Avis juridique important

|

31971L0161

Rådets direktiv 71/161/EEG av den 30 mars 1971 om yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial som saluförs inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 087 , 17/04/1971 s. 0014 - 0023 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 3 s. 0172  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1971(I) s. 0200  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 3 s. 0172  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1971(I) s. 0222  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 6 s. 0166  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 4 s. 0161  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 4 s. 0161

RÅDETS DIREKTIV av den 30 mars 1971 om yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial som saluförs inom gemenskapen (71/161/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv av den 14 juni 1966 om saluföring av skogsodlingsmaterial(2), senast ändrat genom direktivet av den 18 februari 1969(3), behandlar endast de genetiska egenskaperna hos skogsodlingsmaterial.Den yttre kvaliteten hos detta odlingsmaterial är viktig för en framgångsrik beskogning och för skogens produktivitet och bidrar därför till att förbättra villkoren för markens avkastningsförmåga.Dessutom har flera medlemsstater under några år tillämpat bestämmelser som innefattar yttre kvalitetsnormer för skogen. Skillnaderna mellan dessa bestämmelser utgör ett hinder i handeln mellan medlemsstaterna. Det är i alla medlemsstaters intresse att gemenskapsregler fastställs för införande av högsta möjliga normer.Dessa regler bör gälla vid saluföring både i andra medlemsstater och på de inhemska marknaderna.Dessa regler bör ta hänsyn till praktiska behov och bör endast gälla de arter av träd som är viktiga med avseende på virkesproduktion. Det måste därför vara möjligt för varje medlemsstat att tillämpa dessa regler för andra trädarter om dessa är särskilt lämpade för beskogning inom landets eget territorium.Frön bör saluföras endast om de uppfyller vissa kvalitetsnormer.Dessutom skall gemensamma kvalitetsnormer för växtdelar och plantmaterial införas där detta odlingsmaterial får saluföras under beteckningen "EEG-standard" endast om det uppfyller ovannämnda normer.Medlemsstaterna bör dock ha rätt att bestämma att endast sådana växtdelar och sådant plantmaterial som uppfyller de fastställda normerna får saluföras inom deras territorier.Odlingsmaterial som uppfyller kraven i detta direktiv bör inte åläggas andra handelsrestriktioner än de som fastställs i detta direktiv.I grunden tekniska justeringar av bilagorna bör kunna handläggas genom ett snabbt förfarande.För att underlätta handeln inom gemenskapen bör det officiella certifikat som anges i rådets förordning av den 14 juni 1966 användas, kompletterat med uppgifter om officiell kontroll av växtdelar och plantmaterial.Växtdelar och plantmaterial som huvudsakligen är ämnade för andra ändamål än virkesproduktion bör inte omfattas av dessa regler. Inte heller bör frön som skall exporteras till tredje land omfattas av dessa regler.Kommissionen bör få i uppgift att besluta om vissa åtgärder vid tillämpningen av detta direktiv. För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett förfarande införas för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk upprättad genom rådets beslut av den 14 juni 1966(4).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv skall gälla yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial som saluförs inom gemenskapen.Artikel 2 Detta direktiv omfattar följande odlingsmaterial:a) Odlingsmaterial som härstammar frånAbies alba Mill. (Abies pectinata D.C.)Fagus sylvatica L.Larix decidua Mill.Larix leptolepis (Sieb. & Zucc.) Gord.Picea abies Karst. (Picea excelsa Link. )Picea sitchensis Trautv. et Mey. (Picea menziesii Carr.)Pinus nigra Arn. (Pinus laricio Poir. )Pinus sylvestris L.Pinus strobus L.Pseudotsuga taxifolia (Poir.) Britt (Pseudotsuga douglasii Carr., Pseudotsuga menziesii (Mirb.)Franco.)Quercus borealis Michx. (Quercus rubra du Roi.)Quercus pedunculata Ehrh. (Quercus robur L.)Quercus sessiliflora Sal. (Quercus petraea Liebl.)b) Vegetativt odlingsmaterial som härstammar frånPopulus L.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att odlingsmaterial av andra släkten och arter och sexuellt förökat odlingsmaterial av Populus inte utsätts för några handelsrestriktioner avseende deras yttre egenskaper.2. Om dessa material är speciellt lämpade för beskogning inom en medlemsstats territorium får den staten dock tillåtas göra dem till föremål för åtgärder som är förenliga med detta direktiv.3. De förfaranden som anges i artikel 18 skall användas när denna tillåtelse ges och när villkoren för den fastställs.Artikel 4 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:A. Odlingsmaterial:a) frön: frukter och frön avsedda för odling av plantor,b) växtdelar: sticklingar, avläggare och ympris avsedda för odling av plantor, men inte sticklingkvistc) plantmaterial: plantor odlade från frön eller växtdelar, innefattar även sticklingkvist och naturlig föryngring.B. Saluföring: uppvisande i försäljningssyfte, utbjudande till försäljning, försäljning eller leverans till en annan person.C. Officiella åtgärder: åtgärder vidtagnaa) av statliga myndigheter, ellerb) av en offentligrättslig eller privaträttslig juridisk person, som handlar under statligt ansvar, förutsatt att personen inte åtnjuter privata fördelar av dessa åtgärder.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att frön får saluföras endast om villkoren i bilaga 1 är uppfyllda.2. Medlemsstaterna får tillåta undantag från bestämmelserna i punkt 1 för provningar eller för vetenskapligt ändamål.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall se till att växtdelar och plantmaterial inte får saluföras med beteckningen "EEG-standard" om de inte uppfyller de villkor som fastställs i bilaga 2 eller 3.2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att kontrollera att de bestämmelser som de fastställt enligt punkt 1 följs.Artikel 7 Med hänsyn till handelssed i denna fråga får medlemsstaterna, enligt förfarandet i artikel 18, bemyndigas att fastställa klasser av inhemska plantor som tillhör andra arter än Populus, avdelning Aigeiros, och som uppfyller de fastställda villkoren i bilaga 3.Artikel 8 Varje medlemsstat får, enligt förfarandet i artikel 18, bemyndigas att begränsa saluföringen av växtdelar eller plantmaterial inom hela eller delar av sitt territorium till det odlingsmaterial som uppfyller villkoren i bilaga 2 eller 3 eller till speciella klasser eller kategorier i dessa bilagor.Artikel 9 Alla ändringar till bilagorna som har blivit nödvändiga med hänsyn till vissa metoder för produktion och saluföring skall ske enligt förfarandet i artikel 18.Artikel 10 Medlemsstaterna skall föreskriva att följande kompletterande upplysningar lämnas för saluförda frön i det dokument som krävs enligt artikel 9 i rådets direktiv av den 14 juni 1966:a) Texten "EEG-standard".b) Antalet livskraftiga frön per kilo av den vara som saluförs som frö.c) Renhetskvot.d) Groningen av det rena fröet.e) Vikt per 1 000 frön av ett parti.f) Om tillämpligt, en deklaration att fröpartiet har lagrats i kylrum.Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att för växtdelar och plantmaterial som saluförs med beteckningen "EEG-standard" följande kompletterande upplysningar lämnas i det dokument som krävs enligt artikel 9 i rådets direktiv av den 14 juni 1966:a) Texten "EEG-standard".b) EEG-klassificeringsnummer för växtdelar eller plantmaterial av Populus.2. Medlemsstaterna får även begära att dokumentet anger:- Namnet på plantskolan där plantorna odlades under deras sista odlingssäsong.- Åldern på de växtdelar av Populus som har odlats mer än en säsong.- Plantornas storlek.Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att garantera att bestämmelserna i detta direktiv beträffande frön följs genom officiell kontroll minst i form av stickprov. Officiella kontroller skall genomföras enligt gällande internationella metoder, om sådana metoder förekommer.2. Medlemsstaterna skall se till att bestämmelserna i detta direktiv gällande växtdelar och plantmaterial följs genom provtagning i en form som de själva bestämt och godkänt och som helst utförs på produktionsplatsen. Kontrollerna skall vara objektiva och utföras på ett sådant sätt att materialet inte skadas eller leveransen försenas.Artikel 13 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att växtdelar och plantmaterial inte utsätts för någon officiell kvalitetskontroll i handeln inom gemenskapen fram till leveranstillfället hos mottagaren, om de är åtföljda av det officiella intyg som anges i bilaga 2 till rådets direktiv av den 14 juni 1966 och om det enligt punkt 10 i det certifikatet deklareras att odlingsmaterialet är officiellt kontrollerat enligt artikel 12 i detta direktiv.2. Medlemsstaterna får föreskriva att inga växtdelar eller plantmaterial får införas i deras områden om de inte åtföljs av det intyg som anges i punkt 1 som innehåller de uppgifter som anges i den punkten.Artikel 14 Medlemsstaterna skall säkerställa att odlingsmaterial inte utsätts för några andra handelsrestriktioner beträffande dess yttre egenskaper, klassificering av växtdelar eller plantmaterial eller vad avser kontrollåtgärder och märkning än dem som fastställs i detta direktiv.Artikel 15 För att undanröja tillfälliga svårigheter i fråga om normal tillgång på frön som uppfyller kraven i detta direktiv, som kan uppstå i en eller flera medlemsstater och som inte kan lösas inom gemenskapen, skall kommissionen på begäran av minst en berörd medlemsstat och enligt förfarandet i artikel 18 tillåta en eller flera medlemsstater att under en tid som skall fastställas av kommissionen godkänna saluföring av frön av en eller flera arter som uppfyller mindre höga krav. Om denna åtgärd vidtas, skall det dokument som avses i artikel 10 ange att det rör frön som uppfyller mindre höga krav.Artikel 16 Detta direktiv skall inte tillämpas för frön som bevisligen är ämnade för export till tredje land.Artikel 17 Detta direktiv skall inte tillämpas för växtdelar eller plantmaterial som bevisligen är ämnade huvudsakligen för andra ändamål än virkesproduktion.Artikel 18 1. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk (nedan kallad "kommittén") upprättad genom rådets beslut av den 14 juni 1966.2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över åtgärderna inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med en majoritet av tolv röster.4. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådant fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättats. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom en månad.Artikel 19 Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1973 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 20 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 mars 1971.På rådets vägnarM. SCHUMANNOrdförande(1) EGT nr C 97, 28.7.1969, s. 101.(2) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2326/66.(3) EGT nr L 48, 26.2.1969, s. 12.(4) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2289/66.BILAGA 1 VILLKOR FÖR FRÖN 1.1. Frukter och frön skall uppfylla följande villkor i fråga om renhetsgrad:>Plats för tabell>1.2. Skadeorganismer som minskar användbarheten av fröna skall förekomma på minsta möjliga nivå.BILAGA 2 VILLKOR FÖR VÄXTDELAR 2.1. POPULUS sp.Partier skall innehålla minst 95 % växtplantor av god handelskvalitet.God handelskvalitet skall fastställas genom kännetecken på allmänna egenskaper, hälsotillstånd och, om tillämpligt, storlek.2.1.1 Allmänna egenskaper och hälsaVäxtdelar skall inte anses ha god handelskvalitet oma) deras ved är omogen,b) deras ved är äldre än två år,c) de uppvisar anomalier t.ex. klykning, förgrening eller överdriven krokighet,d) de har mindre än två välformade knoppar,e) de inte har avverkats med en ren snittyta,f) de är delvis eller totalt uttorkade, de har skador eller deras bark är skild från veden,g) de uppvisar vävnadsdöd eller skador från skadeorganismer,h) de visar andra försämringar som minskar deras värde som odlingsmaterial.Kriterierna a, b, c och d skall varken tillämpas för rotsticklingar eller barrvedssticklingar.2.1.2. MinimidimensionerStorleksnormerna skall för avdelningen Aigeiros tillämpas för alla plantdelar utom rotsticklingar och barrvedsticklingar.- minimilängd: 20 cm- >Plats för tabell>2.2. ÖVRIGA ARTER AV SKOGSTRÄD MED UNDANTAG AV POPULUSPartier skall innehålla minst 95 % växtdelar av god handelskvalitet.Växtdelar skall inte anses ha god handelskvalitet oma) de visar felaktigheter i formen eller en otillräcklig utvecklingsbarhet,b) de inte har avverkats med en ren snittyta,c) deras ålder eller storlek gör dem olämpliga som odlingsmaterial,d) de är delvis eller helt uttorkade eller visar tecken på andra skador än kvistningssår,e) de uppvisar vävnadsdöd eller skador från skadeorganismer,f) de visar andra försämringar som minskar deras värde som odlingsmaterial.Alla dessa villkor bör anpassas efter arterna eller klonerna i fråga.BILAGA 3 VILLKOR FÖR PLANTMATERIAL 3.0. Partier skall innehålla minst 95 % plantmaterial av god handelskvalitet.God handelskvalitet skall fastställas genom att referera till allmänna egenskaper, hälsa, ålder och storlek.3.1. ALLMÄNNA EGENSKAPER OCH HÄLSATabellen här nedan visar för varje släkte och art de fel som gör att plantmaterial inte kan anses ha god handelskvalitet. Alla dessa kriterier bör övervägas i relation till släktet eller klonen i fråga och till odlingsmaterialets lämplighet för beskogning.>Plats för tabell>3.2. ÅLDER OCH STORLEK3.2.1. Arter av skogsträd med undantag av Populus3.2.1.1 OmfattningKriterierna som gäller för ålder och storlek hos plantmaterial skall inte tillämpas för plantmaterial som inte har omplanterats.3.2.1.2 EEG-miniminorm (ålder och storlek)>Plats för tabell>3.2.2. Populus3.2.2.1. OmfattningStorleksnormer skall tillämpas endast för plantmaterial av Populus, avdelningen Aigeiros.3.2.2.2. Ålder för plantmaterialDen tillåtna maximiåldern skall vara fyra år för stammen och, om tillämpligt, fem år för roten.3.2.2.3. Storleksgruppa) Andra områden än medelhavsområden>Plats för tabell>b) Medelhavsområden>Plats för tabell>


