerhet, får denna medlemsstat tillfälligt förbjuda att detta preparat säljs eller införa särskilda villkor för preparatet inom sitt territorium. Medlemsstaten skall omedelbart underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om detta och ange skälen till sitt beslut.2. Kommissionen skall inom sex veckor samråda med berörda medlemsstater och utan dröjsmål avge sitt yttrande samt vidta lämpliga åtgärder.3. Om kommissionen finner att tekniska anpassningar av direktivet krävs skall dessa antas antingen av kommissionen eller rådet enligt förfarandet i artikel 8c i direktiv 67/548/EEG. I detta fall får den medlemsstat som har infört skyddsåtgärder behålla dessa till dess att anpassningarna trätt i kraft.Artikel 11De ändringar som krävs för att anpassa bilagorna med hänsyn till teknisk utveckling skall antas enligt förfarandet i artikel 8c i direktiv 67/548/EEG.Även analysmetoder skall antas enligt samma förfarande.Artikel 121. Medlemsstaterna skall införa de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 24 månader från det att det anmälts och genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 7 november 1977.På rådets vägnarA. HUMBLETOrdförande(1) EGT nr C 28, 9.2.1976, s. 34.(2) EGT nr C 35, 16.2.1976, s. 26.(3) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1.(4) EGT nr L 360, 30.12.1976, s. 1.(5) EGT nr L 189, 11.7.1973, s. 7.(6) EGT nr L 147, 9.6.1975, s. 40.BILAGA 1KLASSIFICERING AV FARLIGA ÄMNENFörklarande anmärkningar>Plats för tabell>>Plats för tabell>BILAGA 2SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR MÄRKNING AV VISSA PREPARAT1. Blyhaltiga färger och lackerEtiketterna på förpackningar med färger och lacker som innehåller över 0,5 % bly i metallvikt av preparatets sammanlagda vikt skall innehålla följande text:"Innehåller bly. Bör inte användas på ytor där barn kan komma att tugga eller suga."Om förpackningsvolymen är under 125 ml får följande text användas:"Varning. Innehåller bly."2. Cyanoakrylatbaserat limDen direkta förpackningen med cyanoakrylatbaserat lim skall vara försedd med följande text:"	Cyanoakrylat.Fara.Sammanfogar hud eller ögon på några få sekunder.Förvaras oåtkomligt för barn."Fullständiga skyddsanvisningar skall medfölja förpackningen.


Avis juridique important

|

31984L0319

Kommissionens direktiv 84/319/EEG av den 7 juni 1984 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 77/96/EEG om trikinundersökning (trichinella spiralis) vid import av färskt kött av tamsvin från tredje land

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 167 , 27/06/1984 s. 0034 - 0043 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 17 s. 0185  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 31 s. 0083  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 17 s. 0185  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 31 s. 0083

