Avis juridique important

|

31992L0121

Rådets direktiv 92/121/EEG av den 21 december 1992 om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 029 , 05/02/1993 s. 0001 - 0008 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 3 s. 0208  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 3 s. 0208

RÅDETS DIREKTIV 92/121/EEG av den 21 december 1992 om övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringarEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 första och tredje meningarna i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),i samarbete med Europaparlamentet (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3) ochmed beaktande av följande:Detta direktiv ligger i linje med de mål som ställs upp i kommissionens vitbok om genomförandet av den inre marknaden.De väsentliga reglerna för övervakning av kreditinstituts stora exponeringar bör harmoniseras. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att införa strängare regler än de som följer av detta direktiv.Detta direktiv har varit föremål för samråd med Rådgivande bankrörelsekommittén som i enlighet med artikel 6.4 i rådets direktiv 77/780/EEG av den 12 december 1977 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (4) har att lämna förslag till kommissionen i syfte att samordna de koefficienter som används i medlemsstaterna.Övervakning och kontroll av ett kreditinstituts exponeringar ingår som en integrerad del av tillsynen över institutet. En alltför stor koncentration av exponeringar gentemot en enskild kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning kan medföra oacceptabelt hög förlustrisk. Ett sådant förhållande kan äventyra ett kreditinstituts soliditet.Gemensamma riktlinjer för övervakning och kontroll av kreditinstituts stora exponeringar infördes ursprungligen genom kommissionens rekommendation 87/62/EEG (5). Detta instrument valdes eftersom det medgav en gradvis anpassning av gällande regler och införande av nya regler utan att gemenskapens banksystem stördes. När nu denna första fas är förbi bör ett bindande direktiv antas som är tillämpligt på alla kreditinstitut i gemenskapen.På en integrerad bankmarknad konkurrerar kreditinstitut direkt med varandra, och kraven på övervakning bör därför vara likvärdiga i hela gemenskapen. För att detta skall uppnås kan det inte helt lämnas åt medlemsstaterna att självständigt fastställa kriterierna för att bestämma riskkoncentrationen, utan dessa måste underkastas juridiskt bindande regler på gemenskapsnivå. Gemenskapens intresse tjänas därför bäst genom att enhetliga regler antas, eftersom detta förebygger skillnader i konkurrensvillkoren samtidigt som gemenskapens banksystem stärks.Vad gäller den särskilda redovisningsteknik som skall tillämpas vid beräkning av exponeringar hänvisas till rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (6).Rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december 1989 om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (7) innehåller en förteckning över kreditrisker som kreditinstitut kan ådra sig. Denna förteckning bör därför användas för att definiera exponering vid tillämpning av detta direktiv. Det är dock inte lämpligt att som princip hänvisa till de vikttal och risknivåer som fastställs i det direktivet. Syftet med dem var att skapa ett generellt kapitaltäckningskrav för att täcka kreditrisker i kreditinstitut. Syftet med regleringen av stora exponeringar är att begränsa den maximala förlust som ett kreditinstitut kan ådra sig genom en enskild kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning. Det är därför lämpligt att inta en försiktig hållning vid tillämpningen och att vid beräkning av en exponering som en huvudregel utgå från det nominella beloppet utan hänsyn till vikttal eller risknivåer.När ett kreditinstitut exponerar sig gentemot sitt moderföretag eller gentemot andra dotterföretag till moderföretaget, är särskild försiktighet påkallad. Kreditinstituts exponeringar måste handhas på ett helt självständigt sätt i enlighet med principerna om sund bankledning utan hänsyn till andra omständigheter än dessa principer. Rådets andra direktiv 89/646/EEG av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (8) föreskriver för det fall att personer som har ett kvalificerat innehav i ett kreditinstitut utövar sitt inflytande direkt eller indirekt på ett sätt som är ägnat att vara till förfång för en sund och ansvarsfull ledning av institutet, att de behöriga myndigheterna skall vidta lämpliga åtgärder för att detta förhållande skall upphöra. När det gäller stora exponeringar bör särskilda normer fastställas för dem som ett kreditinstitut gör gentemot sin egen företagsgrupp, och i sådana fall är det motiverat med strängare regler än för andra exponeringar. Strängare regler bör dock inte tillämpas om moderföretaget är ett finansiellt holdingföretag eller kreditinstitut eller om övriga dotterföretag är antingen kreditinstitut eller finansinstitut eller företag som tillhandahåller bankanknutna tjänster under förutsättning att samtliga företag i gruppen omfattas av tillsynen över kreditinstitutet på grundval av sammanställning. I sådana fall möjliggör den gruppbaserade övervakningen av företagen i gruppen tillräckligt effektiv tillsyn utan att hårdare begränsningar av exponeringarna behöver införas. Med detta tillvägagångssätt uppmuntras också bankgrupper att organisera sig så att gruppbaserad övervakning blir möjlig, vilket är önskvärt eftersom det möjliggör en mer övergripande övervakning.För att säkerställa harmoniserad tillämpning av detta direktiv skall medlemsstaterna ges möjlighet att införa de nya gränserna i två steg. För mindre kreditinstitut kan en längre övergångstid vara motiverad eftersom en alltför snabb tillämpning av 25-procentsregeln skulle kunna leda till att deras utlåningsverksamhet minskar alltför snabbt.Genom direktiv 89/646/EEG tillerkändes kommissionen genomförandebefogenheter av samma slag som de rådet förbehöll sig i direktiv 89/299/EEG om kapitalbasen i kreditinstitut (9).Med hänsyn till banksektorns speciella karaktär är det lämpligt att ge den kommitté som har inrättats genom artikel 22 i direktiv 89/646/EEG i uppdrag att biträda kommissionen vid utövandet av de befogenheter som tillerkänts den i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 2 (förfarande 3, variant b) i rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987, genom vilket villkoren för kommissionens utövande av genomförandebefogenheterna fastställdes (10).Vad gäller övervakning av stora exponeringar i verksamhet som huvudsakligen är utsatt för marknadsrisker kan nödvändig samordning av övervakningsmetoderna säkerställas genom en gemenskapsrättsakt om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut. Detta innebär till dess att gemenskapslagstiftning om ovan nämnda stora exponeringar antas att övervakningen av stora exponeringar som avser verksamhet som huvudsakligen är utsatt för marknadsrisker, såsom handelslager, garantiåtaganden vid emissioner av värdepapper och fordringar i samband med avveckling av värdepapperstransaktioner får överlämnas till de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a) kreditinstitut: ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1 första strecksatsen i direktiv 77/780/EEG, inklusive ett sådant kreditinstituts filialer i tredjeland, samt alla privata eller offentliga företag, inklusive deras filialer, som motsvarar definitionen i artikel 1 första strecksatsen i direktiv 77/780/EEG och som är auktoriserade i tredjeland.b) behöriga myndigheter: behöriga myndigheter enligt definitionen i artikel 1 nionde strecksatsen i rådets direktiv 92/30/EEG av den 6 april 1992 om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut (11).c) moderföretag: ett moderföretag enligt definitionen i artikel 1 sjunde strecksatsen i direktiv 92/30/EEG.d) dotterföretag: ett dotterföretag enligt definitionen i artikel 1 åttonde strecksatsen i direktiv 92/30/EEG.e) finansiellt holdingföretag: ett finansiellt holdingföretag enligt definitionen i artikel 1 tredje strecksatsen i direktiv 92/30/EEG.f) finansinstitut: ett finansinstitut enligt definitionen i artikel 1 andra strecksatsen i direktiv 92/30/EEG.g) företag som tillhandahåller bankanknutna tjänster: ett företag enligt definitionen i artikel 1 femte strecksatsen i direktiv 92/30/EEG.h) exponeringar: de tillgångsposter och poster utanför balansräkningen som avses i artikel 6 i direktiv 89/647/EEG och i bilaga 1 och 3 till det direktivet utan tillämpning av de vikttal eller risknivåer som anges där. Sådana risker som avses i ovan nämnda bilaga 3 beräknas enligt en av de metoder som anges i bilaga 2 till direktivet utan tillämpning av viktning för motpartsrisk. Alla poster som i sin helhet täcks av eget kapital får med de behöriga myndigheternas medgivande undantas från definitionen av exponeringar under förutsättning att detta egna kapital inte ingår i beräkningen av kapitaltäckningsgraden eller andra beräkningskvoter för övervakning som fastställts i gemenskapslagstiftning. Exponeringar omfattar inte följande poster:- Vid valutatransaktioner: exponeringar som uppkommer i samband med normal avveckling av en transaktion under två dygn efter betalning,- Vid köp eller försäljning av värdepapper: exponeringar som uppkommer i samband med normal avveckling av en transaktion under fem vardagar efter den tidpunkt då antingen betalning har skett eller värdepapperen har levererats.i) zon A: den zon som avses i artikel 2.1 andra strecksatsen i direktiv 89/647/EEG.j) zon B: den zon som avses i artikel 2.1 tredje strecksatsen i direktiv 89/647/EEG.k) kapitalbas: ett kreditinstituts kapitalbas enligt definitionen i direktiv 89/299/EEG.l) ägarinflytande: förhållandet mellan ett moderföretag och ett dotterföretag enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 83/349/EEG eller ett förhållande av samma slag mellan en fysisk eller juridisk person och ett företag,m) grupp av kunder med inbördes anknytning: två eller flera fysiska eller juridiska personer som om inte annat visas utgör en helhet ur risksynpunkt därför att- någon av dem har direkt eller indirekt ägarinflytande över den eller de andra, eller- de utan att stå i sådant förhållande som avses i första strecksatsen har sådan inbördes anknytning att någon eller samtliga av de övriga kan befaras råka i betalningssvårigheter om en av dem drabbas av ekonomiska problem.Artikel 2 Räckvidd Detta direktiv gäller för kreditinstitut med sådan auktorisation som avses i artikel 3 i direktiv 77/780/EEG.Medlemsstaterna behöver dock inte tillämpa detta direktiv påa) de institut som anges i artikel 2.2 i direktiv 77/780/EEG, ellerb) de institut i samma medlemsstat som enligt definitionen i artikel 2.4 a i direktiv 77/780/EEG är underställda en i den medlemsstaten etablerad central företagsenhet under förutsättning att helheten, bestående av den centrala företagsenheten och underställda institut, är underkastad samlad övervakning. Vad som nu sagts påverkar inte tillämpningen av detta direktiv på den centrala företagsenheten.Artikel 3 Rapportering av stora exponeringar 1. Ett kreditinstituts exponering gentemot en kund eller en grupp av kunder med inbördes anknytning skall anses som en större exponering när värdet uppgår till eller överstiger 10 procent av kreditinstitutets kapitalbas.2. Ett kreditinstitut skall rapportera alla sådana stora exponeringar som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna. Medlemsstaterna skall föreskriva att rapporteringen skall ske enligt en av följande metoder. De får bestämma vilken av metoderna som skall tillämpas.