title: Kommissionens direktiv 2013/27/EU av den 17 maj 2013 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp klorfenapyr som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet  Text av betydelse för EES

text:
               22.5.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 135/10

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2013/27/EU
   av den 17 maj 2013
   om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp klorfenapyr som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, särskilt artikel 16.2 andra stycket (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställs en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilaga I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I förteckningen ingår klorfenapyr.

               (2)

               I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har klorfenapyr utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 8, träskyddsmedel, som definieras i bilaga V till det direktivet.

               (3)

               Portugal utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade i augusti 2006 den behöriga myndighetens rapport till kommissionen tillsammans med en rekommendation, i enlighet med artikel 10.5 och 10.7 i kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, och om ändring av förordning (EG) nr 1896/2000 (3).

               (4)

               Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 14 december 2012.

               (5)

               Av utvärderingarna framgår att biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller klorfenapyr kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Klorfenapyr för användning i produkttyp 8 bör därför tas upp i bilaga I till det direktivet.

               (6)

               Inte alla potentiella användningsområden och exponeringsscenarier har utvärderats på unionsnivå. Det är därför lämpligt att kräva att medlemsstaterna utvärderar de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för människor och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingick i riskbedömningen på unionsnivå. Medlemsstaterna bör också när de godkänner produkter se till att lämpliga åtgärder vidtas eller särskilda villkor införs för att reducera identifierade risker till acceptabla nivåer.

               (7)

               Mot bakgrund av de risker som identifierats för människors hälsa bör man kräva att säkra driftsrutiner fastställs och att produkter används med lämplig personlig skyddsutrustning, och att produkter endast godkänns för industriella eller yrkesmässiga användare, såvida det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna kan begränsas till en acceptabel nivå på annat sätt.

               (8)

               Mot bakgrund av de risker för miljön som identifierats bör det krävas att industriell eller yrkesmässig applicering sker inom ett inneslutet område eller på ett ogenomträngligt hårt underlag med invallning, att nybehandlat virke efter behandlingen lagras på ett ogenomträngligt hårt underlag så att direkt läckage till mark eller vatten förhindras och att spillvätska från appliceringen av produkter som används som träskyddsmedel och som innehåller klorfenapyr samlas upp för återanvändning eller bortskaffande.

               (9)

               Oacceptabla risker för miljön påvisades i situationer när trä som behandlats med klorfenapyr användes utomhus. Det bör därför krävas att produkter inte godkänns för behandling av trä avsett för användning utomhus, om inte uppgifter lämnas som visar att produkten kommer att uppfylla kraven i artikel 5 i och bilaga VI till direktiv 98/8/EG, vid behov genom tillämpning av lämpliga riskbegränsande åtgärder.

               (10)

               Bestämmelserna i detta direktiv bör börja tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter av produkttyp 8 som innehåller det verksamma ämnet klorfenapyr behandlas likvärdigt på unionsmarknaden, och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.

               (11)

               En rimlig tid bör förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG, så att medlemsstaterna och de berörda parterna kan förbereda sig för att uppfylla de nya kraven, och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG.

               (12)

               Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG.

               (13)

               Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (14)

               I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (4) har medlemsstaterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande.

               (15)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 98/8/EG ska ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 30 april 2014 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 maj 2015.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 17 maj 2013.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUT L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  EUT L 307, 24.11.2003, s. 1.

      (4)  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

      BILAGA
      Följande post ska läggas till i bilaga I till direktiv 98/8/EG:

                     Nummer

                     Trivialnamn

                     IUPAC-namn
                     Identifikationsnummer

                     Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad (1)

                     Datum för upptagande

                     Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3, om inte ett av de undantag som anges i den här rubrikens fotnot är tillämpligt (2)

                     Upptagandeperioden löper ut

                     Produkttyp

                     Särskilda bestämmelser (3)

                     ”65

                     klorfenapyr

                     IUPAC-namn: 4-brom-2-(4-klorfenyl)-1-etoximetyl-5-trifluorometylpyrrol-3-karbonitril
                     EG-nr: Ej tilldelat
                     CAS-nr: 122453-73-0

                     940 g/kg

                     1 maj 2015

                     30 april 2017

                     30 april 2025

                     8

                     Riskbedömningen på unionsnivå omfattade inte alla potentiella användningsområden och exponeringsscenarier. När ansökan om godkännande av en produkt bedöms enligt artikel 5 och bilaga VI ska medlemsstaterna, om detta är relevant för den berörda produkten, bedöma de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för människor och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingick i riskbedömningen på unionsnivå.
                     Medlemsstaterna ska se till att godkännanden omfattas av följande villkor:

                                 1.

                                 Säkra driftsrutiner ska fastställas för industriella och yrkesmässiga användare och produkter ska användas tillsammans med lämplig personlig skyddsutrustning, om det inte i ansökan om produktgodkännande kan visas att riskerna kan reduceras till en acceptabel nivå på andra sätt.

                                 2.

                                 Produkter får inte godkännas för icke-yrkesmässiga användare om det inte i ansökan om produktgodkännande kan visas att riskerna kan reduceras till en acceptabel nivå.

                                 3.

                                 På etiketter och, om sådana finns, säkerhetsdatablad för produkter som godkänts ska det anges att industriell eller yrkesmässig applicering ska ske inom ett inneslutet område eller på ett ogenomträngligt hårt underlag med invallning, att nybehandlat virke efter behandlingen ska lagras på ett ogenomträngligt hårt underlag så att direkt läckage till mark eller vatten förhindras och att spillvätska från appliceringen av produkten ska samlas upp för återanvändning eller bortskaffande.

                                 4.

                                 Produkter får inte godkännas för behandling av trä som kommer att användas utomhus, om det inte lämnas in uppgifter som visar att produkten kommer att uppfylla kraven i artikel 5 och bilaga VI, vid behov genom tillämpning av lämpliga riskbegränsande åtgärder.”

         (1)  Den renhet som angavs i denna kolumn var den minsta renhetsgraden för det verksamma ämne som använts för utvärderingen enligt artikel 11. Det verksamma ämnet i den produkt som släpps ut på marknaden kan ha samma renhetsgrad eller annan renhetsgrad, om det har bevisats vara tekniskt ekvivalent med det utvärderade ämnet.

         (2)  För produkter som innehåller mer än ett verksamt ämne som omfattas av artikel 16.2 är den sista dagen för uppfyllande av artikel 16.3 den som gäller för det sista av dess verksamma ämnen som upptas i denna bilaga. För produkter för vilka det första godkännandet har beviljats mindre än 120 dagar före sista dagen för uppfyllande av artikel 16.3 och en fullständig ansökan lämnats in om ömsesidigt erkännande i enlighet med artikel 4.1 inom 60 dagar från beviljandet av det första godkännandet, förlängs tidsfristen för uppfyllande av artikel 16.3 för denna ansökan till 120 dagar efter dagen för mottagandet av den fullständiga ansökan om ömsesidigt erkännande. För produkter för vilka en medlemsstat har föreslagit ett undantag från ömsesidigt erkännande i enlighet med artikel 4.4 förlängs tidsfristen för uppfyllande av artikel 16.3 till 30 dagar efter dagen för kommissionens beslut antaget i enlighet med artikel 4.4 andra stycket.