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 7 juni 1984 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 77/96/EEG om trikinundersökning (trichinella spiralis) vid import av färskt kött av tamsvin från tredje land (84/319/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/96/EEG av den 21 december 1976 om trikinundersökning (trichinella spiralis) vid import av färskt kött av tamsvin från tredje land (), senast ändrat genom direktiv 83/91/EEG (), och särskilt artikel 8 i detta, ochmed beaktande av följande:Nyligen genomförda studier har gjort det möjligt att utforma nya metoder för att upptäcka trikiner i svinkött. Dessa metoders tillförlitlighet när det gäller hälsoskydd motsvarar de som de nu använda metoderna ger. Nödvändiga tillägg bör därför göras till bilaga 1 till direktiv 77/96/EEG.I syfte att underlätta arbetet med trikinundersökningar, bör det överlåtas till tredje land och till medlemsstaterna själva att välja vilken av de fastställda metoderna som de vill använda.Viss teknisk anpassning bör göras av de trikinundersökningsmetoder som nu används, liksom av de krav som de laboratorier som arbetar med trikinundersökningar skall uppfylla.De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 77/96 skall ändras i enlighet med föreskrifterna i bilagan.Artikel 2 Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1985 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 7 juni 1984.På kommissionens vägnarPoul DALSAGERLedamot av kommissionen() EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 67.() EGT nr L 59, 5.3.1983, s. 34.BILAGA A. Bilaga 1 skall ändras på följande sätt:1. I punkt II a:- den tionde strecksatsen skall bytas ut mot följande:"- ett stereomikroskop (15 till 40 gångers förstoring) med lämplig ljuskälla",- den sista strecksatsen skall bytas ut mot följande:"- digestionsvätska bestående av: 10 g pepsin (80 ì/g FIP: Fédération internationale de pharmacie) 5 ml HCl (lägst 37 %) som blandas med vattenledningsvatten så att det blir 1 liter totalt."2. Punkt III skall ersättas med följande:"III. DIGESTIONSMETODEN TILLÄMPAD PÅ SAMLINGSPROVa) Apparatur och reagenser- kniv och pincett för insamling av prover,- köttkvarn med 2 till 3 mm diameter stora hål i plattan,- en 3 liter Erlenmeyerkolv med en gummi- eller bomullspropp,- en konisk separationstratt som rymmer 2 000 ml,- ett vanligt A-stativ som är cirka 28 cm långt och med 80 cm stång,- en ring, cirka 10-11 cm i diameter, som kan fästas vid stativet,- en klämma med en flat skruv (23 × 40 mm) som kan sättas på stativet med en dubbelkoppling,- en sil (masktäthet 177 micron) med en yttre diameter på 11 cm och försedd med ett nät av mässing eller rostfritt stål,- en tratt med en inre diameter som inte är mindre än 12 cm,- 100 ml mätglas,- ett stereomikroskop (15 till 40 gångers förstoring) med lämplig ljuskälla, eller ett trikinoskop med horisontalt bord till kompressoriet och med lämplig ljuskälla,- i de fall ett trikinoskop används: en skål för räkning av larver som kan beskrivas enligt följande:Larvräkningsskålen skall bestå av 3 mm tjocka akrylplattor enligt följande:i) botten av skålen skall vara 180 × 40 mm och skall vara indelad i fält,ii) långsidorna skall vara 230 × 20 mm,iii) kortsidorna skall vara 40 × 20 mm.Bottenplattan och kortsidorna skall skjutas in mellan sidorna så att det blir en skål med två små handtag i båda sidor. Bottenplattans översida skall ligga 7 till 9 mm över den nedersta kanten av den ram som bildas av kort- och långsidorna. Plattorna skall limmas ihop med hjälp av lim som är avsett för materialet.- ett antal petriskålar som är 9 cm i diameter, (om ett stereomikroskop används), vilka på undersidan är försedda med 10 × 10 mm stora undersökningsfält som är inristade med ett spetsigt instrument,- ett antal 10 liters kar som kan användas till sanering, exempelvis genom formolbehandling, av utrustningen och till den resterande vätskan om positivt resultat erhålls,- koncentrerad (37 %) saltsyra,- pepsin, styrka: 1:10 000 NF (US National Formulary)motsvarande 1:12 500 BP (British Pharmacopoea)motsvarande 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie),- ett antal brickor som rymmer 50 prov på cirka 2 g kött,- en våg med en exakthet på 0,1 g.b) Provtagning1. När det gäller hela slaktkroppar skall ett prov på cirka 2 g tas av en av diafragmans huvudmuskler vid övergången till den seniga delen. Om huvudmusklerna i diafragman saknas skall ett prov av samma storlek tas från diafragmas revbens- eller bröstbensparti eller av tung- käk- eller bukmuskulaturen.2. När det gäller styckningsdelar av kött skall ett prov på cirka 2 g skelettmuskulatur som innehåller så lite fett som möjligt tas så nära ben eller senor som möjligt.c) Metod1. i) Kompletta samlingsprov (bestående av 100 prov)Ungefär 1 g skall tas från vart och ett av de 100 enskilda proven. Samlingsprovet mals i köttkvarnen en gång.Det malda köttet skall placeras i 3-liters Erlenmeyerkolven tillsammans med 7 g pepsin, ungefär 2 liter vattenledningsvatten som är uppvärmt till 40-41 °C, och 25 ml koncentrerad saltsyra. Blandningen skakas så att pepsinet löses upp.Lösningens pH-värde kommer att bli 1.5-2.- Erlenmeyerkolven placeras i inkubationsskåp vid 40-41 °C i cirka 4 timmar. Kolven skakas regelbundet under inkubationen, åtminstone två gånger i timmen.- Lösningen filtreras genom silen ner i den koniska skiljetratten och lämnas får stå i minst en timme.- En samlad mängd om ungefär 45 ml tappas från tratten i ett mätglas och fördelas i tre petriskålar med 15 ml i varje skål, vars bottnar har delats upp i fyrkanter.- Varje petriskål skall undersökas mycket noggrant under stereomikroskop så att förekomst av trikinlarver upptäcks.- Om larvräkningsskålar används, skall 45 ml fördelas mellan två larvräkningsskålar som undersöks under trikinoskopet.Larverna visar sig som identifierbara organismer i sedimentet, och om vattnet är ljummet kan man ofta se dem röra sig i spiralform.- Proven skall undersökas så snart de är färdiga. Undersökningen får under inga omständigheter skjutas upp till påföljande dag.Om sedimentet är grumligt, eller om proven inte undersöks inom 30 minuter, skall de behandlas på följande sätt. Det sista provet om 45 ml hälls i ett mätglas och får stå i 10 minuter. Därefter sugs 30 ml av supernatantvätskan upp och till de återstående 15 ml tillsätts så mycket vattenledningsvatten att totalt 45 ml erhålls. Efter ytterligare 10 minuter sugs 30 ml supernatantvätska upp och de återstående 15 ml hälls i en petriskål eller larvräkningsskål för undersökning. Mätglaset skall sköljas med 10 ml vattenledningsvatten och detta sköljvatten tillförs provet i petriskålen eller larvräkningsskålen för undersökning.ii) Samlingsprover som består av färre än 100 provUpp till 15 enkelprov kan tillföras ett samlingsprov som består av 100 prov och kan undersökas tillsammans med dessa prov. Om fler än 15 prov och färre än 100 prov undersöks skall mängden digestionsvätska reduceras motsvarande.2. Om resultatet av en undersökning av ett samlingsprov är positivt eller osäkert, skall ett ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i enlighet med b ovan. Proverna från 5 svin samlas och undersöks enligt metoden ovan. På detta sätt undersöks prover från 20 grupper om fem svin. Om trikiner upptäcks i ett samlingsprov från 5 svin, skall ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i den gruppen och varje prov undersöks separat enligt metoden ovan."3. Följande punkter IV, V och VI skall läggas till:"IV. DEN MEKANISKA DIGESTIONSMETODEN SOM TILLÄMPAS FÖR UNDERSÖKNING AV SAMLINGSPROVER GENOM SEDIMENTERINGSTEKNIKa) Apparatur och reagenser- kniv eller sax för uttagning av prover,- brickor som är märkta med 50 fält var och som kan rymma 2 g kött,- en Stomacher Lab-blandare, model 3 500 Thermo,- plastpåsar som passar till Stomacher Lab-blandaren,- 2 liters koniska separationstrattar, helst med säkerhetspropp av teflon,- stativ, ringar och klämmor,- silar, med en masktäthet på 177 micron och utvändig diameter på 11 cm med nät av rostfritt stål,- trattar med invändig diameter på minst 12 cm, för att användas under silarna,- 100 ml mätglas,- en 25 ml behållare- 3 liters bägare- sked eller glasstav för att röra om vätskan i bägaren,- en plastspruta och slang för uppsugning,- en 6 g mätsked,- en termometer med en exakthet av ± 0,5 °C, med omfång 1 till 100 °C,- en vibrator, t ex en elektrisk rakapparat med "huvudet" borttaget,- ett relä som slår av och på med en minuts tidsintervall,- ett trikinoskop med horisontellt bord eller ett stereo-mikroskop med lämplig ljuskälla,- larvräkningsskål (om ett trikinoskop används): larvräkningsskålen ska bestå av 3 mm tjocka akrylplattor enligt följande:i) botten av skålen skall vara 180 × 40 mm och skall vara indelad i kvadratiska fält.ii) långssidorna skall vara 230 × 20 mm,iii) kortsidorna skall vara 40 × 20 mm.Bottenplattan och kortsidorna skall skjutas in mellan långsidorna så att det blir en skål med små handtag i båda sidor. Bottenplattans översida skall ligga 7 till 9 mm över den nedersta kanten av den ram som bildas av kort- och långsidorna. Plattorna skall limmas ihop med hjälp av ett lim som är avsett för materialet.