- Rapportering av alla stora exponeringar minst en gång om året samt rapportering under året av alla nya stora exponeringar och alla ökningar av befintliga exponeringar som uppgår till minst 20 procent i förhållande till den senaste rapporten.- Rapportering av alla stora exponeringar minst fyra gånger om året.3. Exponeringar som har undantagits enligt artikel 4.7 a Pd och f Ph behöver dock inte rapporteras på det sätt som föreskrivs i punkt 2. För sådana exponeringar som avses i artikel 4.7 e och i Ps samt i artikel 4.8 P10 får rapporteringen inskränkas till två gånger om året.4. De behöriga myndigheterna skall kräva att varje kreditinstitut har sunda förvaltnings- och redovisningsmetoder samt lämpliga interna kontrollrutiner för att kunna identifiera och registrera alla stora exponeringar och senare ändringar av dessa i enlighet med definitionerna och kraven i detta direktiv och för att kunna övervaka dessa exponeringar mot bakgrund av kreditinstitutets egen strategi vad gäller exponeringar.När ett kreditinstitut åberopar punkt 3, skall institutet bevara uppgifter om de skäl som åberopats i minst ett år efter det att det förhållande som föranledde undantaget inträffade, så att de behöriga myndigheterna kan fastställa om undantaget alltjämt är motiverat.Artikel 4 Begränsningar av stora exponeringar 1. Ett kreditinstitut får inte exponera sig gentemot en kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning om värdet överstiger 25 procent av institutets kapitalbas.2. När en kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning är moderföretag eller dotterföretag till kreditinstitutet eller ett eller flera dotterföretag till moderföretaget, skall den procentsats som anges i punkt 1 minskas till 20 procent. Medlemsstaterna får dock undanta exponeringar gentemot sådana kunder från 20-procentsgränsen om de föreskriver särskild övervakning av sådana exponeringar genom andra åtgärder eller förfaranden. De skall i så fall underrätta kommissionen och Rådgivande bankrörelsekommittén om de åtgärderna eller förfarandena.3. Ett kreditinstitut får inte göra stora exponeringar som sammanlagt överstiger 800 procent av institutets kapitalbas.4. Medlemsstaterna får sätta lägre gränser än dem som anges i punkt 1 P3.5. Ett kreditinstitut skall vid varje tidpunkt iaktta de i punkt 1 P3 föreskrivna gränserna för sina exponeringar. Om exponeringarna i undantagsfall överstiger dessa gränser skall detta förhållande utan dröjsmål anmälas till de behöriga myndigheterna som, när omständigheterna föranleder det, får medge kreditinstitutet en viss tidsfrist inom vilken det skall se till att gränsvärdena iakttas.6. Medlemsstaterna får från tillämpningen av punkt 1 P3 helt eller delvis undanta exponeringar gentemot kreditinstitutets moderföretag, gentemot andra dotterföretag till moderföretaget eller gentemot egna dotterföretag under förutsättning att dessa företag omfattas av sådan gruppbaserad tillsyn som kreditinstitutet självt är underkastat enligt direktiv 92/30/EEG eller av motsvarande regler i tredje land.7. Medlemsstaterna får helt eller delvis undanta följande exponeringar från tillämpningen av punkt 1 P3.a) Tillgångsposter som utgörs av fordringar på centralregeringar och centralbanker i zon A.b) Tillgångsposter som utgörs av fordringar på Europeiska gemenskaperna.c) Tillgångsposter som utgörs av fordringar för vilka centralregeringar eller centralbanker i zon A eller Europeiska gemenskaperna har lämnat uttryckliga garantier.d) Andra exponeringar gentemot centralregeringar eller centralbanker i zon A eller gentemot Europeiska gemenskaperna, eller exponeringar garanterade av dessa.e) Tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra exponeringar gentemot centralregeringar eller centralbanker i zon B om de är angivna i, och i förekommande fall finansierade i, låntagarnas nationella valuta.f) Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det enligt de behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet i form av värdepapper utgivna av centralregeringar eller centralbanker i zon A eller av Europeiska gemenskaperna eller av en medlemsstats regionala eller lokala myndigheter för vilka 0 procents vikt gäller beträffande soliditet enligt artikel 7 i direktiv 89/647/EEG.g) Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det enligt de behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet i form av kontanta medel insatta hos det långivande institutet eller hos ett kreditinstitut som är moderföretag eller dotterföretag till det långivande institutet.h) Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det enligt de behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet i form av depositionsbevis, utgivna av det långivande institutet eller av ett kreditinstitut som är moderföretag eller dotterföretag till detta och förvarade hos något av dem.i) Tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra exponeringar gentemot kreditinstitut med en löptid av högst ett år och som inte ingår i institutens kapitalbas enligt definitionen i direktiv 89/299/EEG.j) Tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra exponeringar gentemot institut som inte är kreditinstitut men som uppfyller villkoren i artikel 8.2 i direktiv 89/647/EEG och som har en löptid av högst ett år och för vilka det finns säkerhet enligt samma punkt.k) Växlar och andra liknande skuldebrev med en löptid av högst ett år och med underskrift av andra kreditinstitut.l) Sådana räntebärande värdepapper som avses i artikel 22.4 i direktiv 85/611/EEG (12).m) I avvaktan på en senare samordning, innehav i sådana försäkringsbolag som avses i artikel 12.3 i direktiv 89/646/EEG upp till 40 procent av kapitalbasen i det kreditinstitut som förvärvar innehavet.n) Tillgångsposter som utgörs av fordringar på regionala eller centrala kreditinstitut till vilka det långivande institutet är knutet genom en sammanslutning enligt bestämmelser i lag, bolagsordning eller motsvarande och som enligt dessa bestämmelser är ansvariga för likviditetsutjämningar inom sammanslutningen.o) Exponeringar för vilka det enligt de behöriga myndigheternas bedömning finns betryggande säkerhet i form av andra värdepapper än sådana som avses i f, under förutsättning att dessa värdepapper inte är utgivna av kreditinstitutet självt, dess moderföretag eller något av dessas dotterföretag eller av den kund eller grupp av kunder exponeringarna avser. De värdepapper som används som säkerhet skall värderas till marknadspris, ha ett värde som överstiger de exponeringar för vilka de utgör säkerhet och vara föremål för börshandel eller för omsättning och regelbunden notering på en marknad som upprätthålls genom erkänt yrkesmässiga aktörer. Vidare skall det enligt de behöriga myndigheternas bedömning, i den medlemsstat som utgör kreditinstitutets hemland vara möjligt att fastställa ett objektivt pris så att värdepapperens övervärde vid varje tidpunkt kan fastställas. Det övervärde som erfordras skall utgöra 100 procent. Det skall dock utgöra 150 procent i fråga om aktier och 50 procent i fråga om räntebärande värdepapper utgivna av kreditinstitut, av regionala eller lokala myndigheter hos medlemsstaterna med undantag för dem som avses i artikel 7 i direktiv 89/647/EEG, och i fråga om räntebärande värdepapper av Europeiska investeringsbanken och multilaterala utvecklingsbanker enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 89/647/EEG. Värdepapper som används som säkerhet får inte ingå i ett kreditinstituts kapitalbas enligt definitionen i direktiv 89/299/EEG.p) Lån som enligt de behöriga myndigheternas bedömning är betryggande säkrade genom panträtt i bostadsfastighet och leasingavtal där uthyraren behåller full äganderätt till den upplåtna bostadsfastigheten så länge hyresmannen inte har utnyttjat sin rätt att köpa egendomen, i båda fallen upp till 50 procent av värdet av bostadsfastigheten i fråga. Värdet av egendomen skall beräknas på ett sätt som kan godtas av de behöriga myndigheterna på grundval av stränga värderingsnormer som fastställts i lagar eller andra författningar. Värdering skall genomföras minst en gång om året. Vid tillämpningen av denna punkt skall med bostadsfastighet avses en fastighet som är eller kommer att bli bebodd eller uthyrd av låntagaren.q) 50 procent av de medel- och lågriskposter utanför balansräkningen som avses i bilaga 1 till direktiv 89/647/EEG.r) Efter godkännande av de behöriga myndigheterna, andra garantier än kreditgarantier som grundas på bestämmelser i lag eller föreskrifter och som av ömsesidiga garantifonder med ställning som kreditinstitut i enlighet med definitionen i artikel 1 a ställs ut till medlemmar, varvid 20 procents vikt skall tillämpas på beloppet.Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om denna möjlighet tas i anspråk för att säkerställa att den inte leder till snedvridning av konkurrensen.Inom fem år efter det att detta direktiv har antagits skall kommissionen till rådet framlägga en rapport åtföljd om så behövs av lämpliga förslag.s) De lågriskposter utanför balansräkningen som avses i bilaga 1 till direktiv 89/647/EEG, om avtal har träffats med kunden eller kundgruppen i fråga om att exponeringar kan göras endast om det har konstaterats att det inte medför att de gränsvärden som är tillämpliga enligt punkt 1-3 överskrids.8. Vid tillämpning av punkt 1 P3 får medlemsstaterna tillämpa 20 procents vikt beträffande tillgångsposter som utgörs av fordringar på medlemsstats regionala och lokala myndigheter och beträffande andra exponeringar gentemot eller garanterade av sådana myndigheter. Medlemsstaterna får dock reducera detta vikttal till 0 procent enligt de villkor som fastställs i artikel 7 i direktiv 89/647/EEG.9. Vid tillämpning av punkt 1 P3 får medlemsstaterna tillämpa 20 procents vikt beträffande tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra exponeringar gentemot kreditinstitut om de har en löptid av mer än ett men högst tre år och 50 procents vikt beträffande tillgångsposter som utgörs av fordringar på kreditinstitut om de har en löptid av mer än tre år, under förutsättning att obligationer har utgivits av ett kreditinstitut för de sist nämnda tillgångsposterna och att dessa obligationer enligt de behöriga myndigheternas bedömning är föremål för omsättning på en marknad bestående av yrkesmässiga aktörer och dagligen noteras på denna marknad eller att de behöriga myndigheterna i det kreditinstituts hemland som har utgivit obligationerna har lämnat tillstånd till utgivandet. Dessa poster får inte under några omständigheter utgöra kapitalbas i den mening som avses i direktiv 89/299/EEG.10. Med avvikelse från punkt 7 i och 9 får medlemsstaterna tillämpa 20 procents vikt på tillgångsposter som utgörs av fordringar på och andra exponeringar gentemot kreditinstitut, oavsett löptid.11. När en exponering gentemot en kund garanterats av en tredje part eller genom säkerhet i form av värdepapper utgivna av en tredje part på de villkor som har fastställts i punkt 7 o får medlemsstaterna behandla exponeringen som om den hade ingåtts med denna tredje part i stället för med kunden- om denna tredje part enligt de behöriga myndigheternas bedömning lämnat betryggande direkta och ovillkorliga garantier,- om det för exponeringar som definierats i punkt 7 o finns säkerhet på villkor som där anges.12. Inom fem år från den dag som anges i artikel 8.1 skall rådet på grundval av en rapport från kommissionen granska den behandling av interbankexponeringar som har föreskrivits i punkt 7 i och punkterna 9 och 10. Rådet skall på förslag från kommissionen besluta om eventuella ändringar.Artikel 5 Tillsyn på gruppnivå eller företagsnivå 1. Om ett kreditinstitut varken är moder- eller dotterföretag skall övervakningen av att de förpliktelser som följer av artikel 3 och 4 eller av någon annan gemenskapsbestämmelse inom detta område utövas på företagsnivå.2. I övriga fall skall denna övervakning utövas på gruppnivå i enlighet med direktiv 92/30/EEG.3. Medlemsstaterna får avstå från att övervaka, individuellt eller på grundval av delsammanställning, att de förpliktelser som följer av artikel 3 och 4 eller av någon annan gemenskapsbestämmelse som är tillämplig inom detta område efterlevs av ett kreditinstitut som i egenskap av moderföretag är underkastat övervakning på grundval av sammanställning och av varje dotterföretag till ett sådant kreditinstitut som är föremål för deras tillståndsgivning och tillsyn och ingår i övervakning på grundval av sammanställning.Medlemsstaterna får även avstå från sådan övervakning om moderföretaget är ett finansiellt holdingföretag som är etablerat i samma medlemsstat som kreditinstitutet, under förutsättning att detta företag är underkastat samma övervakning som gäller för kreditinstitut.I de fall som avses första och andra stycket skall åtgärder vidtas för att säkerställa en lämplig riskfördelning inom gruppen.4. När ett kreditinstitut vars moderföretag är kreditinstitut har auktoriserats i och har sitt säte i en annan medlemsstat, skall de behöriga myndigheter som beviljade auktorisationen kräva att de förpliktelser som följer av artikel 3 och 4 eller av någon annan gemenskapsbestämmelse inom denna område efterlevs, individuellt eller när så är lämpligt på grundval av delsammanställning.5. Trots vad som sägs i punkt 4 får de behöriga myndigheter som är ansvariga för auktorisering av ett dotterföretag till ett moderföretag som är kreditinstitut och som har auktoriserats i och har sitt säte i en annan medlemsstat genom bilaterala avtal till de behöriga myndigheter som har auktoriserat och övervakar moderföretaget överföra ansvaret för övervakningen av att de förpliktelser som följer av artikel 3 och 4 eller av någon annan gemenskapsbestämmelse som är tillämplig inom detta område efterlevs. Kommissionen och Rådgivande bankrörelsekommittén skall hållas underrättade om förekomsten av sådana avtal och om deras innehåll.Artikel 6 Övergångsbestämmelser för exponeringar över gränsvärdena 1. Har ett kreditinstitut när detta direktiv offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning redan gjort en eller flera exponeringar som antingen överstiger gränsvärdena för stora exponeringar eller för de sammanlagda stora exponeringar som fastställs i detta direktiv, skall de behöriga myndigheterna kräva att kreditinstitutet vidtar åtgärder för att nedbringa exponeringarna så att de ryms inom de gränser som fastställs i detta direktiv.2. Det förfarande varigenom exponeringen eller exponeringarna på så sätt nedbringas skall utformas, antas, tillämpas och slutföras inom en tidsfrist som de behöriga myndigheterna finner vara förenlig med principen om sund förvaltning och rättvis konkurrens. De behöriga myndigheterna skall underrätta kommissionen och Rådgivande bankrörelsekommittén om den tidsplan som bestämts för det allmänna förfarandet.3. Ett kreditinstitut får inte vidta några åtgärder som skulle medföra att de exponeringar som avses i punkt 1 överskrider den nivå de hade vid den tidpunkt då detta direktiv offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.4. Den tidsfrist som är tillämplig enligt punkt 2 skall löpa ut senast den 31 december 2001. Exponeringar med längre löptid och för kreditinstitutet bindande avtalsvillkor får bibehållas till förfallodagen.5. Till och med utgången av år 1998 får medlemsstaterna höja den gräns som fastställts i artikel 4.1 till 40 procent och den som fastställts i artikel 4.2 till 30 procent. I sådana fall skall med förbehåll för vad som föreskrivs i punkt 1 P4 tidsfristen löpa ut den 31 december 2001.6. I fråga om kreditinstitut vars kapitalbas enligt definitionen i artikel 2.1 i direktiv 89/299/EEG inte överstiger 7 miljoner ecu, och endast i fråga om dessa, får medlemsstaterna förlänga de tidsfrister som har fastställts i punkt 5 med fem år. Medlemsstater som utnyttjar denna möjlighet skall vidta åtgärder för att förhindra snedvridning av konkurrensen och underrätta kommissionen och Rådgivande bankrörelsekommittén om detta.7. I de fall som avses i punkt 5 och 6 får ett engagemang anses som större exponering om dess värde uppgår till eller överstiger 15 procent av kapitalbasen.8. Till och med utgången av år 2001 får medlemsstaterna i stället för den rapportering som föreskrivs i artikel 3.2 andra strecksatsen föreskriva rapportering minst två gånger om året.9. Medlemsstaterna får helt eller delvis avstå från att tillämpa artikel 4.1, 4.2 och 4.3 på exponeringar som utgörs av sådana lån säkrade genom panträtt som avses i artikel 11.4 i direktiv 89/647/EEG och som har lämnats inom åtta år från den dag som anges i artikel 8.1 i detta direktiv samt på sådana avtal om leasing av fast egendom som avses i artikel 11.5 i direktiv 89/647/EEG och som har ingåtts inom åtta år från den dag som anges i artikel 8.1 i detta direktiv, i båda fallen upp till 50 procent av värdet av egendomen i fråga.10. Utan att det påverkar vad som sägs i punkt 4 får Portugal till och med utgången av år 1998 helt eller delvis avstå från att tillämpa artikel 4.1 och 4.3 på ett kreditinstituts exponeringar gentemot Electricidade de Portugal (EDP) och Petrogal.Artikel 7 Följdändringar 1. Tekniska ändringar i följande avseenden skall antas i den ordning som föreskrivs i punkt 2:- Förtydligande av definitionerna i syfte att beakta utvecklingen på de finansiella marknaderna- Förtydligande av definitionerna i syfte att åstadkomma enhetlig tillämpning av detta direktiv- Anpassning av terminologin och definitionerna till senare rättsakter angående kreditinstitut och därmed sammanhängande frågor- Förtydligande av de undantag som föreskrivs i artikel 4.5 P102. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som avses i artikel 22.2 första stycket i direktiv 89/646/EEG.Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet genom enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 8 Slutbestämmelser 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1994. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter för hur en sådan hänvisning skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. I avvaktan på gemenskapslagstiftning om övervakning på företags- eller gruppnivå av stora exponeringar som avser verksamhet som huvudsakligen är utsatt för marknadsrisker skall medlemsstaterna behandla sådana exponeringar i enlighet med de metoder de bestämmer med hänsyn till dessa riskers särskilda beskaffenhet.Artikel 9 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1992.På rådets vägnarD. HURDOrdförande(1) EGT nr C 123, 9.5.1991, s. 18 och EGT nr C 175, 11.7.1992, s. 4.(2) EGT nr C 150, 15.6.1992, s. 74 och EGT nr C 337, 21.12.1992.(3) EGT nr C 339, 31.12.1991, s. 35.(4) EGT nr L 322, 17.12.1977, s. 30. Direktivet är senast ändrat genom direktiv 89/646/EEG (EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 1).(5) EGT nr L 33, 4.2.1987, s. 10.(6) EGT nr L 372, 31.12.1986, s. 1.(7) EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 14.(8) EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 1. Direktivet är ändrat genom direktiv 92/30/EEG (EGT nr L 110, 28.4.1992, s. 52).(9) EGT nr L 124, 5.5.1989, s. 16.(10) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33.(11) EGT nr L 110, 28.4.1992, s. 52.(12) EGT nr L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet är ändrat genom direktiv 88/220/EEG (EGT nr L 100, 19.4.1988, s. 31).(13) (14) (15) EGT nr C 339, 31.12.1991, s. 35.(16) (17) EGT nr L 33, 4.2.1987, s. 10.(18) EGT nr L 372, 31.12.1986, s. 1.(19) EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 14.(20) (21) EGT nr L 124, 5.5.1989, s. 16.(22) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33.(23) EGT nr L 110, 28.4.1992, s. 52.(24)