         (3)  När det gäller genomförandet av de gemensamma principerna i bilaga VI återfinns utvärderingsrapporternas innehåll och slutsatser på kommissionens webbplats: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31987L0234

Kommissionens direktiv 87/234/EEG av den 31 mars 1987 om ändring av bilagan till rådets direktiv 77/101/EEG om saluföring av foderråvaror

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 102 , 14/04/1987 s. 0031 - 0033 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 23 s. 0108  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 23 s. 0108

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 31 mars 1987 om ändring av bilagan till rådets direktiv 77/101/EEG om saluföring av foderråvaror (87/234/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/101/EEG av den 23 november 1976 om saluföring av foderråvaror (), senast ändrat genom direktiv 86/354/EEG (), särskilt artikel 10 i detta, ochmed beaktande av följande:Direktiv 77/101/EEG föreskriver att innehållet i bilagan skall ändras med hänsyn till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.Det är lämpligt att ändra eller komplettera bestämmelserna om beskrivning och sammansättning för vissa biprodukter från malning av ris eller vissa mineralämnen så att dessa kan identifieras genom sina utmärkande egenskaper.De åtgärder som anges i detta direktiv är förenliga med Ständiga foderkommitténs yttrande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagan till direktiv 77/101/EEG ändras enligt vad som anges i bilagan till detta direktiv.Artikel 2 Medlemsstaterna skall senast den 30 november 1987 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 1. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 31 mars 1987.På kommissionens vägnarFrans ANDRIESSENVice ordförande() EGT nr L 32, 3.2.1977, s. 1.() EGT nr L 212, 2.8.1986, s. 27.BILAGA Del B i bilagan till direktiv 77/101/EEG:"1. Texten i punkt 2.4.3 "Riskli (brunt)" skall ersättas med följande:">Plats för tabell>"2. Följande punkt 2.4.3 a skall läggas till:>Plats för tabell>"3. I punkt 2.4.4 "Riskli (vitt)" skall i spalt 6 uppgiften 10 % (för aska) ersättas med 9 %."4. Texten i punkt 4.6, "Kalciummonovätefosfat (dikalciumfosfat)", skall ersättas med följande:">Plats för tabell>Plats för tabell>"KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 31 mars 1987 om ändring av bilagan till rådets direktiv 79/373/EEG om saluföring av foderblandningar (87/235/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 79/373/EEG av den 2 april 1979 om saluföring av foderblandningar(), senast ändrat genom direktiv 86/354/EEG(), särskilt artikel 10 i detta, ochmed beaktande av följande:Direktiv 79/373/EEG anger att innehållet i bilagan till direktivet skall ändras regelbundet för att ta hänsyn till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.Järninnehållet i mjölknäringar täcker inte alltid djurens näringsbehov, särskilt inte då det gäller unga kalvar. För att råda bot på denna situation är det lämpligt att fastställa en minimihalt av järn i mjölknäringar för denna grupp av djur.De åtgärder som anges i detta direktiv är förenliga med Ständiga foderkommitténs yttrande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagan till direktiv 79/373/EEG ändras enligt texten i bilagan till det här direktivet.Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 1 senast den 30 november 1987. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 31 mars 1987.På kommissionens vägnarFrans ANDRIESSENVice ordförande() EGT nr L 86, 6.4.1979, s. 30.() EGT nr L 212, 2.8.1986, s. 27.BILAGA I bilagan skall en ny punkt, 3a, läggas till:"3a. Järnhalten i mjölknäringar för kalvar med en levande vikt på högst 70 kg skall uppgå till minst 30 mg per kg helfoder vid en vattenhalt på 12 %."


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/37/EU av den 26 juni 2013 om ändring av direktiv 2003/98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn  Text av betydelse för EES

text:
               27.6.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 175/1

         EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2013/37/EU
   av den 26 juni 2013
   om ändring av direktiv 2003/98/EG om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   efter översändande av förslaget till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Handlingar som framställs av offentliga myndigheter i medlemsstaterna utgör en omfattande, diversifierad och värdefull resurs som kan gynna kunskapsekonomin.

               (2)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (3) fastställs en minimiuppsättning regler för vidareutnyttjande av handlingar som finns hos offentliga myndigheter i medlemsstaterna samt för hur detta vidareutnyttjande ska underlättas i praktiken.

               (3)

               Riktlinjer om öppna data som främjar bred tillgänglighet och vidareutnyttjande av offentlig information för privata eller kommersiella syften, med minimala eller inga rättsliga, tekniska eller ekonomiska begränsningar, och som främjar informationsflödet inte bara för ekonomiska aktörer utan även för allmänheten, kan spela en viktig roll när det gäller att stimulera utvecklingen av nya tjänster baserade på nya sätt att kombinera och utnyttja sådan information, stimulera ekonomisk tillväxt samt främja socialt engagemang. Detta kräver dock lika villkor på unionsnivå som styr huruvida vidareutnyttjande av handlingar är tillåtet eller ej, vilket inte kan uppnås om medlemsstaters eller offentliga myndigheters egna regler och rutiner får avgöra frågan.

               (4)

               Att tillåta vidareutnyttjande av handlingar som innehas av offentliga myndigheter ger mervärde för vidareutnyttjarna, slutanvändarna och samhället i stort och i många fall även för den offentliga myndigheten själv, då insyn och ansvarighet främjas och vidareutnyttjare och slutanvändare kan ge återkoppling som gör att den berörda offentliga myndigheten kan förbättra kvaliteten på den information som samlas in.

               (5)

               Sedan den första uppsättningen regler om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn antogs 2003 har mängden data i världen, däribland offentliga data, ökat lavinartat och nya typer av data genereras och samlas in. Samtidigt bevittnar vi en kontinuerlig utveckling inom tekniken för analys, användning och behandling av data. Denna snabba tekniska utveckling gör det möjligt att skapa nya tjänster och nya tillämpningar som bygger på att data används, sammanställs och kombineras. De regler som antogs 2003 håller inte längre takten med de snabba förändringarna, och resultatet blir att de ekonomiska och sociala möjligheter som följer av vidareutnyttjandet av offentliga data kan gå förlorade.

               (6)

               Samtidigt har medlemsstaterna nu fastställt riktlinjer för vidareutnyttjande inom ramen för direktiv 2003/98/EG, och vissa av dem har antagit långtgående öppna data-strategier för att underlätta vidareutnyttjandet av tillgängliga offentliga data för enskilda och företag i större utsträckning än den miniminivå som föreskrivs i det direktivet. För att motverka en situation med olika regler i olika medlemsstater som skulle hindra ett gränsöverskridande utbud av produkter och tjänster, och för att se till att jämförbara offentliga dataset kan vidareutnyttjas för alleuropeiska tillämpningar som är baserade på dem, krävs också ett minsta mått av harmonisering för att avgöra vilka offentliga data som är tillgängliga för vidareutnyttjande på den inre informationsmarknaden i överensstämmelse med tillämpliga bestämmelser om tillgång.

               (7)

               Direktiv 2003/98/EG innehåller ingen skyldighet beträffande tillgång till handlingar och ingen skyldighet att tillåta vidareutnyttjande av handlingar. Beslutet att tillåta vidareutnyttjande eller inte fattas fortfarande av medlemsstaterna eller av den berörda offentliga myndigheten. Samtidigt bygger direktiv 2003/98/EG på nationella regler om tillgång till handlingar, och därför medför direktivet ingen skyldighet att tillåta vidareutnyttjande av handlingar om tillgången omfattas av restriktioner (exempelvis om tillgången enligt nationella bestämmelser är begränsad till medborgare eller företag som visar att de har ett särskilt intresse av att få tillgång till handlingarna) eller om handlingarna är undantagna från tillgång (exempelvis om handlingarna enligt nationella bestämmelser är undantagna från tillgång på grund av sin känsliga karaktär, bland annat med hänsyn till den inre säkerheten, försvaret eller den allmänna säkerheten). Vissa medlemsstater har uttryckligen kopplat rätten till vidareutnyttjande till en rätt till tillgång, så att alla allmänt tillgängliga dokument kan vidareutnyttjas. I andra medlemsstater är kopplingen mindre tydlig, vilket gör att det uppstår osäkerhet om rättsläget.

               (8)

               Direktiv 2003/98/EG bör därför ändras så att det innehåller en tydlig skyldighet för medlemsstaterna att göra alla handlingar tillgängliga för vidareutnyttjande, utom om tillgången omfattas av restriktioner eller handlingarna är undantagna från tillgång enligt nationella bestämmelser om tillgång till handlingar, och med förbehåll för andra undantag som fastställs i detta direktiv. De ändringar som det här direktivet innehåller syftar inte till att definiera eller ändra medlemsstaternas bestämmelser om tillgång, som förblir deras ansvar.

               (9)

               Med hänsyn till unionsrätten samt medlemsstaternas och unionens internationella skyldigheter, i synnerhet inom ramen för Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk och avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter, bör handlingar till vilka tredje man innehar immateriella rättigheter vara undantagna från tillämpningsområdet för direktiv 2003/98/EG. Om tredje man var ursprunglig ägare till de immateriella rättigheterna till en handling som innehas av bibliotek, även universitetsbibliotek, museer och arkiv och skyddsperioden för rättigheterna inte har löpt ut, bör den handlingen vid tillämpningen av detta direktiv anses vara en handling till vilken tredje man innehar immateriella rättigheter.

               (10)

               Direktiv 2003/98/EG bör tillämpas på sådana handlingar vars tillhandahållande ingår i den offentliga verksamhet som bedrivs av de berörda offentliga myndigheterna enligt lagstiftning eller andra bindande regler i medlemsstaten. Om sådana regler saknas bör den offentliga verksamheten fastställas i enlighet med gängse administrativ praxis i medlemsstaterna, förutsatt att den offentliga verksamheten är tydligt avgränsad med möjlighet till omprövning. Den offentliga verksamheten kan fastställas generellt eller från fall till fall för enskilda offentliga myndigheter.

               (11)

               Detta direktiv bör genomföras och tillämpas i full överensstämmelse med principerna för skydd av personuppgifter i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (4). Här bör man särskilt ha i åtanke att det enligt det direktivet är medlemsstaterna som bör fastställa under vilka villkor behandling av uppgifter är tillåten. En av principerna i det direktivet är dessutom att personuppgifter efter insamling inte får behandlas på ett sätt som är oförenligt med de särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål för vilka dessa uppgifter samlades in.

               (12)

               Direktiv 2003/98/EG bör inte påverka de rättigheter, inklusive ekonomiska och moraliska rättigheter, som anställda inom offentliga myndigheter eventuellt åtnjuter inom ramen för nationella regler.

               (13)

               Vidare bör den berörda offentliga myndigheten behålla rätten att utnyttja handlingen efter det att denna gjorts tillgänglig för vidareutnyttjande.

               (14)

               Tillämpningsområdet för direktiv 2003/98/EG bör utvidgas till att omfatta bibliotek (även universitetsbibliotek), museer och arkiv.