- ett antal 9 cm petriskålar (om ett stereomikroskop används), vilka på undersidan är försedda med 10 × 10 mm stora undersökningsfält som är inristade med ett spetsigt instrument,- 17,5-procentig saltsyra,- pepsin, styrka 1:10 000 NF (US National Formulary)motsvarande 1:12 500 BP (British Pharmacopoea)motsvarande 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie),- ett antal 10 liters kar som kan användas till sanering, exempelvis genom formolbehandling, av utrustningen och till den resterande vätskan om positivt resultat erhålls,- en våg med en exakthet på 0,1 g.b) Provtagning1. När det gäller hela slaktkroppar skall ett prov på cirka 2 g tas av en av diafragmas huvudmuskler vid övergången till den seniga delen. Om huvudmusklerna i diafragma saknas skall ett prov av samma storlek tas från diafragmas revbens- eller bröstbensparti eller av tung- käk- eller bukmuskulaturen.2. När det gäller styckningsdelar av kött skall ett prov på cirka 2 g skelettmuskulatur som innehåller så lite fett som möjligt tas så nära ben eller senor som möjligt.c) Metod1. Utförandei) Kompletta samlingsprov (bestående av 100 prov)- En dubbel plastpåse monteras i Stomacher Lab-blandaren och temperaturen ställs in på 40 till 41 °C.- 1,5 liter vatten som värmts upp till 32-35 °C hälls i den inre plastpåsen och vatten värms upp till 40-41 °C.- 25 ml 17,5-procentig saltsyra tillsätts till vattnet i blandaren.- Därefter tillsätts 100 prov på ungefär 1 g vardera (köttets temperatur skall vara cirka 25-30 °C) som har tagits från varje individuellt prov i enlighet med b.- Slutligen tillsätts 6 g pepsin. Alla moment skall utföras i den ordning som beskrivs ovan så att man undviker att pepsinet bryts ner.- Påsens innehåll behandlas i blandaren i 25 minuter.- Plastpåsen tas bort från blandaren och vätskan filtreras genom silen ner i en 3 liters bägare.- Plastpåsen sköljs ur med cirka 100 ml vatten, som därefter används för att skölja silen och som slutligen tillförs filtratet i bägaren.Upp till 15 enskilda prov kan tillföras ett samlingsprov bestående av 100 prov och undersökas tillsammans med dessa.ii) Samlingsprov som består av färre än 100 enskilda prov- En dubbel plastpåse monteras i Stomacher Lab-blandaren 3 500 och temperaturen ställs in på 40-41 °C.- Digestionsvätskan framställs genom att 1,5 liter vatten blandas med 25 ml 17,5-procentig saltsyra. 6 g pepsin tillförs och det hela blandas vid en temperatur på 40-41 °C. Denna ordningsföljd skall noga följas så att man undviker nedbrytning av pepsinet.- Av provet mäts en mängd vätska upp som motsvarar 15 ml per gram prov (t ex för 30 prov krävs volymen 30 15 ml eller 450 ml) och den således uppmätta vätskemängden hälls i den inre av de två plastpåsarna tillsammans med köttproven på cirka 1 g (köttets temperatur skall vara cirka 25-30 °C) som har tagits från vart och ett av de enskilda proven i enlighet med b.- Varmt vatten (cirka 41 °C) hälls i den yttre plastpåsen så att den samlade vätskemängden i de två påsarna uppgår till 1,5 l.- Påsens innehåll behandlas i blandaren i 25 minuter.- Plastpåsen tas bort från blandaren och vätskan filtreras genom silen ner i en 3-liters bägare.- Plastpåsen sköljs ur med ungefär 100 ml vatten, som därefter används till att skölja ur silen och som slutligen tillförs filtratet i bägaren.2. Påvisning av larver genom sedimentation- Till provet tillsätts 300 till 400 g is i findelad form så att den totala mängden blir cirka 2 liter. Vätskan omrörs tills isen har smält. När det gäller mindre samlingsprov (se 1 ii) skall den mängd is som tillsätts minskas i motsvarande förhållande.- Den nedkylda vätskan hälls i en 2 liters separationstratt som är utrustad med en vibrator i en extra klämma.- Sedimentation får ske under 30 minuter, och under denna tid vibreras tratten med jämna mellanrum, t ex vibration i 1 minut följt av paus i 1 minut etc.- Efter 30 minuter hälls ett avlagringsprov på 60 ml snabbt ner i ett 100 ml mätglas. (Tratten sköljs med rengöringsmedel efter användandet).- Provet på 60 ml får stå orört i minst 10 minuter, varefter supernatantvätskan sugs upp tills det återstår 15 ml att undersöka för att upptäcka förekomst av larver.- Till uppsugning kan en engångsspruta utrustad med ett plaströr användas.Röret skall vara så långt att det återstår 15 ml i mätglaset när sprutans kanter vilar mot mätglasets överkant.- De återstående 15 ml hälls i en larvräkningsskål eller i två petriskålar och undersöks med hjälp av ett trikinoskop respektive ett stereomikroskop.- Proven skall undersökas så snart de är färdiga. Undersökningen får under inga omständigheter skjutas upp till påföljande dag.Om sedimentet är grumligt, eller om proven inte undersöks inom 30 minuter, skall de behandlas på följande sätt. Det sista provet på 60 ml hälls i ett mätglas och får stå i 10 minuter. Därefter sugs 45 ml av supernatantvätskan upp och till de återstående 15 ml tillsätts så mycket vattenledningsvatten att totalt 45 ml erhålls. Efter ytterligare 10 minuter sugs 30 ml av supernatantvätskan upp och de återstående 15 ml hälls i en petriskål eller i en larvräkningsskål för undersökning. Mätglaset skall sköljas med 10 ml vattenledningsvatten och detta sköljvatten tillförs provet i petriskålen eller larvräkningsskålen för undersökning.3. Om resultatet av en undersökning av ett samlingsprov är positivt eller osäkert, skall ett ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i enlighet med b ovan. Proverna från 5 svin samlas och undersöks enligt metoden ovan. På detta sätt undersöks prover från 20 grupper om fem svin. Om trikiner upptäcks i ett samlingsprov från fem svin, skall ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i den gruppen och varje prov undersöks separat enligt metoden ovan.V. DEN MEKANISKA DIGESTIONSMETODEN SOM TILLÄMPAS FÖR UNDERSÖKNING AV SAMLINGSPROVER GENOM FILTRERINGSTEKNIKa) Apparatur och reagenserSamma utrustning som den som omnämns för metod IV under a samt följande:- En 1-liters Gelmantratt, komplett med filterhållare (diameter 45 mm).- Filterskivor. Ett filter består av:ett cirkelrunt nät av rostfritt stål med en masktäthet på 35 mikroner (filtrets diameter skall vara 45 mm),två gummiringar som är gjorda av 1 mm tjockt gummi (yttre diameter skall vara 45 mm och inre diameter 38 mm),Det cirkelrunda nätet placeras mellan de två gummiringarna och det hela limmas ihop med hjälp av ett två-komponentslim som är avsett för de två materialen,- En 3-liters Erlenmeyerkolv som är utrustad med ett sidorör för uppsugning.- En vakumpump.- Plastpåsar som rymmer minst 80 ml.- Utrustning för att försegla plastpåsarna.- Rennilase, styrka 1:150 000 soxhlet-enheter per gram.b) Insamling av provSe punkt b, metod IV.c) Metod1. Utförandei) Kompletta samlingsprov (bestående av 100 enskilda prov)Se punkt c 1 i, metod IV.ii) Mindre samlingsprov (bestående av färre än 100 enskilda prov)Se punkt c 1 ii, metod IV.2. Påvisning av larver genom filtrering- Is (300-400 g findelad is) tillsätts till vätskan så att den totala mängden blir ungefär 2 liter. Till mindre samlingsprover tillsätts motsvarande mindre mängd is.- Vätskan rörs om tills isen har smält. Den kylda vätskan får stå i minst tre minuter så att larverna kan rulla upp sig i sprialer.- Gelmantratten med ett filter i filterhållaren sätts på Erlenmeyerkolven som förbinds med en vakumpump.