Avis juridique important

|

31992L0031

Rådets direktiv 92/31/EEG av den 28 april 1992 om ändring av direktiv 89/336/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 126 , 12/05/1992 s. 0011 - 0011 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 22 s. 0040  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 22 s. 0040

RÅDETS DIREKTIV 92/31/EEG av den 28 april 1992 om ändring av direktiv 89/336/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om elektromagnetisk kompatibilitet EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Direktiv 89/336/EEG(4) föreskriver en fullständig harmonisering i fråga om elektromagnetisk kompatibilitet.En enhetlig tillämpning av direktivet kräver tillgång till harmoniserade standarder och dessa standarder kommer inte att finnas tillgängliga den dag då direktivet skall börja tilllämpas.I direktivet har inte föreskrivits någon lämplig övergångsperiod under vilken det skulle vara tillåtet att på marknaden släppa ut apparater som tillverkats i enlighet med nationella bestämmelser som gällde före genomförandet av direktivet.Tillverkarna måste få den tid som behövs för att avsätta de apparater som de har i lager.Direktiv 89/336/EEG bör därför ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 89/336/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 10.3 skall utgå.2. I artikel 12.1 skall följande stycke läggas till:"Medlemsstaterna skall emellertid under perioden fram till 31 december 1995 tillåta att apparater som avses i detta direktiv släpps ut på marknaden och tas i bruk i överensstämmelse med de nationella bestämmelser som gällde på deras territorier den 30 juni 1992."Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast tre månader efter det att det antagits. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De författningar som medlemsstaterna antar skall innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Medlemsstaterna skall tillämpa dessa bestämmelser senast sex månader efter det att detta direktiv antagits.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 28 april 1992.På rådets vägnarArlindo MARQUES CUNHAOrdförande(1) EGT nr C 126, 21.6.1991, s. 7.(2) EGT nr C 13, 20.1.1992, s. 506 ochEGT nr C 94, 13.4.1992.(3) EGT nr C 339, 31.12.1991, s. 1.(4) EGT nr L 139, 23.5.1989, s. 19. Direktivet ändrat genom direktiv 91/263/EEG (EGT nr L 128, 23.5.1991, s. 1).


title: Kommissionens direktiv 2014/85/EU av den 1 juli 2014 om ändring av Europaparlamentet och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort  Text av betydelse för EES

text:
               2.7.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 194/10

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2014/85/EU
   av den 1 juli 2014
   om ändring av Europaparlamentet och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort (1), särskilt artikel 8, och
   av följande skäl:

               (1)

               Betydande förbättringar har gjorts av säkerheten i tunnlar inom unionen, bl.a. genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/54/EG (2). För att till fullo garantera genomförandet av dessa förbättringar är det nödvändigt att säkerställa att förarna känner till och förstår principerna för säker körning i tunnlar och kan tillämpa dem i trafiken. De teoretiska och praktiska kraven i rådets direktiv 91/439/EEG (3) ändrades därför i enlighet därmed genom kommissionens direktiv 2008/65/EG (4) och detta bör även ske med dem som anges i det omarbetade direktivet 2006/126/EG.

               (2)

               Sedan antagandet av direktiv 2006/126/EG har vetenskapen gjort framsteg när det gäller medicinska tillstånd, som påverkar förmågan att framföra motorfordon, inte minst i fråga om uppskattningen av risker för trafiksäkerheten och resultat av behandling för att undvika nämnda risker. Många nya studier och forskning bekräftar att obstruktivt sömnapnésyndrom är en av de största riskfaktorerna i fråga om motorfordonsolyckor. Detta medicinska tillstånd bör därför medtagas i EU:s körkortslagstiftning.

               (3)

               Direktiv 2006/126/EG bör därför ändras för att anpassa bilaga III till de vetenskapliga och tekniska framstegen.

               (4)

               Redaktionella fel upptäcktes i bilaga II till direktiv 2006/126/EG när det ändrades genom kommissionens direktiv 2012/36/EU. (5) Dessa bör rättas till.