               (15)

               Ett av huvudsyftena med inrättandet av den inre marknaden är att skapa villkor som främjar utvecklingen av unionsomfattande tjänster. Bibliotek, museer och arkiv förfogar över stora mängder värdefulla informationsresurser från den offentliga sektorn, särskilt sedan digitaliseringsprojekt gjort att mängden digitalt offentligt material mångdubblats. Dessa kulturarvssamlingar och relaterade metadata är en potentiell källa för produkter och tjänster med digitalt innehåll och rymmer en enorm potential i fråga om innovativt vidareutnyttjande i sektorer som utbildning och turism. Med utökade möjligheter att vidareutnyttja offentligt kulturellt material bör till exempel unionsföretag kunna utnyttja materialets potential och bidra till ekonomisk tillväxt och skapande av arbetstillfällen.

               (16)

               Medlemsstaternas regler och rutiner för utnyttjande av offentliga kulturresurser präglas av stora skillnader som hindrar den ekonomiska potentialen hos dessa resurser från att frigöras. Bibliotek, museer och arkiv fortsätter att investera i digitalisering; många gör redan nu sitt offentliga innehåll tillgängligt för vidareutnyttjande och många söker aktivt olika möjligheter att vidareutnyttja innehållet. Eftersom de verkar i vitt skilda lagstiftningsmässiga och kulturella miljöer har emellertid kulturinstitutionernas rutiner för utnyttjande av innehåll utvecklats åt olika håll.

               (17)

               Nationella regler och rutiner för vidareutnyttjande av offentligt kulturellt material hos bibliotek, museer och arkiv bör genomgå ett minsta mått av harmonisering, eftersom skillnaderna i nationella regler och rutiner eller brist på tydlighet utgör ett hinder för en väl fungerande inre marknad och för en tillfredsställande utveckling av informationssamhället i unionen.

               (18)

               Utvidgningen av tillämpningsområdet för direktiv 2003/98/EG bör begränsas till tre typer av kulturinstitutioner – bibliotek, även universitetsbibliotek, museer och arkiv – eftersom deras samlingar är och i allt högre grad kommer att bli ett värdefullt material för vidareutnyttjande i många produkter, som exempelvis mobila applikationer. Andra typer av kulturinstitutioner (som orkestrar, operor, baletter och teatrar), liksom även arkiv som är en del av sådana institutioner, bör inte heller i fortsättningen omfattas av tillämpningsområdet på grund av sin karaktär av scenkonst. Eftersom nästan allt deras material omfattas av immateriella rättigheter för tredje man och därför även i fortsättningen skulle vara undantaget från direktivets tillämpningsområde, skulle det inte få någon större betydelse om dessa togs med i direktivet.

               (19)

               Digitalisering är ett viktigt sätt att öka tillgången till och användningen av kulturellt material för utbildning, arbete eller förströelse. Digitalisering rymmer även betydande ekonomiska möjligheter eftersom den gör det lättare att integrera kulturellt material i digitala tjänster och produkter och därigenom främjar skapande av arbetstillfällen och tillväxt. Dessa aspekter framhölls bland annat i Europaparlamentets resolution av den 5 maj 2010 om Europeana – nästa steg
                   (5), kommissionens rekommendation 2011/711/EU av den 27 oktober 2011 om digitalisering av och tillgång via internet till kulturellt material och digitalt bevarande (6) samt rådets slutsatser av den 10 maj 2012 om digitalisering av och tillgång via internet till kulturellt material och digitalt bevarande (7). Dessa dokument stakar ut vägen för hanteringen av de rättsliga, ekonomiska och organisatoriska aspekterna av att digitalisera Europas kulturarv och föra ut det på internet.

               (20)

               För att underlätta vidareutnyttjande bör offentliga myndigheter, när så är möjligt och lämpligt, tillgängliggöra handlingar i öppna och maskinläsbara format tillsammans med tillhörande metadata, med maximal precision och detaljrikedom, i ett format som säkerställer interoperabilitet, t.ex. genom att hantera handlingarna på ett sätt som överensstämmer med de principer som styr kraven på interoperabilitet och användbarhet för rumslig information enligt Europaparlamentets och rådet direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire) (8).

               (21)

               En handling bör anses vara i maskinläsbart format om den är i ett filformat som är strukturerat på ett sådant sätt att datorprogram enkelt kan identifiera, känna igen och extrahera specifika uppgifter i den. Maskinläsbara data är data kodade i filer som är strukturerade i ett maskinläsbart format. Maskinläsbara format kan vara öppna eller proprietära; de kan, men behöver inte, vara formella standarder. Handlingar bör inte anses vara i maskinläsbart format om de är kodade i ett filformat som begränsar automatisk behandling på grund av att data inte alls, eller endast med svårighet, kan extraheras från dessa handlingar. Medlemsstaterna bör, när så är lämpligt, uppmuntra användningen av öppna, maskinläsbara format.

               (22)

               Om offentliga myndigheter avgiftsbelägger vidareutnyttjandet av handlingar, bör avgiften i princip begränsas till marginalkostnaderna. Hänsyn bör dock tas till att det är nödvändigt att se till att offentliga myndigheter som är skyldiga att generera intäkter för att täcka en väsentlig del av sina kostnader kopplade till den offentliga verksamheten eller kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion och spridning av vissa handlingar som tillgängliggjorts för vidareutnyttjande inte hindras från att fungera normalt. I sådana fall bör offentliga myndigheter kunna ta ut en avgift som överstiger marginalkostnaderna. Sådana avgifter bör fastställas i enlighet med objektiva, öppet redovisade och kontrollerbara kriterier, och de samlade intäkterna från tillhandahållande och tillåtelse till vidareutnyttjande av handlingar bör inte överstiga kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion och spridning, tillsammans med en rimlig avkastning på investeringar. Skyldigheten att generera intäkter för att täcka en väsentlig del av offentliga myndigheters kostnader för den offentliga verksamheten eller kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion och spridning av vissa handlingar behöver inte vara lagstadgad utan kan exempelvis följa av administrativ praxis i medlemsstaterna. Sådana skyldigheter bör regelbundet ses över av medlemsstaterna.

               (23)

               Bibliotek, museer och arkiv bör också kunna ta ut en avgift som överstiger marginalkostnaderna för att de inte ska hindras från att fungera normalt. När det gäller sådana offentliga myndigheter bör de samlade intäkterna från tillhandahållande och tillåtelse till vidareutnyttjande av handlingar över en lämplig redovisningsperiod inte överstiga kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion, spridning, bevarande och rättighetsklarering, tillsammans med en rimlig avkastning på investeringar. Vid beräkningen av en rimlig avkastning på investeringar för bibliotek, museer och arkiv vore det, med hänsyn till deras särdrag, möjligt att överväga de priser som den privata sektorn tillämpar för vidareutnyttjande av identiska eller liknande handlingar.

               (24)

               De övre gränser för avgifter som fastställs i detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas rätt att ta ut lägre avgifter eller att inte ta ut några avgifter alls.

               (25)

               Medlemsstaterna bör fastställa kriterierna för avgifter som överstiger marginalkostnaderna. Medlemsstaterna bör exempelvis i detta avseende kunna fastställa sådana kriterier i nationella bestämmelser eller utse en eller flera myndigheter – utom den offentliga myndigheten själv – som ska ha behörighet att fastställa sådana kriterier. Den myndigheten bör vara organiserad i enlighet med medlemsstaternas konstitutionella och rättsliga system. Det kan vara en befintlig myndighet som har verkställande budgetbefogenheter och som står under politiskt ansvar.

               (26)

               Oavsett vilken typ av vidareutnyttjande som handlingen omfattas av bör den offentliga myndigheten kunna ställa villkor för vidareutnyttjandet, när så är lämpligt genom en licens, till exempel att ange källan och att ange om handlingen på något sätt har ändrats av vidareutnyttjaren. Eventuella licenser för vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn bör under alla omständigheter innefatta så få restriktioner för vidareutnyttjande som möjligt, exempelvis genom att begränsas till krav på källangivelse. Öppna licenser som finns tillgängliga på internet och ger mer omfattande rättigheter till vidareutnyttjande utan tekniska, ekonomiska eller geografiska begränsningar, och som är beroende av öppna dataformat, bör spela en viktig roll i detta avseende. Därför bör medlemsstaterna uppmuntra användningen av öppna licenser som så småningom bör bli standard i hela unionen.

               (27)

               Kommissionen har stött utvecklingen av en resultattavla på internet för information från den offentliga sektorn, med relevanta resultatindikatorer för vidareutnyttjande av offentlig information i alla medlemsstater. En regelbunden uppdatering av denna resultattavla kommer att bidra till utbytet av information mellan medlemsstaterna och till tillgången på information om rådande politik och praxis runtom i unionen.

               (28)

               Mekanismerna för överprövning bör inbegripa möjligheten till en granskning utförd av en opartisk myndighet. Detta skulle kunna vara en redan befintlig nationell myndighet, exempelvis den nationella konkurrensmyndigheten, den nationella myndigheten för tillgång till handlingar eller en nationell domstol. Myndigheten bör vara organiserad i enlighet med medlemsstaternas konstitutionella och rättsliga system och bör inte påverka andra eventuella mekanismer för överprövning som finns för sökande som begärt att få vidareutnyttja handlingar. Den bör emellertid vara åtskild från den mekanism i medlemsstaterna som fastställer kriterierna för avgifter som överstiger marginalkostnaderna. Mekanismerna för överprövning bör inbegripa möjligheten till prövning av avslag men även av beslut som, även om vidareutnyttjande beviljas, kan komma att påverka de sökande av andra skäl, särskilt på grund av de avgiftsregler som tillämpas. Förfarandet för överprövning bör vara snabbt, i enlighet med behoven på en marknad i snabb förändring.

               (29)

               Konkurrensreglerna bör respekteras vid fastställandet av principerna för vidareutnyttjande av handlingar, och i möjligaste mån bör exklusiva avtal mellan offentliga myndigheter och privata partner undvikas. För att tillhandahålla en tjänst av allmänt intresse kan det dock ibland vara nödvändigt med ensamrätt att vidareutnyttja specifika handlingar från den offentliga sektorn. Detta kan bland annat vara fallet om ingen kommersiell utgivare skulle offentliggöra informationen utan en sådan ensamrätt. För att ta hänsyn till detta tillåter direktiv 2003/98/EG exklusiva avtal – som måste omprövas regelbundet – om ensamrätt krävs för att tillhandahålla en tjänst av allmänt intresse.

