Avis juridique important

|

31989L0173

Rådets direktiv 89/173/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa delar och egenskaper på jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 067 , 10/03/1989 s. 0001 - 0118 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 18 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 18 s. 0003

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa delar och egenskaper på jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul (89/173/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är viktigt att besluta om åtgärder som syftar till att gradvis upprätta den inre marknaden under tiden fram till den 31 december 1992. Den inre marknaden skall utgöra ett område utan inre gränser inom vilket den fria rörligheten för varor, personer, tjänster och kapital garanteras.De tekniska krav som traktorer skall uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. måtten och massorna, varvtalsregulatorer, skyddet för kraftöverföringar, utskjutande delar och hjul, bromsmanöverorgan för dragna fordon, vindrutor och andra glasrutor, den mekaniska kopplingen mellan traktor och draget fordon och läget och fastsättningsmetoden för föreskrivna skyltar och märkningar på traktorns stomme.Dessa krav skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. Det är därför nödvändigt att samma krav antas av alla medlemsstater, antingen som tillägg till eller i stället för de nuvarande reglerna, för att därmed för varje traktortyp särskilt medge införandet av det EEG-typgodkännandeförfarande som behandlats i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul(4), ändrad senast genom direktiv 82/890/EEG(5).Särskilt med beaktande av de tekniska kraven för säkerhetsglas - vindrutor och andra glasrutor - är det lämpligt att med vissa ändringar godta de krav som antagits av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa i dess förordning nr 43 ("Enhetliga bestämmelser angående godkännandet av säkerhetsglas och glasmaterial"), vilket är ett tillägg till avtalet av den 20 mars 1958 om att anta enhetliga villkor för att godkänna och därmed ömsesidigt erkänna godkännande av utrustning och delar till motorfordon(6).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Med (jordbruks- eller skogsbruks)traktor avses varje motorfordon som är försett med hjul eller band och har minst två axlar, vars huvuduppgift grundas på dess dragkraft och som är särskilt konstruerat för att dra, skjuta, bära eller driva vissa redskap, maskiner eller släpvagnar avsedda för jord- eller skogsbruk. Fordonet kan vara utrustat för transport av gods och passagerare.2. Detta direktiv skall endast tillämpas på traktorer som avses i första stycket och som är försedda med gummihjul, har två axlar och är konstruerade för en hastighet på 6 - 30 km/tim.Artikel 2 1. Ingen medlemsstat får vägra EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en traktor, eller vägra att den registreras eller förbjuda att den saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till- mått och släpvagnsvikt,- varvtalsregulatorer och skydd för kraftöverföringar, utskjutande delar och hjul,- vindrutor och andra glasrutor,- mekaniska kopplingar mellan traktor och draget fordon, inbegripet den vertikala belastningen på kopplingspunkten,- läge och fastsättningsmetod för föreskrivna skyltar och märkningar på traktorns stomme,- bromsmanöverorgan för dragna fordon,om dessa uppfyller kraven i tillämpliga bilagor och om vindrutorna och andra glasrutor eller de mekaniska kopplingarna är försedda med ett EEG-typgodkännandemärke.2. Trots bestämmelserna i punkt 1 om traktorns användning, får medlemsstaterna av skäl som hänför sig till släpvagnsvikter fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelser vilka särskilt återspeglar de särskilda krav som berör landets topografi, inom de gränser för släpvagnsvikter som anges i avsnitt 2.2 i bilaga 1 i den mån detta inte innebär ändringar av traktorn eller ytterligare ett kompletterande nationellt typgodkännande.Artikel 3 1. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av vindruta eller annan glasruta och/eller mekanisk koppling som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i bilagorna 3 och/eller 4.2. Den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som krävs för att, i den utsträckning det behövs och om det är nödvändigt i samarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna, kontrollera att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 4 Medlemsstaterna skall, för varje typ av vindruta eller annan glasruta eller mekanisk koppling som de godkänner enligt artikel 3, till tillverkaren av traktorn, vindrutan eller den mekaniska kopplingen, eller till dennes representant, utfärda ett EEG-typgodkännandemärke som överensstämmer med de förebilder som visas i bilaga 3 eller 4.Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att märken som kan orsaka förväxling mellan den typ av utrustning som har beviljats EEG-typgodkännande enligt artikel 3 och utrustning av andra typer används.Artikel 5 1. Ingen medlemsstat får förbjuda att vindrutor och andra glasrutor eller mekaniska kopplingar släpps ut på marknaden, av skäl som hänför sig till deras uppbyggnad, om de är försedda med EEG-typgodkännandemärket.2. En medlemsstat får dock förbjuda att vindrutor eller mekaniska kopplingar som är försedda med EEG-typgodkännandemärket släpps ut på marknaden om de inte överensstämmer med den godkända typen.Denna stat skall genast underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om de åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut.Artikel 6 De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna översända en kopia av de typgodkännandeintyg (exempel visas i bilaga 3 eller 4) som utfärdas för varje typ av vindruta eller mekanisk koppling som de godkänner eller vägrar att godkänna.Artikel 7 1. Om den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande finner att ett antal vindrutor eller mekaniska kopplingar försedda med samma EEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den typ som godkänts, skall den vidta nödvändiga åtgärder för att se till att serietillverkade exemplar överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits, vilket om så krävs där det förekommer allvarlig och upprepad bristande överensstämmelse, kan utvidgas till återkallelse av EEG-typgodkännande. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder om de upplyses av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat om sådan bristande överensstämmelse.2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall inom en månad upplysa varandra om varje återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen för en sådan åtgärd.Artikel 8 Varje beslut som fattas enligt bestämmelserna som antagits för att följa detta direktiv för att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för en vindruta eller mekanisk koppling eller för att förbjuda att dessa släpps ut på marknaden eller används, skall noggrant ange de skäl varpå det grundas. Sådana beslut skall delges den berörda parten som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 9 Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 13 i direktiv 74/150/EEG.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 31 december 1989. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1988.På rådets vägnarV. PAPANDREOUOrdförande(1) EGT nr C 218, 17.8.1987, s. 1.(2) EGT nr C 281, 19.10.1987, s. 180 och EGT nr C 326, 19.12.1988.(3) EGT nr C 319, 30.11.1987, s. 25.(4) EGT nr L 84, 28.3.1974, s. 10.(5) EGT nr L 378, 31.12.1982, s. 45.(6)Discarding a TABLE>Plats för tabell>BILAGEFÖRTECKNING SidaBILAGA 1: Mått och släpvagnsvikter 5Tillägg: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget 7BILAGA 2: Varvtalsregulator och skydd för kraftöverföringar, utskjutande delar och hjul 8Tillägg: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget 21BILAGA 3 A: Vindruta och andra glasrutor - Utrustningskrav, definitioner, ansökan om typgodkännande, typgodkännande, märkningar, allmänna krav, provningar och överensstämmelse med godkänd typ 22Tillägg: Exempel på typgodkännandemärken 30BILAGA 3 B: Meddelande om EEG-typgodkännande, vägran av EEG-typgodkännande, utvidgning av EEG-typgodkännande och återkallelse av typgodkännande 33Tillägg 1: Vindrutor av härdat glas 34Tillägg 2: Andra rutor av enhetligt härdat glas, utom vindrutor 35Tillägg 3: Vindrutor av laminerat glas 36Tillägg 4: Andra rutor av laminerat glas, utom vindrutor 37Tillägg 5: Vindrutor av plast-glastyp 38Tillägg 6: Andra rutor av plast-glastyp, utom vindrutor 39Tillägg 7: Dubbelglasade enheter 40Tillägg 8: Innehåll i förteckningen över vindrutor 