- Vätskan hälls i Gelmantratten och filtreras. Mot filtreringens slut kan vätskans passage genom filtret underlättas genom försiktig sugning med vakumpumpen. Sugningen avslutas innan filtret blir torrt, d v s när det är 2-5 ml vätska kvar i tratten.- När all vätska har filtrerats, tas filtret bort och placeras i en plastpåse (80 ml) tillsammans med 15-20 ml rennilaselösning. Lösningen erhålles genom att 2 g rennilase löses upp i 100 ml vattenledningsvatten.- Plastpåsen förseglas två gånger och placeras i blandaren mellan den inre och den yttre påsen.- Blandaren skall arbeta i tre minuter, både när det rör sig om ett komplett och ett mindre samlingsprov.- Efter tre minuter tas plastpåsen tillsammans med filterskiva och rennilaselösning bort från blandaren och öppnas med sax. Innehållet i påsen hälls i en larvräkningsskål eller i en petriskål för undersökning med stereomikroskop.- Vätskan skall undersökas så snart den är klar. Undersökningen får under inga omständigheter skjutas upp till nästa dag.AnmärkningEndast helt rena filterskivor får användas. Smutsiga skivor får aldrig tillåtas att torka.Filterskivorna kan rengöras genom att läggas i rennilaselösning över natten. Före användande skall de med hjälp av blandaren sköljas i ny rennilaselösning.3. Om resultatet av en undersökning av ett samlingsprov är positivt eller osäkert, skall ett ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i enlighet med b ovan. Proverna från 5 svin samlas och undersöks enligt metoden ovan. På detta sätt undersöks prover från 20 grupper om fem svin. Om trikiner upptäcks i ett samlingsprov från 5 svin, skall ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i den gruppen och varje prov undersöks därefter separat enligt metoden ovan.VI. MAGNETOMRÖRNINGSMETODEN FÖR UNDERSÖKNING AV SAMLINGSPROVa) Apparatur och reagenser- kniv och pincett för insamling av prover,- brickor som är indelade i 50 fält var, där varje fält rymmer 2 g kött,- en Moulinettekvarn,- magnetomrörare med termostatstyrd värmeplatta och teflonklädda magnetstavar som är cirka 5 cm långa,- 2-liters koniska separationstrattar,- stativ, ringar och klämmor,- silar med en masktäthet på 177 micron, utvändig diameter 11 cm och med ett nät av rostfritt stål,- trattar med en intern diameter som inte är mindre än 12 cm (trattarna skall kunna rymma silarna),- 3-liters bägarglas,- 50-ml mätglas, eller centrifugglas,- ett trikinoskop med horisontellt bord eller ett stereomikroskop med lämplig ljuskälla,- larvräkningsskål (om ett trikinoskop används): larvräkningsskålen skall vara gjord av 3 mm tjocka akrylplattor enligt följande:i) botten av skålen skall vara 180 × 40 mm och skall vara indelad i kvadratiska fält,ii) långssidorna skall vara 230 × 20 mm,iii) kortsidorna skall vara 40 × 20 mm.Bottenplattan och kortsidorna skall skjutas in mellan långsidorna så att det blir två små handtag i båda sidor. Bottenplattans översida skall ligga 7-9 mm över den nedersta kanten av den ram som bildas av kort- och långsidorna.Plattorna skall limmas ihop med hjälp av lim som är avsett för materialet,- ett antal petriskålar som är 9 cm i diameter (om ett stereomikroskop används) vilka på undersidan är försedda med 10 × 10 mm stora undersökningsfält som är inristade med ett spetsigt instrument,- aluminiumfolie,- 25-procentig saltsyra,- pepsin, styrka: 1:10 000 NF (US National Formulary)motsvarande 1: 12 500 BP (British Pharmacopoea)motsvarande 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie),- vattenledningsvatten som är uppvärmt till 46-48 °C,- ett antal 10-liters kar som kan användas till sanering, ex vis genom formolbehandling, av utrustningen och till den resterande vätskan om positivt resultat erhålls,- en våg med en exakthet på 0,1 g.b) Provtagning1. När det gäller hela slaktkroppar skall ett prov på cirka 2 g tas från en av diafragmas huvudmuskler vid övergången till den seniga delen. Om huvudmusklerna i diafragma saknas skall ett prov av samma storlek tas från diafragmas revbens- eller bröstbensparti eller från tung-, käkeller bukmuskulaturen.2. När det gäller styckningsdelar av kött skall ett prov på cirka 2 g skelettmuskulatur som innehåller så lite fett som möjligt tas så nära ben eller senor som möjligt.c) Metod1. i) Kompletta samlingsprov (bestående av 100 prov)- Ungefär 1 g skall tas från vart och ett av de 100 enskilda proven i enlighet med b och dessa mals i Moulinettekvarnen. Kvarnen körs 3-4 gånger i cirka 1 sekund.- Det malda köttet överförs till en 3-liters glasbägare och 10 g pepsin stänks över köttet. 2 liter vattenledningsvatten som är uppvärmt till 46-48 °C hälls i bägaren tillsammans med 16 ml saltsyra.- Kvarnens kötthackardel sköljs upprepade gånger i vätskan i bägaren så att eventuellt återstående köttrester avlägsnas.- Magnetstaven placeras i bägarglaset som därefter täcks över med aluminiumfolie.- Glasbägaren placeras på magnetomrörarens värmeplatta som skall vara förvärmd och omrörningen påbörjas. Magnetomröraren skall vara inställd i förväg så att den håller en konstant temperatur på 44-47 °C under hela processen. Under omrörningen skall vätskan rotera så fort att en djup virvel utan stänk skapas.- Vätskan omrörs under 30 minuter, varefter omröraren stängs av och vätskan hälls genom silen ner i skiljetratten.- Vätskan skall vara kvar i tratten i 30 minuter.- Efter 30 minuter hälls ett vätskeprov på 40 ml snabbt ner i ett mätglas eller i ett centrifugglas.- Vätskeprovet på 40 ml får stå orört i 10 minuter, varefter 30 ml av supernatantvätskan sugs upp så att det återstår 10 ml.- Det återstående sedimentprovet på 10 ml hälls i en larvräkningsskål eller i en petriskål.- Mätglaset eller centrifugglaset sköljs med cirka 10 ml vattenledningsvatten som därefter hälls ner i larvräkningsskålen eller petriskålen. Därefter undersöks provet i ett trikinoskop eller i ett stereomikroskop.- Proven skall undersökas så snart de är klara. Under inga omständigheter får en undersökning skjutas upp till nästa dag.Om proven inte undersöks inom 30 minuter, skall de behandlas på följande sätt. Det sista provet på cirka 40 ml hälls i ett mätglas och får stå i ungefär 10 minuter, varefter 30 ml av supernatantvätskan sugs upp så att 10 ml återstår. Vattenledningsvatten tillförs så att totalt 40 ml erhålls. Efter ytterligare 10 minuter, sugs 30 ml supernatantvätska upp så att 10 ml återstår som undersöks i en petriskål eller i en larvräkningsskål. Mätglaset sköljs ur med 10 ml vattenledningsvatten och denna vätska tillsätts provet i petriskålen eller i larvräkningsskålen för undersökning.Om ett prov är grumligt vid undersökningen, skall provet hällas i ett mätglas och så mycket vattenledningsvatten tillföras att totalt 40 ml erhålls och därefter följs ovanstående förfaringssätt.ii) Mindre samlingsprov (färre än 100 enskilda prov)Om det är nödvändigt kan upp till 15 prov på 1 g vardera tillföras ett samlingsprov som består av 100 prov och kan undersökas tillsammans med dessa prov enligt c 1 i. För samlingsprov som består av upp till 50 enskilda prov skall digestionsvätskan minskas till 1 liter.2. Om resultatet av en undersökning av ett samlingsprov är positivt eller osäkert, skall ett ytterligare prov på 20 g tas från varje svin enligt b ovan. Proverna från 5 svin samlas och undersöks enligt metoden ovan. På detta sätt undersöks prover från 20 grupper om fem svin. Om trikiner upptäcks i ett samlingsprov från 5 svin, skall ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i den gruppen och varje prov undersöks därefter separat enligt metoden ovan."B. Kapitel I, punkt 1 i bilaga 2 skall ändras på följande sätt:1. Punkt b ersätts med följande:"b) en låsbar undersökningslokal med lämplig utrustning, vilken kan mörkläggas när trikinoskopundersökning sker,"2. Punkt f utgår; punkterna g, h, i, j, k, l, m och n blir respektive f, g, h, i, j, k, l och m.3. Den nya punkten g ersätts med följande:"g) ett tvättrum för rengöring och desinfektion av undersökningsutrustning (t ex provbehållare, kompressorier, knivar och saxar) med:- vattentäta golv som inte ruttnar och som är lätta att rengöra och desinfektera,- släta väggar med ljus, tvättbar yta eller målade upp till en höjd på minst 2 m.Denna bestämmelse behöver inte tillämpas när de metoder som anges i punkterna II, III, IV, V, VI i bilaga 1 används under förutsättning att laboratorierna är utrustade med en stor korrekt monterad vask."