               (30)

               Till följd av att tillämpningsområdet för direktiv 2003/98/EG utvidgas till att även omfatta bibliotek, även universitetsbibliotek, museer och arkiv bör rådande skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om digitalisering av kulturresurser tas i beaktande, något som inte kan göras på ett effektivt sätt enligt de regler för exklusiva avtal som för närvarande gäller enligt det direktivet. Det finns många exempel på samarbete mellan bibliotek, även universitetsbibliotek, museer, arkiv och privata partner där kulturresurser digitaliseras med ensamrätt för de privata partnerna. Praxis har visat att sådana offentlig–privata partnerskap kan underlätta en meningsfull användning av kultursamlingar och samtidigt gör att allmänheten snabbare kan ta del av kulturarvet.

               (31)

               Om en ensamrätt gäller digitalisering av kulturresurser kan det krävas att ensamrätten har en viss varaktighet för att ge den privata partnern möjlighet att få tillbaka sin investering. Varaktigheten bör emellertid vara begränsad och så kort som möjligt, i överensstämmelse med principen om att offentligt material bör fortsätta att vara offentligt efter digitalisering. Ensamrätten att digitalisera kulturresurser bör i allmänhet inte gälla längre än tio år. Om en ensamrätt gäller längre än tio år bör varaktigheten omprövas, med beaktande av tekniska, ekonomiska och administrativa förändringar i miljön sedan avtalet ingicks. Alla offentlig–privata partnerskap för digitalisering av kulturresurser bör dessutom ge kulturinstitutionen i partnerskapet fullständiga rättigheter att använda de digitaliserade kulturresurserna när avtalet upphört att gälla.

               (32)

               Av hänsyn till kontrakt och andra avtal om ensamrätt som ingåtts innan detta direktiv trätt i kraft bör lämpliga övergångsåtgärder fastställas för att skydda intressena hos berörda parter om deras ensamrätt inte omfattas av undantag enligt detta direktiv. Övergångsåtgärderna bör göra det möjligt att låta parternas ensamrätt fortsätta att gälla fram till dess att kontraktet löper ut eller – i samband med tillsvidarekontrakt eller kontrakt med mycket lång giltighet – under tillräckligt lång tid för att parterna ska hinna vidta lämpliga åtgärder. Övergångsåtgärderna bör inte gälla kontrakt eller andra avtal som ingåtts efter det att detta direktiv trätt i kraft men innan nationella åtgärder för att införliva direktivet börjat gälla; på så vis undviks situationer där kontrakt eller andra långtidsavtal som inte är förenliga med detta direktiv ingås i syfte att kringgå framtida nationella införlivandeåtgärder. Kontrakt och andra avtal som ingåtts efter detta direktivs ikraftträdande men före den dag då nationella införlivandeåtgärder börjar tillämpas bör därför vara förenliga med detta direktiv från och med den dag då nationella åtgärder för att införliva detta direktiv börjar gälla.

               (33)

               Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att underlätta skapandet av unionsomfattande informationsprodukter och informationstjänster som bygger på handlingar från den offentliga sektorn, för att säkerställa, å ena sidan, privata, särskilt små och medelstora, företags effektiva och gränsöverskridande användning av handlingar från den offentliga sektorn för att skapa förädlade informationsprodukter och informationstjänster och, å andra sidan, medborgarnas användning för att underlätta det fria informations- och kommunikationsflödet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av att den föreslagna åtgärden verkligen omfattar och inverkar på hela unionen, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (34)

               Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns främst genom Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inklusive skyddet av personuppgifter (artikel 8) och rätten till egendom (artikel 17). Inget i detta direktiv bör tolkas eller genomföras på ett sätt som strider mot den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

               (35)

               Det är nödvändigt att säkerställa att medlemsstaterna rapporterar till kommissionen om omfattningen av vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn, villkoren för tillgängliggörande av sådan information och rutinerna för överprövning.

               (36)

               Kommissionen bör bistå medlemsstaterna med att genomföra detta direktiv på ett enhetligt sätt genom att utfärda riktlinjer, särskilt vad gäller rekommenderade standardlicenser, dataset och avgifter för vidareutnyttjande av handlingar, efter samråd med berörda parter.

               (37)

               Direktiv 2003/98/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 2003/98/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Punkt 2 ska ändras på följande sätt:

                                       i)

                                       Led a ska ersättas med följande:

                                                   ”a)

                                                   handlingar vars tillhandahållande inte omfattas av den offentliga verksamhet som bedrivs av de berörda offentliga myndigheterna, enligt den definition som ges i lagstiftning eller andra bindande regler i medlemsstaten eller, om sådana regler saknas, enligt den definition som följer gängse administrativ praxis i medlemsstaten i fråga, förutsatt att den offentliga verksamheten är tydligt avgränsad med möjlighet till omprövning,”

                                       ii)

                                       Led c ska ersättas med följande:

                                                   ”c)

                                                   handlingar som är undantagna från tillgång enligt medlemsstaternas bestämmelser om tillgång, bland annat med hänsyn till

                                                               —

                                                               skyddet av den inre säkerheten (dvs. statens säkerhet), försvaret eller den allmänna säkerheten,

                                                               —

                                                               insynsskydd för statistiska uppgifter,

                                                               —

                                                               insynsskydd för kommersiella uppgifter (exempelvis affärs-, yrkes- eller företagshemligheter),”

                                       iii)

                                       Följande led ska införas:

                                                   ”ca)

                                                   handlingar för vilka tillgången omfattas av restriktioner enligt medlemsstaternas bestämmelser om tillgång, bland annat i sådana fall då medborgare eller företag enligt bestämmelserna om tillgång måste visa att de har ett särskilt intresse av att få tillgång till handlingarna,

                                                   cb)

                                                   delar av handlingar som endast innehåller logotyper, heraldiska vapen och insignier,

                                                   cc)

                                                   handlingar som med hänsyn till skyddet av personuppgifter är undantagna från tillgång eller för vilka tillgången omfattas av restriktioner enligt bestämmelserna om tillgång, samt delar av handlingar som är tillgängliga enligt de bestämmelserna men som innehåller personuppgifter vilkas vidareutnyttjande i lag har definierats som oförenligt med lagstiftningen om skydd för enskilda när det gäller behandling av personuppgifter.”

                                       iv)

                                       Led e ska ersättas med följande:

                                                   ”e)

                                                   handlingar som finns hos utbildnings- och forskningsinstitutioner, bland annat organisationer som inrättats för överföring av forskningsresultat, skolor och universitet, förutom universitetsbibliotek, och”

                                       v)

                                       Led f ska ersättas med följande:

                                                   ”f)

                                                   handlingar som finns hos andra kulturinstitutioner än bibliotek, museer och arkiv.”

                           b)

                           Punkt 3 ska ersättas med följande:
                           ”3.   Detta direktiv bygger på och påverkar inte tillämpningen av medlemsstaternas bestämmelser om tillgång.”

                           c)

                           I punkt 4 ska ordet ”gemenskapslagstiftningen” ersättas med ordet ”unionslagstiftningen”.

               2.

               I artikel 2 ska följande led läggas till:
               ”6.   maskinläsbart format: ett filformat som är strukturerat på så sätt att datorprogram enkelt kan identifiera, känna igen och extrahera specifika uppgifter, inklusive enskilda faktauppgifter, och dessas interna struktur.
               7.   öppet format: ett filformat som är oberoende av plattform och tillgängligt för allmänheten utan några restriktioner som hindrar vidareutnyttjande av handlingar.
               8.   öppen formell standard: en standard som finns dokumenterad skriftligt och specificerar kraven för hur interoperabilitet mellan mjukvaror ska säkerställas.
               9.   universitet: en offentlig myndighet som tillhandahåller högre utbildning som leder till akademiska examina.”

               3.

               Artikel 3 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 3
               Allmän princip
               1.   Om inte annat följer av punkt 2 ska medlemsstaterna se till att handlingar som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 1 kan vidareutnyttjas för kommersiella eller icke-kommersiella syften i enlighet med villkoren i kapitlen III och IV.
               2.   När det gäller handlingar till vilka bibliotek, även universitetsbibliotek, museer och arkiv innehar immateriella rättigheter ska medlemsstaterna, i det fall vidareutnyttjande av sådana handlingar tillåts, se till att dessa handlingar kan vidareutnyttjas för kommersiella eller icke-kommersiella syften i enlighet med villkoren i kapitlen III och IV.”

               4.

               I artikel 4 ska punkterna 3 och 4 ersättas med följande:
               ”3.   I händelse av avslag ska de offentliga myndigheterna underrätta sökanden om skälen för avslaget med hänvisning till relevanta bestämmelser om tillgång till handlingar i den medlemsstaten eller till nationella bestämmelser som antagits enligt detta direktiv, särskilt artikel 1.2 a-cc eller artikel 3. Om ett avslag är grundat på artikel 1.2 b ska den offentliga myndigheten även lämna en hänvisning till den fysiska eller juridiska person som är rättsinnehavare, om denna är känd, eller till den licensgivare från vilken den offentliga myndigheten har erhållit det aktuella materialet. Bibliotek, även universitetsbibliotek, museer och arkiv ska dock inte behöva lämna någon sådan hänvisning.
               4.   I alla beslut om vidareutnyttjande ska det anges vilka möjligheter det finns till överprövning om sökanden vill överklaga beslutet. De mekanismer för överprövning som finns ska inbegripa möjligheten till en granskning utförd av en opartisk tillsynsmyndighet som besitter lämplig sakkunskap, såsom den nationella konkurrensmyndigheten, den nationella myndigheten för tillgång till handlingar eller en nationell domstol, och vars beslut är bindande för den berörda offentliga myndigheten.”

               5.

               Artikel 5 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 5
               Tillgängliga format
               1.   Offentliga myndigheter ska göra sina handlingar tillgängliga i alla befintliga format och språkversioner samt, om möjligt och lämpligt, i ett öppet och maskinläsbart format tillsammans med tillhörande metadata. Både format och metadata bör så långt det är möjligt vara förenliga med formella öppna standarder.
               2.   Punkt 1 ska inte medföra någon skyldighet för offentliga myndigheter att skapa nya handlingar eller anpassa handlingar eller att tillhandahålla utdrag för att efterleva den punkten, om detta skulle kräva orimligt stora ansträngningar och inte endast ett enkelt handgrepp.
               3.   Det kan inte på grundval av detta direktiv krävas av offentliga myndigheter att de ska fortsätta med framställning och lagring av en viss typ av handlingar för att dessa handlingar ska kunna vidareutnyttjas av en organisation inom den privata eller offentliga sektorn.”

               6.

               Artikel 6 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 6
               Avgiftsprinciper
               1.   Om vidareutnyttjande av handlingar är avgiftsbelagt ska avgifterna begränsas till marginalkostnaderna för reproduktion, tillhandahållande och spridning.
               2.   Punkt 1 ska inte tillämpas på följande:

                           a)

                           Offentliga myndigheter som är skyldiga att generera intäkter för att täcka en väsentlig del av sina kostnader kopplade till den offentliga verksamheten.