               (5)

               I enlighet med medlemsstaternas och kommissionens gemensamma politiska förklaring av den 28 september 2011 om förklarande dokument (6) har medlemsstaterna åtagit sig att, i berättigade fall, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från körkortskommittén.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagorna II och III till direktiv 2006/126/EG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2015 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till bestämmelserna till kommissionen.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 31 december 2015.
   När en medlemsstat beslutar om dessa åtgärder ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 1 juli 2014.

            På kommissionens vägnar

            För ordföranden

         Siim KALLAS

            Vice ordförande

      (1)  EUT L 403, 30.12.2006, s. 18.

      (2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/54/EG av den 29 april 2004 om minimikrav för säkerhet i tunnlar som ingår i det transeuropeiska vägnätet (EUT L 167, 30.4.2004, s. 39).

      (3)  Rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort (EGT L 237, 24.8.1991, s. 1).

      (4)  Kommissionens direktiv 2008/65/EG av den 27 juni 2008 om ändring av rådets direktiv 91/439/EEG om körkort (EUT L 168, 28.6.2008, s. 36).

      (5)  Kommissionens direktiv 2012/36/EU av den 19 november 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort (EUT L 321, 20.11.2012, s. 54).

      (6)  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

      BILAGA

                  1.

                  Bilaga II till direktiv 2006/126/EG ska ändras på följande sätt:

                              a)

                              Punkt 2.1.3 ska ersättas med följande:

                                          ”2.1.3

                                          Vägen:

                                                      —

                                                      De viktigaste principerna för hur man håller ett säkert avstånd mellan fordon, bromssträckor och väghållning vid olika väderleks- och vägförhållanden.

                                                      —

                                                      Riskfaktorer vid körning som beror på olika vägförhållanden, särskilt på hur de ändras till följd av väderlek och tiden på dygnet.

                                                      —

                                                      Olika vägtypers egenskaper och de därmed sammanhängande föreskrivna kraven.

                                                      —

                                                      Säker körning i vägtunnlar.”

                              b)

                              Punkt 5.1.3 ska ersättas med följande:

                                          ”5.1.3

                                          Särskilda bestämmelser för fordon i kategorierna C, CE, D och DE
                                          Medlemsstaterna får besluta att inga begränsningar för fordon med automatisk växellåda ska anges på körkort för fordon i kategorierna C, CE, D eller DE som avses i punkt 5.1.2, om den sökande redan har ett körkort för fordon med manuell växellåda som tillhör följande kategorier: B, BE, C, CE, C1, C1E, D, DE, D1 och D1E och om denne vid körprovet genomfört de manövrer som anges i punkt 8.4.”

                              c)

                              Punkt 6.3.8 ska ersättas med följande:

                                          ”6.3.8

                                          Passera särskilda trafikmiljöer (i tillämpliga fall): rondeller, järnvägskorsningar, hållplatser för spårvagn och bussar, övergångsställen, körning uppför och nedför långa backar, tunnlar,”

                              d)

                              Punkt 7.4.8 ska ersättas med följande:

                                          ”7.4.8

                                          Passera särskilda trafikmiljöer (i tillämpliga fall): rondeller, järnvägskorsningar, hållplatser för spårvagn och bussar, övergångsställen, körning uppför och nedför långa backar, tunnlar,”

                              e)

                              Punkt 8.3.8 ska ersättas med följande:

                                          ”8.3.8

                                          Passera särskilda trafikmiljöer (i tillämpliga fall): rondeller, järnvägskorsningar, hållplatser för spårvagn och bussar, övergångsställen, körning uppför och nedför långa backar, tunnlar,”

                  2.

                  I bilaga III till direktiv 2006/126/EG ska avsnitt 11 (”NEUROLOGISKA SJUKDOMAR”) ersättas med följande:
                  ”NEUROLOGISKA SJUKDOMAR OCH OBSTRUKTIVT SÖMNAPNÉSYNDROM
                  NEUROLOGISKA SJUKDOMAR

                              11.1

                              Om en sökande eller förare lider av en allvarlig neurologisk sjukdom, får körkort endast utfärdas eller förnyas om ansökan stöds av ett läkarutlåtande.
                              Neurologiska störningar som har samband med sjukdomar eller kirurgiska ingrepp som påverkar det centrala eller perifera nervsystemet och tar sig uttryck i sensoriska eller motoriska brister samt påverkar balansen och koordinationen skall sålunda beaktas i förhållande till deras funktionsmässiga verkningar och risken för att de skall förvärras. I sådana fall får utfärdandet eller förnyelsen av körkortet göras till föremål för regelbunden omprövning, om det finns risk för försämring.

                        OBSTRUKTIVT SÖMNAPNÉSYNDROM

                              11.2

                              Här nedan avses med obstruktivt sömnapnésyndrom i moderat form ett antal av 15–29 apnéer och hypopnéer per timme (apné-hypopnéindex) och med obstruktivt sömnapnésyndrom i uttalad form ett apné-hypopnéindex på 30 eller mer, vilka bådadera ger upphov till svår dagtrötthet.

                              11.3

                              Sökande eller förare som misstänks lida av obstruktivt sömnapnésyndrom i moderat eller uttalad form ska remitteras till vidare medicinsk rådgivning innan körkort utfärdas eller förnyas. De kan ordineras att inte framföra ett motorfordon till dess att diagnosen har bekräftats.

                              11.4

                              Körkort får utfärdas till sökande eller förare med obstruktivt sömnapnésyndrom i moderat eller uttalad form som har tillräcklig kontroll över sitt medicinska tillstånd och följer lämplig behandling som lindrar problemet med sömnighet, om sådan föreligger, vilket bekräftats genom läkarutlåtande.

                              11.5

                              Sökande eller förare som behandlas för obstruktivt sömnapnésyndrom i moderat eller uttalad form ska återkommande undergå medicinsk undersökning i intervaller som ej får överskrida tre år för förare i grupp 1 och ett år för förare i grupp 2, i syfte att fastställa i vilken utsträckning behandlingen följs, behovet av fortsatt behandling och av fortsatt vaksamhet.”


title: Rådets direktiv 2011/85/EU av den 8 november 2011 om krav på medlemsstaternas budgetramverk

text:
                  23.11.2011

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 306/41

         RÅDETS DIREKTIV 2011/85/EU
         av den 8 november 2011
         om krav på medlemsstaternas budgetramverk
         EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
         med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 126.14 tredje stycket,
         med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
         med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
         med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (2), och
         av följande skäl:

                     (1)

                     Det finns ett behov av att utgå från erfarenheterna från den ekonomiska och monetära unionens första årtionde. Den senaste tidens ekonomiska utveckling har skapat nya utmaningar för det finanspolitiska arbetet över hela unionen och särskilt belyst behovet av ett större nationellt egenansvar och enhetliga krav på reglerna och förfarandena i medlemsstaternas budgetramverk. Särskilt viktigt är det att ange vad nationella myndigheter måste göra för att följa bestämmelserna i protokoll (nr 12) om förfarandet vid alltför stora underskott, fogat till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt artikel 3.

                     (2)

                     Medlemsstaternas regeringar och offentliga undersektorer har offentliga redovisningssystem, med bokföring, interna kontroller, finansiell rapportering och revision. Dessa system bör särskiljas från statistiska uppgifter, som avser de offentliga finansernas utfall enligt statistiska metoder, och från prognoser eller budgetering som avser de offentliga finansernas framtid.

                     (3)

                     Heltäckande och tillförlitlig offentlig bokföringspraxis inom alla offentliga undersektorer är en förutsättning för att medlemsstaterna ska kunna ta fram jämförbar statistik av hög kvalitet. Interna kontroller bör säkerställa att de gällande bestämmelserna genomdrivs i alla offentliga undersektorer. Oberoende granskningar som genomförs av offentliga organ, såsom revisionsmyndigheter eller privata revisionsfirmor, bör främja bästa internationella praxis.

                     (4)

                     Tillgången till uppgifter om de offentliga finanserna är avgörande för att unionens ram för budgetövervakning ska kunna fungera väl. Kontinuerlig tillgång till aktuella och tillförlitliga uppgifter om de offentliga finanserna är nyckeln till korrekt övervakning vid rätt tidpunkt, vilket i sin tur gör det möjligt att snabbt agera vid en oväntad utveckling av de offentliga finanserna. Ett viktigt inslag vid kvalitetssäkring av uppgifter om de offentliga finanserna är öppenhet och insyn, vilket måste innebära att sådana uppgifter offentliggörs regelbundet.