Avis juridique important

|

31977L0159

Rådets direktiv 77/159/EEG av den 14 februari 1977 om ändring av direktiv 76/625/EEG om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall genomföra för att bestämma produktionskapaciteten för odlingar med vissa slag av fruktträd7

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 048 , 19/02/1977 s. 0031 - 0031 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 8 s. 0120  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 17 s. 0147  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 8 s. 0120  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 11 s. 0237  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 11 s. 0237

RÅDETS DIREKTIV av den 14 februari 1977 om ändring av direktiv 76/625/EEG om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall genomföra för att bestämma produktionskapaciteten för odlingar med vissa slag av fruktträd (77/159/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), ochmed beaktande av följande:I enlighet med artikel 8 i rådets direktiv 76/625/EEG av den 20 juli 1976 om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall genomföra för att bestämma produktionskapaciteten för odlingar med vissa slag av fruktträd(2) skall kommissionen, inom ett år efter underrättelse om resultaten, till rådet överlämna en rapport om de erfarenheter som samlats under den första undersökningen och därefter årliga rapporter om det som avses i artiklarna 5 och 6.Det vore värdefullt om dessa rapporter även överlämnades till Europaparlamentet för kännedom.Följaktligen är det nödvändigt att ändra direktiv 76/625/EEG i enlighet härmed.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Artikel 8 första stycket i direktiv 76/625/EEG skall ersättas med följande:"Kommissionen skall, inom ett år efter underrättelse från medlemsstaterna om resultaten, till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om de erfarenheter som samlats under den första undersökningen i den utökade gemenskapen; kommissionen skall från och med den 1 januari 1977 till Europaparlamentet och rådet även överlämna årliga rapporter om det som avses i artiklarna 5 och 6."Artikel 2 Detta direktiv riktas till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 februari 1977.På rådets vägnarJ. SILKINOrdförande(1) Yttrandet avgivet den 11 februari 1977.(2) EGT nr L 218, 11.8.1976, s. 10.


Avis juridique important

|

31977L0389

Rådets direktiv 77/389/EEG av den 17 maj 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bogseringsanordningar till motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 145 , 13/06/1977 s. 0041 - 0042 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 7 s. 0044  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 6 s. 0050  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 7 s. 0044  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 7 s. 0056  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 7 s. 0056

RÅDETS DIREKTIV av den 17 maj 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bogseringsanordningar till motorfordon (77/389/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bland annat deras bogseringsanordningar.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för varje fordonstyp medge det förfarande med EEG-typgodkännande som behandlats i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3).En tillnärmning av den nationella lagstiftningen för motorfordon medför att medlemsstaterna ömesidigt erkänner de kontroller som utförs av varje enskild stat på grundval av de gemensamma kraven.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med fordon varje motordrivet fordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim. Spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruks- och skogsmaskiner samt andra motorredskap är undantagna.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller ett nationellt typgodkännande för ett fordon, av skäl som hänför sig till dess bogseringsanordningar, om dessa uppfyller de krav som anges i bilagan.Artikel 3Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller används, av skäl som hänför sig till dess bogseringsanordningar, om dessa uppfyller de krav som anges i bilagan till detta direktiv.Artikel 4De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagan till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i rådets direktiv 70/156/EEG.Artikel 51. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 17 maj 1977.På rådets vägnarJ. SILKINOrdförande(1) EGT nr C 76, 7.4.1975, s. 37.(2) EGT nr C 248, 29.10.1975, s. 24.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.BILAGABOGSERINGSANORDNINGAR1 Antal1.1 Alla motorfordon måste ha en särskild bogseringsanordning monterad framtill, till vilken en anslutningsdel, t.ex. en bogseringsstång eller en bogseringslina, kan kopplas.1.2 Fordon i kategori M1 - enligt definitionen i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG - med undantag för de fordon som är olämpliga som dragfordon, måste ha en bogseringsanordning monterad baktill.2 Hållfasthet2.1 Varje särskild bogseringsanordning på fordonet måste kunna motstå en statisk drag- eller tryckkraft motsvarande minst halva den totalvikt som fastställts för fordonet, bogserad last oräknad.


Avis juridique important

|

31993L0048

Kommissionens direktiv 93/48/EEG av den 23 juni 1993 om en översikt över de krav som skall uppfyllas av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 92/34/EEG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 250 , 07/10/1993 s. 0001 - 0008 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 52 s. 0231  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 52 s. 0231