                           b)

                           I undantagsfall handlingar i fråga om vilka den berörda offentliga myndigheten är skyldig att generera tillräckliga intäkter för att täcka en väsentlig del av kostnaderna kopplade till insamling, framställning, reproduktion och spridning av handlingarna. Dessa skyldigheter ska fastställas i lagstiftning eller andra bindande regler i medlemsstaten. Om sådana regler saknas ska skyldigheterna fastställas i enlighet med gängse administrativ praxis i medlemsstaten.

                           c)

                           Bibliotek, även universitetsbibliotek, museer och arkiv.

                     3.   I de fall som avses i punkt 2 a och b ska de berörda offentliga myndigheterna beräkna de sammanlagda avgifterna i enlighet med objektiva, öppet redovisade och kontrollerbara kriterier som ska fastställas av medlemsstaterna. Dessa myndigheters samlade intäkter från tillhandahållande och tillåtelse till vidareutnyttjande av handlingar över en lämplig redovisningsperiod får inte överstiga kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion och spridning, tillsammans med en rimlig avkastning på investeringar. Avgifterna ska beräknas i överensstämmelse med de redovisningsprinciper som gäller för de berörda offentliga myndigheterna.
               4.   När de offentliga myndigheter som avses i punkt 2 c tar ut avgifter får de samlade intäkterna från tillhandahållande och tillåtelse till vidareutnyttjande av handlingar över en lämplig redovisningsperiod inte överstiga kostnaderna för insamling, framställning, reproduktion, spridning, bevarande och rättighetsklarering, tillsammans med en rimlig avkastning på investeringar. Avgifterna ska beräknas i överensstämmelse med de redovisningsprinciper som gäller för de berörda offentliga myndigheterna.”

               7.

               Artikel 7 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 7
               Öppenhet
               1.   Vid standardavgifter för vidareutnyttjande av handlingar som finns hos offentliga myndigheter ska alla tillämpliga villkor och det faktiska avgiftsbeloppet, inklusive beräkningsgrunden för avgifterna, fastställas i förväg och offentliggöras; om det är möjligt och lämpligt ska detta ske på elektronisk väg.
               2.   Vid andra avgifter för vidareutnyttjande än de som avses i punkt 1 ska den berörda offentliga myndigheten på förhand ange vilka faktorer som beaktas vid beräkningen av avgifterna. På begäran ska den berörda offentliga myndigheten även ange hur avgifterna beräknats för den specifika ansökan om vidareutnyttjande.
               3.   De skyldigheter som avses i artikel 6.2 b ska fastställas i förväg. De ska offentliggöras på elektronisk väg, om detta är möjligt och lämpligt.
               4.   Offentliga myndigheter ska se till att sökande som begärt att få vidareutnyttja handlingar informeras om hur de kan få beslut eller förfaranden som påverkar dem överprövade.”

               8.

               I artikel 8 ska punkt 1 ersättas med följande:
               ”1.   Offentliga myndigheter får tillåta vidareutnyttjande av handlingar utan att ställa villkor eller får ställa villkor, när så är lämpligt genom licens. Sådana villkor ska inte i onödan begränsa möjligheterna till vidareutnyttjande och får inte användas för att begränsa konkurrensen.”

               9.

               Artikel 9 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 9
               Praktiska arrangemang
               Medlemsstaterna ska vidta praktiska arrangemang för att underlätta sökning efter handlingar som finns att tillgå för vidareutnyttjande, till exempel i form av tillgångsförteckningar över viktiga handlingar med relevanta metadata, om möjligt och lämpligt tillgängliga på internet och i maskinläsbara format, och i form av portaler som är kopplade till tillgångsförteckningarna. När så är möjligt ska medlemsstaterna underlätta sökning på flera språk efter handlingar.”

               10.

               Artikel 11 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I punkt 2 ska följande stycke läggas till:
                           ”Denna punkt ska inte tillämpas på digitalisering av kulturresurser.”

                           b)

                           Följande punkt ska införas:
                           ”2a.   Om en ensamrätt, trots vad som anges i punkt 1, gäller digitalisering av kulturresurser ska ensamrättens varaktighet i allmänhet inte överstiga tio år. Om varaktigheten överstiger tio år ska den omprövas under det elfte året och, i tillämpliga fall, vart sjunde år därefter.
                           De avtal om ensamrätt som avses i första stycket ska vara öppna för insyn och göras tillgängliga för allmänheten.
                           När det föreligger ensamrätt som avses i första stycket, ska den berörda offentliga myndigheten utan kostnad få en kopia av de digitaliserade kulturresurserna som en del av det avtalet. Kopian ska finnas tillgänglig för vidareutnyttjande när ensamrätten har löpt ut.”

                           c)

                           Punkt 3 ska ersättas med följande:
                           ”3.   Exklusiva avtal som existerar den 1 juli 2005 och som inte omfattas av undantagen i punkt 2 ska upphöra att gälla när kontraktet löper ut eller under alla omständigheter senast den 31 december 2008.”

                           d)

                           Följande punkt ska läggas till:
                           ”4.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska exklusiva avtal som existerar den 17 juli 2013 och som inte omfattas av undantagen i punkterna 2 och 2a upphöra att gälla när kontraktet löper ut eller under alla omständigheter senast den 18 juli 2043.”

               11.

               Artikel 13 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 13
               Översyn
               1.   Kommissionen ska se över tillämpningen av detta direktiv före den 18 juli 2018 och ska överlämna resultatet av denna översyn, tillsammans med eventuella förslag till ändringar av direktivet, till Europaparlamentet och rådet.
               2.   Medlemsstaterna ska vart tredje år överlämna en rapport till kommissionen om tillgången till information från den offentliga sektorn för vidareutnyttjande, om villkoren för tillgängliggörande av denna information och om rutinerna för överprövning. På grundval av denna rapport, som ska offentliggöras, ska medlemsstaterna se över genomförandet av artikel 6, särskilt i fråga om avgifter som överstiger marginalkostnaderna.
               3.   Den översyn som avses i punkt 1 ska särskilt gälla direktivets tillämpningsområde och konsekvenser, bland annat i vilken utsträckning vidareutnyttjandet av handlingar från den offentliga sektorn har ökat, följderna av de tillämpade avgiftsprinciperna och vidareutnyttjandet av officiella handlingar av lagstiftnings- och förvaltningskaraktär, samspelet mellan dataskyddsregler och möjligheterna till vidareutnyttjande, samt ytterligare möjligheter att förbättra den inre marknadens funktion och utvecklingen av den europeiska innehållsindustrin.”

         Artikel 2
   1.   Senast den 18 juli 2015 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast informera kommissionen om detta.
   De ska tillämpa dessa åtgärder från och med den 18 juli 2015.
   2.   När en medlemsstat antar dessa åtgärder ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 26 juni 2013.

            På Europaparlamentets vägnar

         M. SCHULZ

            Ordförande

            På rådets vägnar

         A. SHATTER

            Ordförande

      (1)  EUT C 191, 29.6.2012, s. 129.

      (2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 juni 2013 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 20 juni 2013.

      (3)  EUT L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (4)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

      (5)  EUT C 81 E, 15.3.2011, s. 16.

      (6)  EUT L 283, 29.10.2011, s. 39.

      (7)  EUT C 169, 15.6.2012, s. 5.

      (8)  EUT L 108, 25.4.2007, s. 1.


Avis juridique important

|

31995L0029

Rådets direktiv 95/29 (EG) av den 29 juni 1995 om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 148 , 30/06/1995 s. 0052 - 0063