41BILAGA 3 C: Allmänna provningsvillkor 42BILAGA 3 D: Vindrutor av härdat glas 67BILAGA 3 E: Andra rutor av enhetligt härdat glas, utom vindrutor 70BILAGA 3 F: Vindrutor av normalt laminerat glas 73BILAGA 3 G: Andra rutor av laminerat glas, utom vindrutor 77BILAGA 3 H: Vindrutor av behandlat laminerat glas 80BILAGA 3 I: Säkerhetsglasrutor belagda med plastmaterial på insidan 82BILAGA 3 J: Vindrutor av plast-glastyp 83BILAGA 3 K: Andra rutor av plast-glastyp, utom vindrutor 86BILAGA 3 L: Dubbelglasade enheter 88BILAGA 3 M: Gruppering av vindrutor för typgodkännandeprovning 90BILAGA 3 N: Mätning av segmenthöjder och islagspunkternas läge 92BILAGA 3 O: Kontroller av överensstämmelse med godkänd typ 95BILAGA 3 P: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget 99BILAGA 4: Mekaniska kopplingar mellan traktor och draget fordon och vertikal belastning på kopplingspunkten 100Tillägg 1: Ritningar över mekaniska kopplingsdelar 104Tillägg 2: Dynamisk provningsmetod 107Tillägg 3: Statisk provningsmetod för kopplingsanordning 109Tillägg 4: Typgodkännandemärke 110Tillägg 5: Förebild för EEG-typgodkännandeintyg 111Tillägg 6: Villkor för att bevilja EEG-typgodkännande 112Tillägg 7: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget 113BILAGA 5: Läge och fastsättningsmetod för föreskrivna skyltar och märkningar på traktorns stomme 114Tillägg: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget 116BILAGA 6: Bromsmanöverorgan för dragna fordon och bromskoppling mellan traktorn och dragna fordon 117Tillägg: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyget 118BILAGA 1 MÅTT OCH SLÄPVAGNSVIKTER 1. DEFINITIONER1.1. Med längd avses- traktorns längd mätt mellan de vertikala plan som bildar räta vinklar mot traktorns längsaxel och går genom dess yttersta punkter, bortsett från- alla speglar,- alla starthandtag,- alla sidopositionslyktor framtill eller på sidan.1.2. Med bredd avses- traktorns bredd mätt mellan de vertikala plan som är parallella med traktorns längsaxel och går genom dess yttersta punkter, dock bortsett från- varje spegel,- varje körriktningsvisare,- varje sidopositionslykta framtill, på sidan eller baktill, varje parkeringslykta,- varje måttförändring av däcken som orsakas av traktorns vikt,- varje vikbar del såsom upplyftbara fotsteg och böjliga stänkskydd.1.3. Med höjd avses- det vertikala avståndet mellan marken och den punkt på traktorn som befinner sig på största avståndet från marken, bortsett från antennen. När denna höjd bestäms skall traktorn vara- försedd med nya däck som har den största rullningsradie som angetts av tillverkaren av dem.1.4. Med tillåten släpvagnsviktavses den massa som en traktortyp får dra. Den kan exempelvis bestå av en eller flera dragna släpvagnar eller jordbruks- eller skogsbruksredskap. En skillnad finns mellan den tekniskt tillåtna släpvagnsvikt som anges av tillverkaren och den tillåtna enligt avsnitt 2.2 i bilaga 1.1.5. Med draganordningavses en del på traktorn vilken konstruerats för att utgöra en mekanisk förbindelse mellan en traktor och ett draget fordon.1.6. Med olastad massa för traktor i körklart skick (Mt) avsesden massa som definieras i punkt 2.4 i bilaga 1 till direktiv 74/150/EEG.1.7. Med tekniskt tillåten släpvagnsvikt avses(1)- obromsad släpvagn,- separat bromsad släpvagn (enligt definitionen i punkt 1.12 i bilaga 1 till rådets direktiv 76/432/EEG)(2),- påskjutsbromsad släpvagn (enligt definitionen i punkt 1.14 i bilaga 1 till direktiv 76/432/EEG),- släpvagn försedd med hydraulisk eller pneumatisk bromsanordning; denna broms får vara av genomgående, halvt genomgående eller separat servodriven typ enligt definitionen i punkterna 1.9, 1.10 respektive 1.11 i bilaga 1 till direktiv 76/432/EEG.2. KRAV2.1. MåttEn traktors största mått skall vara enligt följande:2.1.1. Längd: 12 m.2.1.2. Bredd: 2,5 m.2.1.3. Höjd: 4 m.2.1.4. De mätningar som är avsedda för kontroll av dessa mått utförs enligt följande:- Med traktorn olastad och i körklart skick enligt punkt 1.6.- På en plan och horisontell yta.- Med traktorn stillastående och motorn avstängd.- Med nya däck med det normala tryck som rekommenderas av tillverkaren.- Med dörrar och fönster stängda.- Med ratten i läget rakt fram.