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/48/EEG av den 23 juni 1993 om en översikt över de krav som skall uppfyllas av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 92/34/EEGEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 92/34/EEG av den 28 april 1992 om salutföring av fruktplantsförökningsmaterial och fruktplantor avsedda för fruktproduktion(1), särskilt artikel 4 i detta, ochmed beaktande av följande:Vid tillämpningen av detta direktiv är det lämpligt att ta hänsyn till de olika materialens produktionsförlopp.Enligt bestämmelserna i artikel 11 i i direktiv 92/34/EEG, skall det fastställas krav för de leverantörshandlingar som skall följa med CAC-förökningsmaterial och fruktplantor enligt den översikt som avses i artikel 4.Ett system för certifiering av sådant material har (för vissa arter) utvecklats eller håller på att utvecklas internationellt av Europeiska växtskyddsorganisationen (EPPO).De krav som fastställs i detta direktiv måste betraktas som den lägsta godtagbara standarden för närvarande, med hänsyn till de aktuella produktionsvillkoren i gemenskapen. Dessa kommer att utvecklas och förbättras efter hand för att man slutligen skall kunna uppnå en hög kvalitetsstandard.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för förökningsmaterial och plantor av fruktsläkten och -fruktarter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. I detta direktiv fastställs den översikt som avses i artikel 4 i direktiv 92/34/EEG samt de krav på märkning och försegling som avses i artikel 11 i samma direktiv.2. Översikten gäller växter och förökningsmaterial (inklusive grundstammar) och fruktplantor som har drivits fram ur dessa, av alla de släkten och arter som anges i bilaga 2 till direktiv 92/34/EEG, och av grundstammar av de släkten och arter som anges i artikel 4.1 iii i samma direktiv, oberoende av vilket förökningssystem som tillämpas, nedan kallade "materialet".3. Bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas stegvis med hänsyn till produktionsförloppet för det material som avses i punkt 2.Artikel 2 Materialet skall i tillämpliga fall nå upp till de sundhetsstandarder för växter som fastställs i direktiv 77/93/EEG(2).Artikel 3 1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 2 och när det rör sig om CAC-material skall materialet, åtminstone vid visuell besiktning, i allt väsentligt vara fritt från skadliga organismer och sjukdomar som försämrar kvaliteten, eller tecken eller symptom på sådana, vilka gör förökningsmaterialet eller fruktplantorna mindre användbara, särskilt skall det vara fritt från de organismer och sjukdomar som anges i bilagan till detta direktiv för de aktuella släktena och arterna.2. Om materialet under växtstadiet visar synliga tecken eller symptom på sådana skadliga organismer eller sjukdomar som avses i punkt 1 skall det behandlas på ett riktigt sätt så snart detta har bekräftats, eller tas bort.3. För citrusmaterial skall också följande krav uppfyllas:i) Det skall vara framtaget ur sådant material som- har genomgått en kontroll som visar att det inte finns några symptom på de relevanta virus, virusliknande organismer eller sjukdomar som anges i bilagan,- har provats enskilt med lämpliga metoder som visar att det är fritt från sådana virus, virusliknande organismer eller sjukdomar.ii) Det skall ha genomgått en kontroll som visar att det i allt väsentligt har varit fritt från sådana virus, virusliknande organismer eller sjukdomar sedan början av den senaste växtperioden.iii) Om ympning har skett skall det ha ympats på grundstammar som inte är mottagliga för viroider.Artikel 4 1. CAC-materialet skall ha tillräcklig äkthet och renhet avseende släkte och art och, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 9.1 andra meningen i direktiv 92/34/EEG, äkthet och renhet avseende sort.2. Om det rör sig om sådana allmänt kända sorter som avses i artikel 9.2 i i direktiv 92/34/EEG skall leverantören avnända den officiella benämningen på sorten.3. Om det rör sig om sådana sorter som redan är föremål för en ansökan om rätten till växtförädling eller en sådan officiell registrering som avses i artikel 9.2 i i direktiv 92/34/EEG, skall förädlarens referens eller namnförslag användas till dess att tillstånd har beviljats.4. Om det rör sig om sådana sorter som har bokförts på leverantörernas listor i enlighet med artikel 9.2 ii i direktiv 92/34/EEG, skall det krav avseende sort som anges i punkt 1 grundas på de detaljerade beskrivningar som finns på listorna.Artikel 5 CAC-material skall i allt väsentligt vara fritt från sådana fel som kan försämra dess kvalitet i föröknings- eller odlingshänseende.Artikel 6 Om det rör sig om utgångsmaterial, elitmaterial eller certifierat material skall kraven i artiklarna 3, 4.1 och 5 i detta direktiv vara tillämpliga om inte de certifieringsprogram som avses i artikel 7 ställer högre krav.Artikel 7 I väntan på fastställandet av ett certifieringsprogram på gemenskapsnivå skall utgångsmaterial, elitmaterial och certifierat material uppfylla de krav för varje kategori som fastställs i nationella certifieringsprogram förutsatt att de i största möjliga utsträckning uppfyller kraven i internationella certifieringsprogram.Artikel 8 1. Det leverantörsdokument för CAC-material som avses i artikel 11 i i direktiv 92/34/EEG skall bestå av ett lämpligt oanvänt material och vara tryckt på minst ett av gemenskapens officiella språk. Det skall innehålla följande rubriker:i) Angivande av "EEG-kvalitet".ii) Angivande av medlemsstatens EEG-kod.iii) Angivande av ansvarigt officiellt organ eller dess kod.iv) Registrerings- eller godkännandenummer.v) Leverantörens namn.vi) Individuellt löp-, vecko- eller partinummer.vii) Datum för utfärdande av leverantörsdokumentet.viii) Botaniskt namn.ix) Benämning på sorten. Om det rör sig om grundstammar, benämningen på sorten eller dess beteckning.x) Kvantitet.xi) Kategori.xii) Om det rör sig om import från tredje land enligt artikel 16.2 i direktiv 92/34/EEG, uppgift om produktionslandet.2. Om materialet åtföljs av ett växtpass i enlighet med direktiv 92/105/EEG(3) får passet, om leverantören så önskar, utgöra den leverantörshandling som avses i punkt 1. Uppgiften "EEG-kvalitet", uppgift om det ansvariga officiella organet enligt direktiv 92/34/EEG samt en referens till benämningen på sorten eller grundstammen och kategorin skall dock anges. Om det gäller import från tredje land enligt artikel 16.2 i direktiv 92/34/EEG skall en uppgift om produktionslandet också lämnas. Dessa uppgifter får lämnas på samma handling som växtpasset men skall vara tydligt avskilda.Artikel 9 1. Kraven på märkning och försegling av utgångsmaterial, elitmaterial eller certifierat material i enlighet med artikel 11 ii i direktiv 92/34/EEG skall vara de som fastställs i de nationella certifieringsprogram som avses i artikel 7 i det här direktivet.2. Medlemsstaterna skall dock se till att märkningen, om den inte innehåller alla de uppgifter som anges i artikel 8.1 med undantag för leden iv, v och vii, kompletteras med de uppgifterna. Det skall också anges om materialet är "virus-fritt" eller "virustestat".Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1993. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 juni 1993.På kommissionens vägnarRené STEICHENLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 157, 10.6.1992, s. 10.(2) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.(3) EGT nr L 4, 8.1.1993, s. 22.BILAGA FÖRTECKNING ÖVER SPECIFIKA SKADLIGA ORGANISMER OCH SJUKDOMAR SOM FÖRSÄMRAR KVALITETEN >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31983L0131

Kommissionens direktiv 83/131/EEG av den 14 mars 1983 om ändring av bilagan till rådets direktiv 79/117/EEG om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 091 , 09/04/1983 s. 0035 - 0035 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 16 s. 0071  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 27 s. 0129  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 16 s. 0071  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 27 s. 0129

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 14 mars 1983 om ändring av bilagan till rådets direktiv 79/117/EEG om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (83/131/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 79/117/EEG av den 21 december 1978 om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (), särskilt artikel 6 i detta, ochmed beaktande av följande:Vetenskapliga och tekniska framsteg medför att vissa ändringar bör göras i bilagan till direktiv 79/117/EEG.Det finns skäl att upphäva vissa av de tillfälliga undantagen från förbuden i direktivet, eftersom mindre farliga behandlingsmetoder nu finns att tillgå.Samtliga medlemsstater har meddelat kommissionen att de inte kommer att eller inte längre avser att utnyttja dessa undantag.Det finns skäl att till förteckningen över förbjudna verksamma ämnen lägga den svårnedbrytbara organiska klorföreningen kamfeklor, eftersom dess användning kan ge upphov till både hälsoskador hos människor och djur och oacceptabla negativa effekter på miljön. Kommissionen har samrått med Vetenskapliga kommittén för pesticider angående denna förening.De åtgärder som föreskrivs genom detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till direktiv 79/117/EEG ändras på följande sätt:1. I del A, "Kvicksilverföreningar"a) under 4, "Alkylkvicksilverföreningar", skall texten i a ersättas med följande: "Doppning av sättpotatis",b) under 5, "Alkoxyalkyl- och arylkvicksilverföreningar"aa) skall a utgå,bb) skall b, c och d betecknas a, b respektive c.2. I del B, "Svårnedbrytbara organiska klorföreningar"a) under 1, "Aldrin", skall texten i a ersättas med följande: "Behandling av jord mot Otiorrynchus på plantskolor och i rabatter för prydnadsväxter",b) under 4, "DDT", skall a, b, c och e utgå,c) under 7, "Heptaklor", skall texten i andra kolumnen utgå,d) skall följande tillägg göras i första kolumnen efter 8: "9. Kamfeklor".Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober 1984 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 mars 1983.På kommissionens vägnarPoul DALSAGERLedamot av kommissionen() EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 36.