                     (5)

                     För framställning av europeisk statistik för att utforma, tillämpa, övervaka och bedöma unionens politik infördes lagstiftning om statistik genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik (3). I den förordningen föreskrevs också principer för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik: yrkesmässigt oberoende, opartiskhet, objektivitet, tillförlitlighet, statistisk konfidentialitet och kostnadseffektivitet, med exakta definitioner av alla dessa principer. Kommissionens befogenheter att granska statistiska uppgifter för förfarandet vid alltför stora underskott stärktes genom rådets ändrade förordning (EG) nr 479/2009 av den 25 maj 2009, om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (4).

                     (6)

                     Definitionerna av begreppen offentlig, underskott och investering fastställs i protokollet (nr 12) om förfarandet vid alltför stora underskott genom en hänvisning till det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS), som har ersatts av det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen, antaget genom rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (5) (ENS 95).

                     (7)

                     Tillgången till och kvaliteten på ENS 95-data är av avgörande betydelse när det gäller att se till att unionens ram för budgetövervakning fungerar på rätt sätt. ENS 95 är beroende av uppgifter som lämnas i intäkts- och kostnadsmässig redovisning. Denna redovisning är emellertid beroende av en tidigare sammanställning av uppgifter enligt kontantmetoden eller motsvarande. Dessa kan spela en viktig roll för att främja budgetövervakning vid rätt tidpunkt så att man undviker att betydande fel i budgeten upptäcks sent. Tidsserier med uppgifter enligt kontantmetoden om budgetutvecklingen kan visa på mönster som bör övervakas närmare. Budgetuppgifterna enligt kontantmetoden (eller motsvarande uppgifter från de offentliga räkenskaperna om uppgifter enligt kontantmetoden inte är tillgängliga) som ska offentliggöras bör som minimum innefatta ett samlat bokslut, totala intäkter och totala utgifter. I motiverade fall, till exempel där det finns ett stort antal kommunala organ, kan man för att kunna offentliggöra uppgifterna i tid använda sig av lämpliga uppskattningsmetoder som grundar sig på ett urval av organen, med efterföljande revidering med användning av de fullständiga uppgifterna.

                     (8)

                     Vinklade och orealistiska makroekonomiska prognoser och budgetprognoser kan väsentligt minska den finanspolitiska planeringens effektivitet och därmed försvaga budgetdisciplinen, medan transparens och diskussioner om prognosmetoder väsentligt kan öka kvaliteten på makroekonomiska prognoser och budgetprognoser för finanspolitisk planering.

                     (9)

                     Öppenhet och insyn är avgörande för att säkerställa att de prognoser som används för budgetpolitiken är realistiska, vilket bör innebära allmän tillgång inte endast till de officiella makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna som utarbetas för den finanspolitiska planeringen, utan även till de metoder, antaganden och relevanta parametrar som dessa prognoser bygger på.

                     (10)

                     Känslighetsanalys och motsvarande budgetprognoser som komplement till det mest sannolika makroekonomiska scenariot gör det möjligt att analysera hur de viktigaste finanspolitiska variablerna skulle utvecklas vid olika antaganden om tillväxt och räntor och skulle således väsentligt minska riskerna för att budgetdisciplinen äventyras av prognosfel.

                     (11)

                     Kommissionens prognoser och information om de modeller som de baserar sig på kan ge medlemsstaterna ett användbart riktmärke för deras mest sannolika makroekonomiska scenario och stärker validiteten i de prognoser som används i budgetarbetet. Emellertid kommer den utsträckning i vilken medlemsstaterna kan förväntas jämföra de prognoser som används i budgetarbetet med kommissionens prognoser att variera, beroende på tidsplanen för prognosförberedelserna samt på hur jämförbara prognosmetoderna och antagandena är. Prognoser från andra oberoende organ kan också vara värdefulla för avstämning.

                     (12)

                     Signifikanta skillnader mellan det valda makroekonomiska scenariot och kommissionens prognos bör beskrivas och skäl till dessa skillnader bör anges, särskilt om antaganden om nivån eller ökningstakten för externa variabler avviker signifikant från värdena i kommissionens prognoser.

                     (13)

                     Med tanke på kopplingarna mellan medlemsstaternas budgetar och unionens budget bör kommissionen, som ett stöd till medlemsstaterna när de upprättar sina budgetprognoser, tillhandahålla prognoser för unionens utgifter, baserade på den planerade utgiftsnivån i det fleråriga budgetramverket.

                     (14)

                     För att underlätta utarbetandet av de prognoser som används för budgetplaneringen och förklara skillnader mellan medlemsstaternas och kommissionens prognoser, bör medlemsstaterna varje år ges möjlighet att med kommissionen diskutera de antaganden som ligger till grund för utarbetandet av de makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna.

                     (15)

                     De offentliga makroekonomiska prognosernas och budgetprognosernas kvalitet höjs på ett avgörande sätt genom regelbunden, objektiv och omfattande utvärdering på grundval av objektiva kriterier. En grundlig utvärdering inbegriper en noggrann undersökning av ekonomiska antaganden, jämförelser med andra institutioners prognoser och utvärdering av tidigare prognosers utfall.

                     (16)

                     Med tanke på att medlemsstaternas regelbaserade budgetramverk visat sig effektivt förstärka det nationella ansvarstagandet avseende unionens finanspolitiska regler för att främja budgetdisciplin, bör en hörnsten för unionens förstärkta ram för budgetövervakning vara kraftfulla landsspecifika numeriska finanspolitiska regler som överensstämmer med unionens budgetmål. Kraftfulla numeriska finanspolitiska regler bör förses med noga angivna måldefinitioner, i förening med mekanismer för effektiv övervakning vid rätt tidpunkt. Dessa regler bör grundas på en tillförlitlig och oberoende analys utförd av oberoende organ eller organ som är funktionellt oberoende av medlemsstaternas fiskala myndigheter. Dessutom har politiska erfarenheter visat att för att numeriska finanspolitiska regler ska fungera effektivt måste bristande efterlevnad få konsekvenser där kostnaderna kan handla om enbart anseende.

                     (17)

                     Enligt protokollet (nr 15) om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget, är de i protokollet (nr 12) om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till de fördragen omnämnda referensvärdena inte direkt bindande för Förenade kungariket. Därför bör Förenade kungariket inte omfattas av skyldigheten att tillämpa numeriska finanspolitiska regler som effektivt främjar iakttagande av de specifika referensvärdena för det alltför stora underskottet och den därmed sammanhängande skyldigheten att de fleråriga målen i budgetramverken på medellång sikt ska överensstämma med dessa regler.

                     (18)

                     Medlemsstaterna bör undvika konjunkturförstärkande finanspolitik och budgetkonsolideringsinsatserna bör vara större under ekonomiskt goda tider. Noga angivna numeriska finanspolitiska regler främjar dessa mål och bör återspeglas i medlemsstaternas årliga budgetlagstiftning.

                     (19)

                     För att den nationella finanspolitiska planeringen ska överensstämma med både den preventiva och den korrigerande aspekten av stabilitets- och tillväxtpakten måste den vara flerårig och särskilt ha som mål att nå budgetmålen på medellång sikt. Budgetramverk på medellång sikt är nödvändiga för att se till att medlemsstaternas budgetramverk överensstämmer med unionslagstiftningen. Stabilitets- och tillväxtpaktens preventiva och korrigerande aspekter bör inte betraktas var för sig, vilket är andan i rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (6) samt rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott (7).

                     (20)

                     Även om godkännandet av den årliga budgetlagstiftningen är nyckelfasen i den budgetprocess där viktiga budgetbeslut fattas i medlemsstaterna, så får flertalet finanspolitiska åtgärder budgeteffekter som går långt utöver den årliga budgetprocessen. Ett ettårsperspektiv är därför en dålig grund för sund budgetpolitik. För att bygga in ett flerårigt budgetperspektiv i unionens ram för budgetövervakning, bör planeringen av årlig budgetlagstiftning grundas på flerårig finanspolitisk planering med budgetramverket på medellång sikt som utgångspunkt.

                     (21)

                     Detta budgetramverk på medellång sikt bör bland annat innefatta prognoser för varje större utgifts- och inkomstpost för innevarande och senare budgetår, vid oförändrad politik. Varje medlemsstat bör på lämpligt sätt kunna fastställa vilken politik som förblir oförändrad och offentliggöra detta tillsammans med de antaganden som gjorts, metoder som använts och andra relevanta parametrar.

                     (22)

                     Detta direktiv bör inte hindra en ny regering i en medlemsstat från att uppdatera det medelfristiga budgetramverket så att det återspeglar dess egna prioriteringar. I detta fall bör den nya regeringen lyfta fram skillnaderna i förhållande till det föregående medelfristiga budgetramverket.