RÅDETS DIREKTIV 95/29 (EG) av den 29 juni 1995 om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transportEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:I artikel 13.1 i rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport (4) föreskrivs att kommissionen skall avge en rapport, åtföljd av eventuella förslag, om maximala transporttider, utfodrings- och vattningsintervall, viloperioder, utrymmeskrav och normer som skall uppfyllas av transportmedel med avseende på transport av olika slags djur.Kommissionens rapport, som grundas på ett yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén, visar att det för ovannämnda områden och med avseende på vissa slags djur är möjligt att fastställa normer vilka har sin grund i vetenskaplig kunskap och väl etablerad erfarenhet.Medlemsstaterna har regler för transporttider, utfodrings- och vattningsintervall, viloperioder och utrymmeskrav. Dessa regler är i vissa fall ytterst detaljerade och åberopas av vissa medlemsstater för att begränsa handeln med levande djur inom gemenskapen. De personer som är sysselsatta med djurtransporter behöver klart definierade normer som gör det möjligt för dem att verka över hela gemenskapen utan att råka i konflikt med olika nationella bestämmelser.I syfte att avskaffa tekniska hinder för handeln med levande djur och göra det möjligt för de aktuella marknadsorganisationerna att fungera smidigt, och att samtidigt säkerställa en tillfredsställande skyddsnivå för de djur det gäller, bör bestämmelserna i direktiv 91/628/EEG ändras i syfte att harmonisera transporttider, utfodrings- och vattningsintervall samt utrymmeskrav för vissa djurslag.Medlemsstaterna bör med iakttagande av fördragets allmänna bestämmelser tillåtas att meddela strängare föreskrifter om transporttidens längd för djur som är avsedda för slakt när det gäller att transportera dem mellan en avreseplats och en ankomstplats som är belägna inom statens territorium.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 91/628/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1.2 a skall ersättas med följande text:"a) - Transport av djur i icke-kommersiellt syfte och av något enskilt djur som ledsagas av en fysisk person, som har ansvaret för djuret under transporten,- transport av sällskapsdjur som följer sin ägare på en privat resa."2. I artikel 2.2 skalla) i punkt e orden "och förvarats i minst 10 timmar" ersättas med "och förvarats i 24 timmar",b) följande två punkter läggas till:"h) viloperiod: en sammanhängande tidsperiod under transporten då djuren inte flyttas med hjälp av något transportmedel.i) transportör: varje fysisk eller juridisk person som transporterar djur- för egen räkning eller- för tredje mans räkning eller- genom att låta tredje man förfoga över ett transportmedel för djurtransporternär det gäller en kommersiell transport i vinstsyfte."3. I artikel 3.1 skall följande stycke föras in:"aa) - Att det utrymme som är tillgängligt för djuren åtminstone är i överensstämmelse med de siffror som anges i kapitel VI i bilagan, såvitt avser de djur och de transportmedel som anges i det kapitlet,- att transporttiden och viloperioderna samt utfodrings- och vattningsintervallen för vissa slag av djur, utan att de påverkar bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85 (*), överensstämmer med vad som i kapitel VII i bilagan fastställs för de djur som där anges.(*) EGT nr L 370, 31.12.1985, s. 1."4. Artikel 5 skall ersättas med följande:"Artikel 5A. Medlemsstaterna skall se till att1. varje transportöra) äri) registrerad på ett sätt som gör det möjligt för den behöriga myndigheten att snabbt identifiera vederbörande om kraven i detta direktiv inte efterlevs,ii) omfattad av ett tillstånd som gäller all transport av ryggradsdjur som utförs på något av de områden som anges i bilaga I till direktiv 90/675/EEG, och som har utfärdats av den behöriga myndigheten i etableringsmedlemsstaten eller, om det gäller ett företag som är etablerat i tredje land, av en behörig myndighet i en av unionens medlemsstater, under förutsättning att den person som ansvarar för transporten skriftligen förbinder sig att uppfylla kraven i den gällande veterinärmedicinska lagstiftningen.I denna förbindelse skall särskilt anges att- den transportör till vilken hänvisning sker i punkt 2 har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att uppfylla kraven i detta direktiv fram till bestämmelseorten och, särskilt i fall av export till tredje land, fram till bestämmelseorten så som denna definieras i gemenskapslagstiftningen,- den personal till vilken hänvisning sker i punkt 2 a har fått särskild utbildning, antingen inom företaget eller vid en utbildningsinstitution eller har motsvarande praktisk erfarenhet som krävs för att kunna hantera och transportera ryggradsdjur och, om nödvändigt, utan att det påverkar bestämmelserna i kapitel I, avsnitt A punkt 6 b i bilagan, ge djuren nödvändig vård under transporten,b) inte transporterar eller låter transportera något djur under sådana förhållanden att det kan komma till skada eller orsakas onödigt lidande,c) vid sådan djurtransport som avses i detta direktiv använder transportmedel som gör det möjligt att uppfylla gemenskapsbestämmelserna om djurs välbefinnande under transport, och särskilt de krav som fastställs i bilagan och de som kommer att fastställas i enlighet med artikel 13.1,2. transportörena) anförtror transporten av levande djur till personal som innehar nödvändiga färdigheter, yrkeskunnande och sådana kunskaper som anges i punkt 1 a,b) när det gäller djur som anges i artikel 1.1 a och som är avsedda för handel mellan medlemsstater eller för att exporteras till tredje länder, och i fall där transporttiden överstiger åtta timmar, upprättar en färdplan enligt förlagan i kapitel VIII i bilagan, som under transporten skall bifogas hälsocertifikatet och i planen även ange eventuella mellanstationer och omlastningsstationer,I enlighet med vad som anges under c skall en färdplan utarbetas för hela den tid transporten varar.c) inger den färdplan som anges under b till den behöriga myndigheten så att denna kan utfärda hälsocertifikatet, varefter numret eller numren på dessa certifikat skall markeras på färdplanen, som skall stämplas av veterinären på avreseplatsen. Denne skall även anmäla färdplanen med hjälp av ANIMO-systemet,d) ser tilli) att originalet till den färdplan som anges under b- är riktigt och rätt ifyllt av rätt personer,- bifogas det hälsocertifikat som medföljer djuren under hela transporten,ii) att den personal som genomför transporten- under hela transporten i färdplanen anger de tider och platser då de transporterade djuren har utfodrats och vattnats,- då djur exporteras till tredje länder och den tid som transporten på gemenskapens område varar överstiger åtta timmar, sörjer för att färdplanen efter kontroll attesteras (med stämpel och underskrift) av den behöriga myndigheten vid det godkända gränskontrollstället eller vid den av en medlemsstat angivna utreseplatsen sedan djuren på lämpligt sätt har kontrollerats av den behöriga veterinärmyndigheten och befunnits vara i stånd att fortsätta transporten.Medlemsstaterna får föreskriva att den som exporterar djuren skall bekosta denna veterinärkontroll.- vid återkomsten lämnar färdplanen till den behöriga myndigheten på avreseplatsen.Om djur exporteras till tredje länder sjövägen och transporttiden överstiger åtta timmar, skall dock samma bestämmelser gälla.e) under en period som fastställs av den behöriga myndigheten, bevarar en kopia av den färdplan som anges under b, vilken på begäran kan lämnas till den behöriga myndigheten för kontroll,f) i fråga om de arter som transporteras, och när de sträckor som skall tillryggaläggas medför att bestämmelserna i kapitel VII.4 skall iakttas, visar att åtgärder har vidtagits för att kunna utfodra och vattna djuren under transporten även om färdplanen ändras eller resan avbryts av skäl utanför vederbörandes kontroll,g) säkerställer att djuren utan dröjsmål transporteras till sin bestämmelseort,h) utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i kapitel III i bilagan säkerställer att djur av arter som inte anges i kapitel VII i bilagan utfodras och vattnas på ett lämpligt sätt och med lämpliga mellanrum under transporten,3) de mellanstationer som i förväg bestämts av den ansvarige som anges under 2 regelbundet kontrolleras av den behöriga myndigheten, som också skall försäkra sig att djuren är i sådan kondition att de kan fortsätta resan,4) de kostnader som är förbundna med efterlevnaden av de krav som avser djurens utfodring, vattning och vila bärs av de näringsidkare som avses i 1.B. Eventuella genomförandebestämmelser som följer av denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17."5. Artikel 8 skall ha följande lydelse:"Artikel 8Medlemsstaterna skall, i enlighet med de principer och kontrollregler som fastställs i direktiv 90/425/EEG, sörja för att de berörda myndigheterna kontrollerar efterlevnaden av kraven i detta direktiv genom att genomföra icke diskriminerande inspektioner ava) transportmedlen och djuren under vägtransporten,b) transportmedlen och djuren vid ankomstplatserna och mellanstationerna,c) transportmedlen och djuren på marknaderna och avreseplatserna samt vid mellanstationer och omlastningsstationer,d) de uppgifter som nämns i de medföljande handlingarna.Dessa inspektioner skall avse ett lämpligt urval av djur som varje år transporteras inom varje medlemsstat och kan utföras vid samma tillfällen som de kontroller som utförs för andra ändamål.Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall årligen till kommissionen rapportera hur många inspektioner som har utförts under föregående kalenderår för var och en av punkterna a, b, c och d inklusive detaljerade uppgifter om alla konstaterade överträdelser och de följdåtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten.Kontroller kan för övrigt också utföras vid transport av djur på det egna territoriet när medlemsstatens behöriga myndighet förfogar över sådan information som ger anledning att anta att en överträdelse har begåtts.Bestämmelserna i denna artikel påverkar inte de kontroller som utförs inom ramen för de uppdrag som på ett icke-diskriminerande sätt utförs av de myndigheter som har till uppgift att tillämpa lagarna i en medlemsstat."6. Följande skall läggas till som tredje stycke i artikel 9.1:"Alla åtgärder som vidtas i enlighet med andra stycket skall av den behöriga myndigheten anmälas med hjälp av ANIMO-nätverket i enlighet med de förfaranden, inklusive finansiella förfaranden, som skall fastställas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 17."7. Artikel 10 skall ersättas med följande:"Artikel 101. Kommissionens experter får, i den utsträckning som detta är nödvändigt för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv, utföra kontroller på ort och ställe. I detta syfte får de utföra slumpvisa, icke diskriminerande kontroller för att säkerställa att den behöriga myndigheten övervakar efterlevnaden av kraven i detta direktiv.Kommissionen skall informera medlemsstaterna om resultaten av dessa kontroller.2. De kontroller som avses i punkt 1 skall utföras i samarbete med den behöriga myndigheten.3. Den medlemsstat på vars område kontroll utförs skall ge experterna all hjälp de kan behöva för att utföra sina uppgifter.4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 17."8. Artikel 11 skall ersättas med följande:"Artikel 111. De regler som fastställts i direktiv 91/496/EEG skall gälla, särskilt såvitt avser organisation och uppföljning av kontroller.2. Import, transit och transport från tredje länder till och genom gemenskapens område av levande djur från tredje länder som behandlas i detta direktiv är tillåten endast om transportören- skriftligen åtar sig att uppfylla kraven i detta direktiv, särskilt de som anges i artikel 5, och har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att uppfylla dem,- framlägger en färdplan som har utarbetats i enlighet med artikel 5.3. Vid kontroll av att kraven i punkt 2 har uppfyllts gäller även att den offentligt anställde veterinären på gränskontrollstället skall kontrollera att de villkor som gäller för djurens välbefinnande efterlevs. Om denne konstaterar att kraven för utfodring och vattning av djuren inte