Avis juridique important

|

31985L0073

Rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1985 om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 032 , 05/02/1985 s. 0014 - 0015 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0104  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 33 s. 0152  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0104  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 33 s. 0152

RÅDETS DIREKTIV av den 29 januari 1985 om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött (85/73/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:I syfte att göra hälsoskyddsåtgärderna enhetliga för konsumenterna fastställs bestämmelser i direktiv 64/433/EEG(), senast ändrat genom direktiv 83/90/EEG() om hygienundersökningar och kontroller av färskt kött som kan komma att införas i handeln inom gemenskapen.För att skydda människors och djurs hälsa inom gemenskapen har man i direktiv 72/462/EEG(), senast ändrat genom direktiv 83/91/EEG(), fastställt att medlemsstaternas behöriga myndigheter skall utföra hygienundersökningar vid import av färskt kött och att veterinära experter från medlemsstaterna och kommissionen skall genomföra inspektioner inom det exporterande tredje landet.Bestämmelserna i direktiv 64/433/EEG omfattar endast färskt kött som kan komma att föras i handel inom gemenskapen. Medlemsstaternas myndigheter har dock infört nationella kontroller av färskt kött som enbart är avsett för den nationella marknaden.Rådets direktiv 71/118/EEG(), senast ändrat genom direktiv 84/642/EEG() föreskriver att hälsoundersökningar och kontroller skall ske av färskt fjäderfäkött.I samband med dessa hälsoundersökningar och kontroller debiteras avgifter som för närvarande finansieras på olika sätt i de skilda medlemsstaterna. Dessa skillnader kan påverka de konkurrensvillkor som råder för produkter som till största delen omfattas av en gemensam marknadsordning.För att undanröja sådana skillnader bör harmoniserade regler fastställas för finansieringen av dessa hygienundersökningar och kontroller.Med hänsyn till nationella förvaltnings- och finansieringsbestämmelser och -förfaranden bör en ytterligare frist på två år beviljas för att göra det möjligt för Grekland att införa det nödvändiga systemet för att ta ut avgifter i samband med undersökningar och kontroller.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Medlemsstaterna skall säkerställa att man från och med den 1 januari 1986 P tar ut avgifter för att täcka kostnaderna för hygienundersökningar och kontroller när ett djur enligt punkt 2 slaktas, P för att dels säkerställa lika behandling enligt artikel 15 i direktiv 71/118/EEG och dels täcka de omkostnader som avses i direktiv 72/462/EEG tar ut en avgift för det kött som avses i dessa direktiv och som importeras från tredje land, P förbjuder varje form av direkt eller indirekt återbetalning av avgifter.2. I detta direktiv avses med djur husdjur av följande arter: nötkreatur (inklusive buffalo), svin, får och getter, tama hästdjur och hönor, kalkoner, pärlhöns, ankor och gäss.Artikel 21. Rådet skall på förslag av kommissionen och med kvalificerad majoritet före den 1 januari 1986, fatta beslut om den eller de avgiftsbelopp som avses i artikel 1.1 de första två strecksatserna och om principer och tillämpningsföreskrifter för detta direktiv, samt om möjliga undantag.De avgiftsbelopp som skall debiteras för kött som kommer från slakterier som inte har godkänts enligt direktiv 64/433/EEG skall däremot inte fastställas förrän i samband med att rådet före detta datum har antagit bestämmelser om undersökning av detta kött.2. Medlemsstaterna kan debitera en summa som överstiger den eller de belopp som avses i punkt 1, under förutsättning att den sammanlagda avgift som uttas i varje medlemsstat är lägre än eller lika med de faktiska kostnaderna för undersökningarna.Artikel 3Kommissionen skall före den 1 januari 1990 överlämna en rapport om vunna erfarenheter tillsammans med eventuella förslag till ändringar av de ovannämnda artiklarna.Artikel 4Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1986. De skall genast underätta kommissionen om detta.Grekland skall dock ha en ytterligare tidsfrist på två år för att följa det.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 januari 1985.På rådets vägnarG. ANDREOTTIOrdförande() EGT nr C 168, 28.6.1984, s. 4, EGT nr C 97, 29.4.1981, s. 12 och EGT nr C 162, 22.6.1984, s. 10.() EGT nr C 87, 5.4.1982, s. 116 och yttrande avgivet den 17 januari 1985.() EGT nr C 307, 19.11.1984, s. 1 och yttrande avgivet den 12 december 1984.() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.() EGT nr L 59, 5.3.1983, s. 10.() EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.() EGT nr L 59, 5.3.1983, s. 34.() EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23.() EGT nr L 339, 27.12.1984, s. 26.


Avis juridique important

|

31980L0051

Rådets direktiv 80/51/EEG av den 20 december 1979 om begränsning av buller från underljudsluftfartyg

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 018 , 24/01/1980 s. 0026 - 0028 "Grekisk specialutgåva" Område 15 Volym 1 s. 0237  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0206  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0206  Finsk specialutgåva Område 7 Volym 2 s. 0121  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 2 s. 0121

RÅDETS DIREKTIV av den 20 december 1979 om begränsning av buller från underljudsluftfartyg (80/51/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,med beaktande av det förslag till direktiv som lagts fram av kommissionen,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:Av Europeiska gemenskapernas handlingsprogram på miljöområdet () framgår tydligt bullerproblemets betydelse och i synnerhet behovet av att vidta åtgärder mot buller orsakat av lufttrafik.Rådets prioriteringsprogram för undersökning av lufttransportfrågor tar upp emissioner från luftfartyg inklusive buller.Buller från luftfartyg bör minskas med hänsyn tagen till miljöfaktorer, tekniska möjligheter och ekonomiska konsekvenser.Ett lämpligt sätt att minska denna olägenhet skulle vara att fastställa en gräns för bulleremissioner från källan baserad på de normer som uppställts av Internationella civila luftfartsorganisationen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Varje medlemsstat skall säkerställa att civila luftfartyg som hör till någon av de kategorier som anges i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, tredje utgåvan (juli 1978) och som är registrerade inom medlemsstatens territorium inte får användas där om inte medlemsstaten har utfärdat miljövärdighetsbevis efter tillfredsställande utredning om att luftfartyget uppfyller krav som minst motsvarar tilllämpliga normer i del II, kapitel 2, 3, 5 eller 6 i ovannämnda bilaga.Artikel 2 1. De dokument som utgör bevis om miljövärdighet enligt artiklarna 1, 3, 4 och 5 kan ha formen av separata miljövärdighetsbevis eller en lämplig förklaring i en annan handling som godkänts av registreringsstaten och som enligt denna stats bestämmelser skall medföras i luftfartyget. Dokumenten skall minst innehålla följande upplysningar:a)Registreringsstat och luftfartygets registreringsbeteckning.b)Tillverkarens serienummer.c)Tillverkarens typ- och modellbeteckning.d)Uppgift om alla ytterligare ändringar som gjorts för att uppfylla de normer som gäller för miljövärdighetsbeviset.e)De högsta vikter vid vilka det är visat att normerna för miljövärdighetsbeviset uppfylls.f)För flygplan för vilka ansökan om utfärdande av bevis har inlämnats den 6 oktober 1977 eller senare: de bullernivåer och deras 90-procentiga konfidensintervaller på de referenspunkter för vilka det har visats att normerna för miljövärdighetsbeviset uppfylls.2. Medlemsstaterna skall erkänna giltigheten av de dokument som anges i punkt 1 och som har utfärdats av behöriga myndigheter i en registreringsstat som samtidigt är en medlemsstat.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att civila, propellerdrivna flygplan med en godkänd startvikt på högst 5 700 kg och civila jetmotordrivna underljudsflygplan, som inte tillhör någon av de kategorier som anges i bilaga 16 till konventionen angående internationell civil luftfart, tredje utgåvan (juli 1978) och som använder flygplatser belägna i någon medlemsstat, för att bli godkända uppfyller krav som minst motsvarar tillämpliga normer i del II, kapitel 2 eller 6 i ovannämnda bilaga då de första gången registreras inom deras territorier.2. Punkt 1 skall tillämpas från följande tidpunkter: P Propellerdrivna flygplan: senast sex månader efter dagen för anmälan av detta direktiv. P Jetmotordrivna underljudsflygplan: senast en månad efter dagen för anmälan av detta direktiv.3. Utan hinder av vad som föreskrivs i punkt 1 kan medlemsstaterna besluta att medge registrering av sådana propellerdrivna flygplan som anges i punkt 1 från en annan medlemsstat efter det datum som anges i punkt 2 om de försäkrar sig om att sådana flygplan endast används inom deras egna territorier eller inom territorier tillhöriga stater som samtycker till det.Artikel 4 1. Från föreskrifterna i artikel 3 undantas följande luftfartyg:i)Luftfartyg som inte uppfyller de gällande normerna för miljövärdighetsbevis när de kan utrustas så att de uppfyller dessa normer, förutsatt atta) lämplig utrustning finns för ombyggnad av luftfartygstypen i fråga,b) luftfartyg, som förses med sådan utrustning, kan uppfylla de normer som krävs för miljövärdighetsbevis,c) sådan utrustning faktiskt finns tillgänglig, ochd) utrustningen har beställts.Utrustningen skall anbringas inom två år från registreringsdatum.ii)Luftfartyg, som före den 1 juli 1979 har använts i en medlemsstat till följd av avbetalnings- eller hyresavtal som har ingåtts senast detta datum och som därför har varit registrerade i en annan stat än den i vilken de används.2. Medlemsstaterna kan undanta luftfartyg som inte uppfyller gällande krav för miljövärdighetsbevis från bestämmelserna i artikel 3 i följande fall:a)Luftfartyg som ersätter ett motsvarande antal luftfartyg om dessa har förstörts genom olyckshändelse och likvärdiga luftfartyg med miljövärdighetsbevis inte finns tillgängliga på marknaden, förutsatt att ersättningsluftfartygen registreras inom ett år efter olyckan i fråga.b)Luftfartyg av historiskt intresse.c)Luftfartyg beträffande vilka ett lufttrafikföretag visar att deras fortsatta verksamhet annars skulle skadas i en orimlig omfattning, dock att luftfartygen skall avföras ur registret senast den 31 december 1984.En medlemsstat får emellertid kräva att ett luftfartyg som avses i b eller c i denna punkt skall uppfylla bestämmelserna i artikel 3 om det använder flygplatser i denna medlemsstat. De medlemsstater som kräver att sådana luftfartyg uppfyller bestämmelserna i artikel 3 skall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta.Artikel 5 1. Med beaktande av artikel 1 skall varje medlemsstat säkerställa att civila jetmotordrivna underljudsflygplan med en maximal godkänd startvikt på över 20 ton som är registrerade inom medlemsstatens territorium inte får användas inom denna stats territorium efter den 31 december 1986 om inte medlemsstaten har utfärdat miljövärdighetsbevis efter tillfredsställande utredning om att flygplanet uppfyller krav som minst motsvarar normerna i del II, kapitel 2 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, tredje utgåvan (juli 1978).2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter kan medge tillfälliga undantag från punkt 1 om ifrågavarande lufttrafikföretag åtar sig att ersätta de berörda flygplanen senast den 31 december 1988 med andra på marknaden tillgängliga flygplan som uppfyller krav som minst motsvarar bullernormerna i del II, kapitel 3 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, tredje utgåvan (juli 1978).Artikel 6 I enskilda fall kan medlemsstater, om det finns särskilda skäl, tillåta tillfällig användning inom sina territorier av luftfartyg som inte kan sättas i trafik på grund av de övriga bestämmelserna i detta direktiv.Artikel 7 Medlemsstaterna skall bemöda sig om att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att luftfartyg som inte är registrerade i en medlemsstat men som använder flygplatser inom deras territorier uppfyller krav som är minst lika stränga som de krav medlemsstaternas luftfartyg skall uppfylla enligt artikel 1 P6.Artikel 8 1. Med beaktande av artikel 3.1 skall medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 9 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 1979.På rådets vägnarJ. TUNNEYOrdförande()) EGT nr C 178, 2.8.1976, s. 61.()) EGT nr C 299, 18.12.1976, s. 16.()) EGT nr C 112, 20.11.1973, s. 1.