                     (23)

                     Bestämmelserna i EUF-fördragets ramverk för budgetövervakning, och särskilt i stabilitets- och tillväxtpakten, är tillämpliga på hela den offentliga sektorn med undersektorerna stat, delstater, kommuner och socialförsäkring enligt definitionen i förordning (EG) nr 2223/96.

                     (24)

                     Flera medlemsstater har genomgått en omfattande decentralisering där budgetbefogenheter har delegerats till regionala och lokala myndigheter. Därmed har dessa myndigheter fått en betydligt större roll för att se till att stabilitets- och tillväxtpakten följs. Det bör särskilt säkerställas att den offentliga sektorns alla undersektorer omfattas av skyldigheterna och förfarandena i det nationella budgetramverket i synnerhet, men inte bara i dessa medlemsstater.

                     (25)

                     För att effektivt främja budgetdisciplin och hållbara offentliga finanser bör budgetramverket omfatta de offentliga finanserna som helhet. Särskild uppmärksamhet bör av detta skäl ägnas den offentliga sektorns organ och medel som inte ingår i de ordinarie budgetarna på undersektorsnivå som direkt eller på medellång sikt påverkar de offentliga finansernas ställning i medlemsstaterna. Deras samlade inverkan på den offentliga sektorns saldon och skulder bör läggas fram inom ramen för de årliga budgetförfarandena och budgetplanerna på medellång sikt.

                     (26)

                     Vidare bör förekomsten av ansvarsförbindelser också ägnas ordentlig uppmärksamhet. Närmare bestämt innefattar ansvarsförbindelser skyldigheter som kan uppstå beroende på om en eventuell framtida händelse inträffar, eller aktuella skyldigheter där betalning troligen inte kommer att ske eller beloppet för den troliga betalningen inte kan mätas på ett tillförlitligt sätt. Det gäller exempelvis relevant information om statliga garantier, förväntade förluster på lån och ansvarsförbindelser som uppkommit i samband med offentliga företags verksamhet, inbegripet, när så är lämpligt, sannolikheten för att en ansvarsförbindelse kommer att behöva lösas in samt eventuellt datum för detta. Marknadens känslighet bör beaktas på lämpligt sätt.

                     (27)

                     Kommissionen bör regelbundet följa genomförandet av detta direktiv. Bästa praxis avseende bestämmelserna i detta direktiv som handlar om de olika aspekterna av nationella budgetramverk bör fastställas och spridas.

                     (28)

                     Eftersom målet för detta direktiv, nämligen enhetligt iakttagande av budgetdisciplin i enlighet med EUF-fördraget, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

                     (29)

                     I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (8) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
         KAPITEL I

            SYFTE OCH DEFINITIONER

            Artikel 1
            I detta direktiv fastställs närmare regler för hur budgetramverken i medlemsstaterna ska vara utformade. Dessa regler är nödvändiga för att säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina åtaganden enligt EUF-fördraget för att undvika alltför stora offentliga underskott.

            Artikel 2
            I detta direktiv ska definitionerna av offentlig, underskott och investering i artikel 2 i protokollet (nr 12) om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till EU-fördraget och till EUF-fördraget gälla. Definitionen av den offentliga sektorns undersektorer i punkt 2.70 i bilaga A till förordning (EG) nr 2223/96 ska också gälla.
            Dessutom gäller följande definition:

               budgetramverk: den uppsättning mekanismer, förfaranden, regler och institutioner som den offentliga sektorns budgetpolitik vilar på, särskilt

                        a)

                        system för budgeträkenskaper och statistisk rapportering,

                        b)

                        regler och förfaranden för utarbetandet av prognoser för budgetplaneringen,

                        c)

                        landsspecifika numeriska finanspolitiska regler, som bidrar till att medlemsstaternas finanspolitik stämmer överens med deras respektive skyldigheter enligt EUF-fördraget i form av en summerande indikator på budgetutfallet, exempelvis det offentliga budgetunderskottet, upplåningen, skulderna eller någon av deras huvudkomponenter,

                        d)

                        budgetförfaranden som innehåller regler för att underbygga budgetprocessens alla faser,

                        e)

                        budgetramverk på medellång sikt som ingår i den nationella budgetprocessen och ger finanspolitiken ett längre tidsperspektiv än årsbudgetarnas, inklusive fastställandet av politiska prioriteringar och budgetmål på medellång sikt,

                        f)

                        mekanismer för oberoende övervakning och analys för att öka öppenheten och insynen i delar av budgetprocessen,

                        g)

                        mekanismer och regler för budgetrelationer mellan myndigheter inom den offentliga sektorns olika undersektorer.

         KAPITEL II

            RÄKENSKAPER OCH STATISTIK

            Artikel 3

               1.   När det gäller nationella system för offentliga räkenskaper ska medlemsstaterna ha inrättat offentliga räkenskapssystem som heltäckande och konsekvent omfattar den offentliga sektorns alla undersektorer samt innehåller nödvändig information för att ta fram bokföringsuppgifter med syftet att framställa uppgifter baserade på ENS 95. Dessa offentliga räkenskapssystem ska vara föremål för interna kontroller och oberoende revision.

               2.   Medlemsstaterna ska se till att budgetuppgifter punktligt och regelbundet offentliggörs för alla den offentliga sektorns undersektorer enligt definitionen i förordning (EG) nr 2223/96. Medlemsstaterna ska särskilt offentliggöra

                           a)

                           budgetuppgifter enligt kontantmetoden (eller likvärdiga uppgifter från de offentliga räkenskaperna om uppgifter enligt kontantmetoden inte är tillgängliga) enligt följande tidsintervall:

                                       —

                                       månatligen per undersektor för staten, delstatsregeringar och socialförsäkringarna, före följande månads utgång, och

                                       —

                                       kvartalsvis för den kommunala sektorn, före slutet av det följande kvartalet,

                           b)

                           en detaljerad jämförelsetabell som visar metoden för övergång mellan uppgifter enligt kontantmetoden (eller motsvarande uppgifter ur de offentliga räkenskaperna om uppgifter enligt kontantmetoden inte är tillgängliga) och uppgifter baserade på ENS 95-standarden.

         KAPITEL III

            PROGNOSER

            Artikel 4

               1.   Medlemsstaterna ska se till att finanspolitisk planering grundar sig på realistiska makroekonomiska prognoser och budgetprognoser, baserade på de mest aktuella uppgifterna. Budgetplaneringen ska baseras på det mest sannolika makroekonomiska scenariot eller på ett försiktigare scenario. De makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna ska jämföras med kommissionens senast uppdaterade prognoser och, när så är lämpligt, med andra oberoende organs prognoser. Signifikanta skillnader mellan det valda makroekonomiska scenariot och kommissionens prognos ska motiveras, särskilt om nivån eller ökningstakten för variabler i externa antaganden avviker signifikant från värdena i kommissionens prognoser.

               2.   Kommissionen ska offentliggöra de metoder, antaganden och relevanta parametrar som ligger till grund för dess makroekonomiska prognoser och budgetprognoser.

               3.   Som stöd till medlemsstaterna när de upprättar sina budgetprognoser ska kommissionen tillhandahålla prognoser för unionens utgifter, baserat på den planerade utgiftsnivån i det fleråriga budgetramverket.

               4.   Inom ramen för en känslighetsanalys ska de makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna innefatta undersökningar av de viktigaste finanspolitiska variablernas utveckling vid olika antaganden om tillväxt och räntor. De olika antaganden som används i makroekonomiska prognoser och budgetprognoser ska vägledas av utfallet av tidigare prognoser och i största möjliga utsträckning ta hänsyn till relevanta riskscenarier.

               5.   Medlemsstaterna ska ange vilken institution som är ansvarig för utarbetandet av makroekonomiska prognoser och budgetprognoser och offentliggöra de officiella makroekonomiska prognoser och budgetprognoser som utarbetats för finanspolitisk planering, inklusive metoder, antaganden och relevanta parametrar som ligger till grund för dessa prognoser. Medlemsstaterna och kommissionen ska minst en gång om året hålla en teknisk dialog om de antaganden som ligger till grund för utarbetandet av de makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna.

               6.   De makroekonomiska prognoserna och budgetprognoserna för finanspolitisk planering ska genomgå en regelbunden, objektiv och fullständig utvärdering på grundval av objektiva kriterier, inklusive utvärdering i efterhand. Resultaten av den utvärderingen ska offentliggöras och på lämpligt sätt beaktas i framtida makroekonomiska prognoser och budgetprognoser. Om det vid utvärderingen upptäcks en signifikant systematisk avvikelse som har påverkat de makroekonomiska prognoserna under minst fyra år i rad ska den berörda medlemsstaten vidta de åtgärder som krävs och offentliggöra dessa.