har uppfyllts skall han på operatörens bekostnad vidta de åtgärder som anges i artikel 9.4. Det certifikat eller de handlingar som anges i tredje strecksatsen i artikel 4.1 i direktiv 91/496/EEG skall, för att ta hänsyn till kraven i detta direktiv, kompletteras i enlighet med det förfarande som anges i artikel 17.I avvaktan på att dessa åtgärder antas skall relevanta nationella regler gälla, om inte annat följer av de allmänna regler som fastställs i fördraget."9. Artikel 13 skall ersättas med följande:"Artikel 131. Före den 31 december 1995 skall kommissionen till rådet inlämna förslag för att fastställa de normer som transportmedel måste uppfylla. Rådet skall besluta om dessa förslag med kvalificerad majoritet.2. Rådet skall enhälligt, på förslag av kommissionen före den 30 juni 1996, fastlägga de gemenskapskrav som mellanstationerna måste uppfylla med avseende på mottagningsplatsens uppbyggnad, utfodring, vattning, lastning, lossning och i förekommande fall anordningar för hållande av vissa slag av djur, varvid hänsyn skall tas till de veterinärmedicinska krav som gäller för sådana mellanstationer.3. Före den 31 december 1999 skall kommissionen till rådet inge en rapport om de erfarenheter medlemsstaterna gjort efter genomförandet av detta direktiv, åtföljd av eventuella förslag om vilka rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.4. I avvaktan på genomförande av de bestämmelser som avses i punkterna 1 och 2 skall relevanta nationella regler gälla om inte annat följer av de allmänna regler som fastställs i fördraget."10. Artikel 16 skall ersättas med följande:"Artikel 161. Medlemsstaterna kan från bestämmelserna i detta direktiv undanta flyttning av djur inom vissa delar av de områden som anges i bilaga I till direktiv 90/675/EEG, för att ta hänsyn till dessa områdens stora geografiska avstånd från gemenskapens fastlandsdel.2. Medlemsstater som utnyttjar denna möjlighet skall inom Ständiga veterinärkommittén underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om de åtgärder de har vidtagit."11. Artikel 18.2 skall ersättas med följande:"2. I fall av upprepade överträdelser av detta direktiv eller av en överträdelse som har medfört allvarligt lidande för djuren, skall den ifrågavarande medlemsstaten - utan att detta påverkar övriga föreskrivna sanktioner - vidta de åtgärder, som är nödvändiga för att inskrida mot de konstaterade överträdelserna, varvid dessa åtgärder kan innefatta tillfälligt upphävande eller till och med indragning av det tillstånd till vilket hänvisning sker i artikel 5A.1 nr 1 a ii.Medlemsstaterna skall, när de inför sin nationella lagstiftning, fastlägga vilka åtgärder som skall vidtas för att inskrida mot konstaterade överträdelser."12. Följande punkter skall läggas till i artikel 18:"3. När den behöriga myndigheten i transiterings- eller bestämmelsemedlemsstaten konstaterar att en transportör inte efterlever bestämmelserna i detta direktiv skall den omedelbart ta kontakt med den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har beviljat tillståndet. Den senare myndigheten skall vidta alla nödvändiga åtgärder, särskilt de som anges i punkt 2. Den skall underrätta dels den behöriga myndigheten i den medlemsstat där överträdelsen har konstaterats och dels kommissionen om det fattade beslutet och om grunderna för detta.Kommissionen skall regelbundet underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.4. Medlemsstaterna skall i enlighet med bestämmelserna i direktiv 89/608/EEG (1), bevilja varandra ömsesidigt bistånd vid tillämpningen av detta direktiv, särskilt för att säkerställa att bestämmelserna i denna artikel efterlevs.Om allvarliga och upprepade överträdelser konstateras och i den mån som alla möjligheter till ömsesidigt bistånd har uttömts, samt efter kontakt mellan parterna och kommissionen, får den medlemsstat där överträdelserna har konstaterats på sitt territorium tillfälligt förbjuda djurtransporter som utförs av den ifrågavarande transportören.5. Denna artikel påverkar inte medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser.(1) EGT nr L 351, 2.12.1989, s. 34."13. Följande skall läggas till kapitel I avsnitt A 2 b i bilagan:"I det utrymme där djuren uppehåller sig, och på alla nivåer i detta, skall det finnas så mycket plats att djuren tillförsäkras en god ventilation, när de befinner sig i en normal, upprätt ställning, och utan att deras naturliga rörelser under några omständigheter hindras."14. Kapitel I avsnitt A 2 d i bilagan skall ersättas med följande:"d) Under transport måste djuren vattnas och utfodras med de intervall som anges i kapitel VII."15. De kapitel som ingår i bilagan till detta direktiv skall läggas till i bilagan.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 31 december 1996. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Medlemsstaterna förfogar dock över en ytterligare tidsfrist till och med den 31 december 1997 för att tillämpa de villkor som uppställs i kapitel VII punkt 3 angående de transportmedel som avses i punkterna 3, 5 och 7 i nämnda kapitel.När en medlemsstat antar bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras fastställs av medlemsstaterna.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de viktigaste nationella bestämmelser som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 juni 1995.På rådets vägnarJ. BARROTOrdförande(1) EGT nr C 250, 14.9.1993, s. 12.(2) EGT nr C 20, 24.1.1994, s. 68.(3) EGT nr C 127, 7.5.1994, s. 32.(4) EGT nr L 340, 11.12.1991, s. 17. Direktivet senast ändrat genom beslut 92/438/EEG (EGT nr L 243, 25.8.1992, s. 27).BILAGA Kapitel som lagts till bilagan till direktiv 91/628/EEG "KAPITEL VI47. BELÄGGNINGSGRADERA) HOVBÄRANDE TAMDJUR>Plats för tabell>Dessa siffror variera med högst 10 % för fullvuxna hästar och ponnyer, och med högst 20 % för unghästar och föl, inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och transporttiden.>Plats för tabell>Dessa siffror kan variera med högst 10 % för fullvuxna hästar och ponnyer, och med högst 20 % för unghästar och föl, inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och transporttiden.>Plats för tabell>>Plats för tabell>B) NÖTKREATUR>Plats för tabell>Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på djurens vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och transporttiden.>Plats för tabell>Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på djurens vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och transporttiden.>Plats för tabell>>Plats för tabell>Dräktiga djur skall ha 10 % större utrymme.C) FÅR/GETTER>Plats för tabell>Den ovan angivna golvytan kan variera beroende på djurens ras, storlek, fysiska tillstånd och pälslängd, liksom på väderförhållandena och den tid som transporten varar.>Plats för tabell>Den ovan angivna golvytan kan variera beroende på djurens ras, storlek, fysiska tillstånd och pälslängd, liksom på väderförhållandena och den tid som transporten varar. Exempelvis kan man för små lamm tillhandahålla en yta som är mindre än 0,2 m² per djur.>Plats för tabell>>Plats för tabell>D) GRISARJärnvägs- och vägtransportAlla grisar måste åtminstone kunna ligga ner och stå upp i sin naturliga ställning.För att göra det möjligt att uppfylla dessa minimikrav bör beläggningsgraden för grisar på ca 100 kg inte överskrida 235 kg/m².Grisarnas ras, storlek och fysiska tillstånd kan göra det nödvändigt att öka ovannämnda minsta golvyta. Ytan kan också med upp till 20 % beroende på väderförhållandena och den tid som transporten varar.>Plats för tabell>>Plats för tabell>E) FJÄDERFÄ>Plats för tabell>Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på fåglarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och transporttiden.KAPITEL VII48. INTERVALLER FÖR VATTNING OCH UTFODRING SAMT TRANSPORTTIDENS OCH VILOPERIODENS LÄNGD1. De krav som fastställs i detta kapitel skall tillämpas på transport av de djurarter som räknas upp i artikel 1.1 a med undantag för flygtransporter, för vilka det finns föreskrifter i kapitel I, E, punkterna 27 29.2. Transporttiden för djur av de arter som avses i punkt 1 får inte överskrida 8 timmar.3. Den maximala transporttid som avses i punkt 2 får förlängas om det fordon som används för transporten uppfyller följande tilläggsvillkor:- Tillräckligt mycket strö på fordonets golv.- Mängden foder ombord på fordonet skall vara anpassad till de transporterade djurarterna och transporttidens längd.- Möjlighet att nå djuren för inspektion m.m.- Möjlighet till tillfredsställande ventilation som kan anpassas efter (den inre och yttre) temperaturen.- Rörliga skiljeväggar för att skapa olika avdelningar.- Fordonen skall innehålla en anordning som möjliggör anslutning till en vattenledning vid uppehåll.- De fordon som används för transport av svin skall ombord ha en tillräckligt stor mängd vatten för att vattna djuren under resan.4. När ett landsvägsfordon som uppfyller villkoren i punkt 3 används, skall intervallen för vattning och utfodring samt transporttidernas och viloperiodernas längd vara som följer:a) Icke avvanda kalvar, lamm, killingar och föl, vilka utfodras med mjölk, samt icke avvanda spädgrisar skall efter 9 timmars transport få en tillräcklig vilotid på minst en timme, särskilt för att vattnas och om nödvändigt utfodras. Efter denna vilotid kan transporten återupptas under en period av 9 timmar.b) Svin får transporteras under en period av maximalt 24 timmar. Under resan skall de hela tiden ha tillgång till vatten.c) Hovbärande tamdjur (med undantag för hästdjur som är registrerade enligt direktiv 90/426/EEG) (1) får transporteras under högst 24 timmar. Under transporten skall de vattnas och om nödvändigt utfodras var åttonde timme.d) Alla andra djur av de arter som anges i punkt 1 skall efter 14 timmars transport få en tillräcklig vilotid på minst en timme, särskilt för att vattnas och om nödvändigt utfodras. Efter denna vilotid kan transporten återupptas under en period av 14 timmar.5. Efter den fastställda transporttiden skall djuren lastas av, utfodras, vattnas och få en vilotid på minst 24 timmar.6. Djuren får inte transporteras med tåg om den maximala transporttiden överstiger den som anges i punkt 2. De transporttider som anges i punkt 4 skall dock tillämpas om de villkor som föreskrivs i punkterna 3 och 4 iakttas, med undantag för viloperioderna.7. a) Djuren får inte transporteras sjövägen om den maximala transporttiden överstiger den som anges i punkt 2, utom om de villkor som föreskrivs under 3 och 4 respekteras, med undantag för transporttiderna och viloperioderna.b) Vid sjötransporter som regelbundet och direkt förbinder två geografiska punkter inom gemenskapen och som sker med fordon som har lastats på båtarna utan att djuren avlastats, skall en vilotid av 12 timmar föreskrivas för djuren efter avlastning i bestämmelseshamnen eller i närheten, utom om sjötransportens varaktighet gör det möjligt att inordna resan i det allmänna schemat i punkterna 2 4.8. De transporttider som anges i punkterna 3, 4 och 7 b kan i djurens intresse förlängas med två timmar med beaktande framförallt av närheten till bestämmelseorten.9. Utan att det påverkar bestämmelserna i punkterna 3 till 8 får medlemsstaterna för transport av slaktdjur, som uteslutande äger rum mellan en avreseplats och en bestämmelseort som är belägen på deras eget territorium, föreskriva en maximal transporttid på åtta timmar som inte kan förlängas.(1) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29.>Start Grafik>KAPITEL VIIIFÄRDPLANTRANSPORTÖR (NAMN, ADRESS, FÖRETAGSNAMN)TRANSPORTÖRENS UNDERSKRIFT(1)TRANSPORTSÄTTNUMMER PÅ REGISTRERINGSSKYLT ELLER IDENTIFIKATION(1)DJURART:ANTAL:AVRESEPLATS:ANKOMSTPLATS:FÄRDPLAN:UPPSKATTAD TRANSPORTTID:(1)(1)NUMMER PÅ HÄLSOCERTIFIKAT ELLERMEDFÖLJANDE DOKUMENT(2)STÄMPELAV VETERINÄR PÅAVRESEPLATSEN(2)AV BEHÖRIGMYNDIGHET PÅUTRESEPLATSEN ELLERPÅ GODKÄNT GRÄNS-KONTROLLSTÄLLE(4)DATUM OCH TID FÖR AVFÄRD:MELLAN- ELLER OMLASTNINGSSTATION:NAMN PÅ DEN SOM ANSVARAR FÖROMLASTNINGEN UNDER FÄRDEN(3)ORT OCH ADRESS DAG OCH TIDUPPEHÅLLETS LÄNGDANLEDNINGa)b)c)d)e)f)(1) Att ifyllas av transportören före avresa(2) Att ifyllas av lämplig veterinär(3) Att ifyllas av transportören under resan(4) Att ifyllas av behörig myndighet på platsen för avfärdDag och tid för ankomstUnderskrift av den som är ansvarig under färden">Slut Grafik>