Avis juridique important

|

31993L0075

Rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 247 , 05/10/1993 s. 0019 - 0027 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 52 s. 0219  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 52 s. 0219

RÅDETS DIREKTIV 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande godsEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2)med beaktande av yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén(3), ochmed beaktande av följande:Mängden av farligt eller förorenande gods som transporteras till sjöss har ökat konstant, vilket ökar risken för fortsatta allvarliga olyckor.Det framstår som nödvändigt att vidta alla lämpliga åtgärder för att undvika situationer som kan förväntas förorsaka olyckor av detta slag och för att minska den skada som uppstår när sådana olyckor inträffar. Minimikrav måste därför ställas på de fartyg som anlöper eller avgår från en gemenskapshamn.Bättre information kan bidra till att förebygga och minimera olyckorna. Bättre information gör det också möjligt för de behöriga myndigheterna att vidta nödvändiga försiktighetsåtgärder när det gäller fartyg med last av farligt eller förorenande gods som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar.Enligt SOLAS- och MARPOL-konventionerna skall de behöriga myndigheterna informeras om arten och placeringen av det farliga eller förorenande godset ombord på fartyg.Viss reguljär tidtabellsbunden trafik får undantas från infor-mationskravet.För att minska olycksrisken är det lämpligt att lägga särskild vikt vid vissa navigationsregler.I IMO:s resolution A 648 (16) uppmanas medlemsstaternas regeringar kraftigt att se till att rapporteringssystemen och rapporteringskraven för fartyg så långt möjligt följer de allmänna principer som anges i bilagan till resolutionen.Om det till sjöss inträffar ett tillbud eller en händelse som utgör ett hot mot landets kust eller därmed sammanhängande intressen, bör de behöriga myndigheterna därför omedelbart informeras av fartygets befälhavare om detta och om förekomsten av farligt eller förorenande gods ombord så att de kan vidta alla de åtgärder som krävs.Därutöver erinras i detta direktiv om de åtgärder som medlemsstaterna kan vidta enligt internationell rätt.Enligt SOLAS- och MARPOL-konventionerna åläggs ett fartyg att informera andra fartyg och kustmyndigheterna om fara för fartyget självt, för andra fartyg och sjöfarten samt om otillåtet eller onormalt utsläpp av förorenande gods som faktiskt har förekommit eller kan komma att ske. Då det förefaller befogat skall de behöriga myndigheterna sända ut den mottagna informationen över radio.Alla medlemsstater bör vidta de åtgärder som krävs för att fullt ut utnyttja denna information.Ett sådant informationsutbyte förutsätter ett fungerande samarbete mellan myndigheterna inom hela gemenskapen, avlastare, ansvariga för fartygstransporten, befälhavare och lotsar.Genomförandet av direktivet kan komma att kräva vissa ändringar som antas av kommissionen biträdd av en kommitté eller, under vissa omständigheter, av rådet självt.Kommissionen bör framlägga nya förslag som gör det system som fastställs i detta direktiv fullständigt.Detta direktiv upphäver rådets direktiv 79/116/EEG av den 21 december 1978 om minimikrav för vissa tankfartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar(4).Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas rätt att ställa ytterligare krav på fartygen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga och lämpliga åtgärder för att säkerställa att befälhavare eller ansvariga för fartyg som anlöper eller avgår från en gemenskapshamn med last av farligt eller förorenande gods, i bulk eller i förpackad form, samt avlastare av sådant gods uppfyller de minimikrav som ställs på dem enligt detta direktiv.2. Detta direktiv skall inte gällaa) krigsfartyg och andra statsfartyg som används för icke-kommersiella ändamål,b) bunkrar, förråd och utrustning som används ombord på fartyg.Artikel 2 I detta direktiv avses meda) ansvariga för fartygstransporten: fartygets ägare/redare, befraktare, driftledare eller agenter,b) fartyg: alla lastfartyg, olje-, kemikalie- eller gastankfartyg eller passagerarfartyg på väg till eller från en gemenskapshamn med last av farligt eller förorenande gods i bulk eller i förpackad form,c) farligt gods: gods som är klassificerat i IMDG-koden, i kapitel 17 i IBC-koden och i kapitel 19 i IGC-koden,d) förorenande gods:- oljor enligt definitionen i MARPOL, bilaga 1,- skadliga flytande ämnen enligt definitionen i MARPOL, bilaga 2,- skadliga ämnen enligt definitionen i MARPOL, bilaga 3,e) MARPOL: 1973 års internationella konvention om förhindrande av förorening från fartyg och dess protokoll från 1978, så som den är utformad då detta direktiv antas,f) IMDG-koden: den internationella koden för sjötransport av farligt gods, så som den är utformad då detta direktiv antas,g) IBC-koden: IMO:s internationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk, så som den är utformad då detta direktiv antas,h) IGC-koden: IMO:s internationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg för transport av flytande gaser i bulk, så som den är utformad då detta direktiv antas,i) IMO:s resolution A 648 (16): Internationella sjöfartsorganisationens resolution 648 (16) antagen av dess församling vid den sextonde sessionen den 19 oktober 1989 och med titeln "General principles for ship reporting systems and ship reporting requirements, including guidelines for reporting incidents involving dangerous goods, harmful substances and/or marine pollutants", så som den är utformad då detta direktiv antas,j) behöriga myndigheter: myndigheter och organisationer som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 3,k) avlastare: varje person som ingår avtal med ett transportföretag om sjötransport av gods, eller i vars namn eller på vars vägnar ett sådant avtal ingås.Artikel 3 Medlemsstaterna skall utse de behöriga myndigheter som skall ta emot upplysningar och anmälningar enligt detta direktiv och underrätta kommissionen om vilka dessa är.Kommissionen skall offentliggöra förteckningen över de behöriga myndigheter som medlemsstaterna har utsett samt dessas sambandsförbindelser.Artikel 4 Farligt eller förorenande gods får inte lämnas till transport eller tas ombord på något fartyg om inte en deklaration har lämnats till befälhavaren eller den för fartyget ansvarige som anger de korrekta tekniska benämningarna för det farliga eller förorenande godset, Förenta Nationernas (UN) nummer om sådana finns, IMO:s riskklasser i enlighet med IMDG-, IBC- och IGC-koderna, godsets kvantiteter och, om det rör sig om flytbara tankar eller containrar, dessas identifieringsmärkningar.Det skall vara avlastarens skyldighet att lämna befälhavaren eller den för fartyget ansvarige den deklaration som krävs enligt detta direktiv och att se till att den skeppslast som lämnas till transport verkligen är den som angetts i deklarationen i överensstämmelse med vad som sägs i första stycket.Artikel 5 1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att tillämpa kraven enligt nedanstående punkter för alla fartyg.2. Den ansvarige för ett fartyg som lämnar en hamn i en medlemsstat skall före fartygets avgång lämna alla de upplysningar som anges i bilaga 1 till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten.3. Den ansvarige för ett fartyg som kommer från en hamn utanför gemenskapen och är på väg till en hamn inom gemenskapen eller en ankarplats inom en medlemsstats territorialvatten skall, som ett villkor för att få anlöpa den hamnen eller ankarplatsen, vid avresan från lasthamnen lämna alla upplysningar som anges i bilaga 1 till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den första destinationshamnen eller ankarplatsen är belägen.4. Medlemsstaterna får från tillämpningen av punkterna 2 och 3 undanta reguljär tidtabellsbunden trafik där överfarten tar mindre än en timme. Kommissionen får på begäran av en medlemsstat medge en rimlig förlängning av denna tid.I sådant fall skall den för transporten ansvarige vara beredd att när som helst på begäran av myndigheterna i den medlemstat där godset lastas eller lossas lämna de uppgifter som anges i bilaga 1.5. Fartyg som anlöper eller avgår från en hamn i en medlemsstat skall i enlighet med den statens nationella bestämmelsera) utnyttja det lokala fartygstrafiksystemets tjänster (VTS), där sådana förekommer,b) använda lotsar.Artikel 6 1. Varje medlemsstat skall, om det till sjöss inträffar ett tillbud eller en händelse som utgör ett hot mot landets kust eller därmed sammanhängande intressen, kräva att befälhavaren på fartyget i fråga åtminstone omedelbart informerar den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten om de närmare omständigheterna kring händelsen samt lämnar de uppgifter som anges i bilaga 1.Den behöriga myndigheten får betrakta skyldigheten att rapportera uppgifterna i bilaga 1 som fullgjord om fartyget anger vilken behörig myndighet inom gemenskapen som har de uppgifter som krävs enligt artikel 5.2. Anmälan enligt punkt 1 skall lämnas i överensstämmelse med IMO:s resolution A 648 (16) och skall ske åtminstone i alla de fall som anges i denna resolution.3. I bilaga 3 anges vilka åtgärder som medlemsstaterna kan vidta enligt internationell rätt.Artikel 7 Artiklarna 5 och 6 skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av befintliga krav som är en följd av internationella konventioner eller nationella regler för hamnanmälningar.Artikel 8 1. Fartygens befälhavare skall sanningsenligt och noggrant fylla i den kontrollista som är återgiven i bilaga 2 till detta direktiv och som information hålla den tillgänglig för lotsen och den behöriga myndigheten om denna begär det.2. Lotsar som anlitas vid anlöp, avgång eller manövrering av fartyg skall omedelbart informera den behöriga myndigheten närhelst de märker brister som kan påverka fartygets säkra framförande.Artikel 9 Den behöriga myndigheten i medlemsstaten i fråga skall då så är befogat sända ut ett radiomeddelande inom de berörda områdena om varje tillbud som anmälts enligt artikel 6.1 och information om varje fartyg som utgör ett hot mot annan sjöfart.Artikel 10 De behöriga myndigheter som informerats i enlighet med artiklarna 5 och 6.1 skall vidta lämpliga åtgärder för att när som helst kunna ställa denna information till förfogande då en behörig myndighet i en annan medlemsstat av säkerhetsskäl begär detta.Varje medlemsstat där de behöriga myndigheterna, i enlighet med detta direktiv eller på annat sätt, informerats om förhållanden som innebär en risk eller ökar risken för att en annan medlemsstat kan utsättas för fara i vissa havs- och kustområden skall vidta alla de åtgärder som kan vara lämpliga för att så snart som möjligt informera den berörda medlemsstaten om detta.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fullt ut utnyttja de rapporter som fartygen är skyldiga att sända dem vid ett tillbud som kan förorsaka mycket allvarlig skada.Artikel 11 Detta direktiv kan ändras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 12 för att- på detta direktiv tillämpa senare ändringar av den internationella konvention, de koder och den resolution som anges i artikel 2 e, f, g, h och i som trätt i kraft,- anpassa genomförandet av detta direktiv till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen, dock utan att därvid utvidga dess tillämpningsområde.Artikel 12 1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt nämnda artikel i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut efter åtta veckor från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 13 1. Kommissionen skall senast den 31 december 1995 till rådet överlämna en rapport samt vid behov lämna förslag till åtgärder för genomförandet av detta direktiv.2. Kommissionen skall också så snart som möjligt och i varje fall senast den 31 december 1993 framlägga nya förslag om införande av ett mera fullständigt rapporteringssystem för gemenskapen. Dessa förslag får omfatta fartyg som passerar längs medlemsstaternas kuster och inbegripa elektroniska system för dataöverföring mellan fartyg och landbaserade installationer.Artikel 14 1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 12 månader efter det att det har antagits. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningar skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. De skyldigheter som följer av detta direktiv skall träda i kraft 24 månader efter det att direktivet har antagits.4. Medlemsstaterna skall senast 12 månader efter det att detta direktiv har antagits till kommissionen överlämna texterna till de grundläggande bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Sjöfarten skall dessutom underrättas om dessa bestämmelser genom de nationella varnings- och informationssystemen inom sektorn.Artikel 15 Direktiv 79/116/EEG upphör att gälla 24 månader efter det att detta direktiv har antagits.Artikel 16 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 september 1993.På rådets vägnarPh. MAYSTADTOrdförande(1) EGT nr C 147, 14.6.1989, s. 3.EGT nr C 294, 24.11.1990, s. 12.(2) EGT nr C 175, 16.7.1990, s. 41.EGT nr C 255, 20.8.1993.(3) EGT nr C 329, 20.12.1989, s. 20.(4) EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 33. Direktivet ändrat genom direktiv 79/1034/EEG (EGT nr L 315, 11.12.1979, s. 16.).BILAGA 1 Information om fartyg med last av farligt eller förorenande gods (Artikel 5)1. Fartygets namn och signalbokstäver2. Fartygets nationalitet3. Fartygets längd och djupgående4. Destinationshamn5. Beräknad tidpunkt för ankomst till destinationshamnen eller lotsstationen i enlighet med den behöriga myndighetens krav6. Beräknad avgångstid7. Planerad rutt8. De korrekta tekniska benämningarna på farligt eller förorenande gods, Förenta Nationernas (UN) nummer, där sådana finns, IMO:s riskklasser i enlighet med IMDG-, IBC- och IGC-koderna, godsets kvantiteter och placering ombord och, om det är i flytbara tankar eller containrar, dessas identifieringsmärkningar.9. En bekräftelse på att det ombord finns en förteckning eller ett manifest eller en ändamålsenlig lastplan som närmare beskriver det farliga eller förorenande gods som transporteras och dess placering ombord på fartyget.BILAGA 2 KONTROLLISTA FÖR FARTYG >Start Grafik>(Artikel 6.3, artikel 8 och bilaga 3)>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3 Åtgärder som medlemsstaterna kan vidta enligt internationell rätt (Artikel 6.3)Vid ett tillbud eller en händelse av det slag som beskrivs i artikel 6.1 och 6.2 som drabbar ett fartyg som omfattas av detta direktiv, får den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten inom ramen för internationell rätt(1), om den anser att det är nödvändigt för att förhindra, mildra eller eliminera en allvarlig och överhängande fara för den egna kusten eller därmed sammanhängande intressen, för andra fartygs säkerhet, för säkerheten för besättningar, passagerare eller människor iland eller för att skydda den marina miljön, särskilt- begränsa fartygets rörelser eller dirigera det att följa en viss rutt; detta krav skall inte åsidosätta befälhavarens ansvar för fartygets säkra framförande,- begära att befälhavaren lämnar relevant information från kontrollistan i bilaga 2 till detta direktiv och bekräftar att en kopia av den förteckning eller det manifest eller den ändamålsenliga lastplan som anges i punkt 9 i bilaga 1 finns tillgänglig ombord.(1) - Förenta Nationernas havsrättskonvention (UNCLOS) 1983, artikel 221,- Den internationella konventionen om ingripanden på det fria havet vid oyckor som är ägnade att leda till förorening genom olja, 1969, artiklarna 1, 2, 3 och 5,- Protokoll om ingripanden på det fria havet vid havsföroreningar genom andra ämnen än olja, 1973, artiklarna 1 och 2.