               7.   Kommissionen (Eurostat) ska var tredje månad offentliggöra medlemsstaternas underskotts- och skuldnivåer per kvartal.

         KAPITEL IV

            NUMERISKA FINANSPOLITISKA REGLER

            Artikel 5
            Medlemsstaterna ska tillämpa numeriska finanspolitiska regler som är specifika för dem och som effektivt främjar att de uppfyller sina skyldigheter enligt EUF-fördraget på budgetpolitikens område inom ramen för en flerårig horisont för den offentliga sektorn som helhet. Dessa regler ska särskilt främja

                        a)

                        iakttagande av referensvärdena för underskott och skulder som fastställts i enlighet med EUF-fördraget,

                        b)

                        beslut om flerårig finanspolitisk planering, inklusive iakttagande av medlemsstaternas budgetmål på medellång sikt.

            Artikel 6

               1.   Utan att det påverkar EUF-fördragets bestämmelser om unionens ram för budgetövervakning ska följande specificeras i de landsspecifika numeriska finanspolitiska reglerna:

                           a)

                           Måldefinition och tillämpningsområde för reglerna.

                           b)

                           Effektiv och punktlig övervakning av hur reglerna iakttas, baserad på en tillförlitlig och oberoende analys utförd av oberoende organ eller organ som är funktionellt oberoende av medlemsstaternas budgetmyndigheter.

                           c)

                           Konsekvenser om reglerna inte iakttas.

               2.   Om de numeriska finanspolitiska reglerna innehåller undantagsklausuler, ska det i dessa klausuler anges ett begränsat antal särskilda omständigheter i överensstämmelse med medlemsstaternas skyldigheter enligt EUF-fördraget på budgetpolitikens område samt strikta förfaranden där tillfälliga avvikelser från reglerna medges.

            Artikel 7
            Medlemsstaternas årliga budgetlagstiftning ska återspegla deras landsspecifika gällande numeriska finanspolitiska regler.

            Artikel 8
            Artiklarna 5–7 ska inte gälla Förenade kungariket.

         KAPITEL V

            BUDGETRAMVERK PÅ MEDELLÅNG SIKT

            Artikel 9

               1.   Medlemsstaternas ska inrätta ett trovärdigt och effektivt budgetramverk på medellång sikt, som tryggar införande av en finanspolitisk planeringshorisont på minst tre år för att se till att den nationella finanspolitiska planeringen har ett flerårsperspektiv.

               2.   Budgetramverken på medellång sikt ska innehålla förfaranden för upprättande av följande:

                           a)

                           Övergripande och transparenta fleråriga budgetmål för offentliga underskott, skulder och andra sammanfattande finanspolitiska indikatorer, t.ex. utgifter, för att se till att dessa överensstämmer med gällande numeriska finanspolitiska regler enligt kapitel IV.

                           b)

                           Prognoser för den offentliga sektorns alla större utgifts- och inkomstposter med närmare detaljer för den statliga nivån och socialförsäkringsnivån, för innevarande och senare budgetår, vid oförändrad politik.

                           c)

                           En beskrivning av planerade politiska åtgärder på medellång sikt som påverkar den offentliga sektorns finanser, fördelade på större utgifts- och inkomstposter, som visar hur korrigeringen i riktning mot budgetmålen på medellång sikt ska uppnås i förhållande till prognoser vid oförändrad politik.

                           d)

                           En utvärdering av hur de planerade åtgärderna, i ljuset av deras långsiktiga effekter för den offentliga sektorns finanser, förväntas påverka de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.

               3.   Prognoser som godkänts i samband med budgetramverket på medellång sikt ska utgå från realistiska makroekonomiska prognoser och budgetprognoser enligt kapitel III.

            Artikel 10
            Årlig budgetlagstiftning ska överensstämma med bestämmelserna i budgetramverket på medellång sikt. Framtagandet av den årliga budgeten ska särskilt grunda sig på de inkomst- och utgiftsprognoser och prioriteringar som utgår från budgetramverket på medellång sikt enligt artikel 9.2. Varje avvikelse från dessa bestämmelser ska vederbörligen förklaras.

            Artikel 11
            Ingen bestämmelse i detta direktiv ska hindra en ny regering i en medlemsstat från att uppdatera det medelfristiga budgetramverket så att det återspeglar dess egna prioriteringar. I detta fall ska den nya regeringen ange skillnaderna i förhållande till det föregående medelfristiga budgetramverket.

         KAPITEL VI

            INSYN I DEN OFFENTLIGA SEKTORNS FINANSER OCH HELTÄCKANDE BUDGETRAMVERK

            Artikel 12
            Medlemsstaterna ska se till att åtgärder som vidtagits för iakttagande av kapitlen II, III och IV är konsekvent för, och täcker alla, offentliga undersektorer. Detta ska särskilt förutsätta att redovisningsregler och redovisningsförfaranden är konsekventa och att bakomliggande insamlings- och bearbetningssystem för datauppgifter är tillförlitliga.

            Artikel 13

               1.   Medlemsstaterna ska införa lämpliga samordningsmekanismer för den offentliga sektorns undersektorer för att se till att samtliga undersektorer på ett heltäckande och konsekvent sätt omfattas av finanspolitisk planering, landsspecifika numeriska finanspolitiska regler, framtagning av budgetprognoser och införande av flerårsplanering i enlighet med det fleråriga budgetramverket.

               2.   För att främja ansvar på finanspolitikens område ska det klart anges vilket budgetansvar offentliga myndigheter inom olika offentliga undersektorer har.

            Artikel 14

               1.   Inom ramen för de årliga budgetförfarandena ska medlemsstaterna identifiera och presentera den offentliga sektorns alla organ och medel som inte ingår i de ordinarie budgetarna på undersektorsnivå, tillsammans med annan relevant information. Den samlade inverkan på den offentliga sektorns saldon och skulder av dessa organ och medel inom den offentliga sektorn ska presenteras inom ramen för de årliga budgetförfarandena och budgetplanerna på medellång sikt.

               2.   Medlemsstaterna ska offentliggöra närmare uppgifter om hur skatteutgifter påverkar inkomster.

               3.   För alla offentliga undersektorer ska medlemsstaterna offentliggöra relevanta uppgifter om ansvarsförbindelser med potentiellt stor påverkan på offentliga budgetar, inklusive offentliga garantier, förväntade förluster på lån och ansvarsförbindelser i samband med offentliga företags verksamhet, inklusive deras omfattning. Medlemsstaterna ska också offentliggöra information om den offentliga sektorns ägande i privata och offentligägda företag avseende belopp som är ekonomiskt signifikanta.

         KAPITEL VII

            SLUTBESTÄMMELSER

            Artikel 15

               1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2013. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser. Rådet uppmanar medlemsstaterna att, för egen del och i unionens intresse, upprätta egna jämförelsetabeller som så långt det är möjligt illustrerar korrelationen mellan direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dem.

               2.   När medlemsstater antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

               3.   Kommissionen ska på grundval av relevant information från medlemsstaterna utarbeta en interimsrapport om genomförandet av de viktigaste bestämmelserna i detta direktiv som ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet senast den 14 december 2012.

               4.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

            Artikel 16

               1.   Senast den 14 december 2018 ska kommissionen offentliggöra en översyn av hur ändamålsenliga detta direktiv är.

               2.   I översynen ska bland annat följande punkter utvärderas:

                           a)

                           Statistikkraven för den offentliga sektorns samtliga undersektorer.

                           b)

                           Utformningen av och ändamålsenlighet hos medlemsstaternas numeriska finanspolitiska regler.

                           c)

                           Den allmänna transparensen hos medlemsstaternas offentliga finanserna.

               3.   Senast den 31 december 2012 ska kommissionen utvärdera hur ändamålsenliga de internationella standarderna för offentlig redovisning är för medlemsstaterna.

            Artikel 17
            Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

            Artikel 18
            Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

            Utfärdat i Bryssel den 8 november 2011.

                  På rådets vägnar

               J. VINCENT-ROSTOWSKI

                  Ordförande

            (1)  Europaparlamentets yttrande av den 28 september 2011 (ännu ej offentliggjort i EUT).

            (2)  EUT C 150, 20.5.2011, s. 1.

            (3)  EUT L 87, 31.3.2009, s. 164.

            (4)  EUT L 145, 10.6.2009, s. 1.

            (5)  EGT L 310, 30.11.1996, s. 1.

            (6)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

            (7)  EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.

            (8)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.