- Utan något jordbruks- eller skogsbruksredskap kopplat till traktorn.2.2. Tillåten släpvagnsvikt2.2.1. Den tillåtna släpvagnsvikten får inte överstiga2.2.1.1. den tekniskt tillåtna släpvagnsvikten enligt definitionen i punkt 1.7, rekommenderad av traktortillverkaren,2.2.1.2. den släpvagnsvikt som anges för draganordningen enligt EEG-typgodkännande.2.2.2. När en medlemsstat tillämpar artikel 2.2 skall släpvagnsvikterna anges på traktorns registreringsbevis.Tillägg FÖREBILD >Start Grafik>Myndighetens namnBILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGET FÖR EN TRAKTORTYP MED AVSEENDE PÅ MÅTT OCH SLÄPVAGNSVIKT(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om EEG-typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul)EEG-typgodkännande nr:1. Delar eller egenskaper:1.1. Mått:1.1.1. Längd: m1.1.2. Bredd: m1.1.3. Höjd: m1.2. Släpvagnsvikt:1.2.1. Obromsad släpvagn: kg1.2.2. Separat bromsad släpvagn: kg1.2.3. Påskjutsbromsad släpvagn: kg1.2.4. Släpvagn försedd med ett servobromssystem (hydrauliskt eller pneumatiskt): kg2. Traktorns fabrikat eller tillverkarens firmanamn:3. Traktortyp och i tillämpliga fall traktorns handelsbeteckning:4. Tillverkarens namn och adress:5. Namn och adress för tillverkarens representant om sådan finns:6. Datum när traktor tillhandahålls för EEG-typgodkännande:7. Teknisk tjänst som utför typgodkännandeprovningarna:8. Datum på rapport utfärdad av denna tjänst:9. Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst:10. EEG-typgodkännande för mått och släpvagnsvikt beviljas/vägras(1).11. Ort:12. Datum:13. Underskrift:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.14. Följande handlingar, försedda med det EEG-typgodkännandenummer som anges ovan, bifogas detta intyg:måttritningar,ritning eller fotografi av traktorn.Uppgifterna skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna om dessa begär detta.15. Anmärkningar:>Slut Grafik>(1) EGT nr L 122, 8.5.1976, s. 1.BILAGA 2 VARVTALSREGULATOR OCH SKYDD FÖR KRAFTÖVERFÖRINGAR, UTSKJUTANDE DELAR OCH HJUL 1. VARVTALSREGULATOR1.1. Om en varvtalsregulator är monterad som standard av tillverkaren skall den vara monterad och konstruerad på ett sådant sätt att traktorn uppfyller kraven i direktiv 74/152/EEG(1) om den hastighet traktorn konstruerats för.2. SKYDD FÖR KRAFTÖVERFÖRINGAR, UTSKJUTANDE DELAR OCH HJUL2.1. Allmänt2.1.1. Kraftöverföringar, utskjutande delar och hjul på traktorer skall vara konstruerade, monterade och skyddade på ett sådant sätt att personolyckor förhindras vid normal användning.2.1.2. Kraven i punkt 2.1.1 får anses vara uppfyllda om kraven som anges i avsnitt 2.3 är uppfyllda. Andra lösningar än de som beskrivs i avsnitt 2.3 godkänns om tillverkaren tillhandahåller bevis för att de är minst likvärdiga med kraven i avsnitt 2.3.2.1.3. Skyddsanordningar skall vara fast monterade på traktorn. Med fast monterade avses att sådana anordningar endast skall kunna tas bort med hjälp av verktyg.2.1.4. Kåpor, lock och huvar som kan orsaka skada om de stängs hastigt och kraftigt skall vara utformade på ett sådant sätt att de inte kan stängas oavsiktligt (t.ex. genom säkerhetsanordningar eller lämplig montering eller konstruktion).2.1.5. En enstaka skyddsanordning får skydda ett antal farliga punkter. Om inställnings-, underhålls- eller avstörningsanordningar - som endast kan sättas igång när motorn är igång - är monterade under en gemensam skyddsanordning skall dock ytterligare skyddsanordningar finnas.2.1.6. Fasthållningsanordningar (t.ex. fjäderklämmor eller klaffar)- för säkring av snabbkopplingsdelar (t.ex. hylsor), och delar av- skyddsanordningar som kan öppnas utan hjälp av verktyg (t.ex. motorhuv)skall vara fast monterade antingen på traktorn eller på skyddsanordningen.2.2. Definitioner2.2.1. Med skyddsanordning avses en anordning som är avsedd att skydda farliga delar. Vid tillämpning av detta direktiv innefattas i skyddsanordningar skärmar, kåpor och skydd.2.2.1.1. Med skärm avses en skyddsanordning som är placerad omedelbart framför en farlig del och som antingen ensam eller tillsammans med andra delar av maskinen på alla sidor skyddar mot kontakt med den farliga delen.2.2.1.2. Med huv eller kåpa avses en skyddsanordning som är placerad framför den farliga delen och som skyddar mot kontakt med den farliga delen på den täckta sidan.2.2.1.3. Med skydd avses en skyddsanordning som med hjälp av en stång, ett galler eller liknande anordning åstadkommer det nödvändiga säkerhetsavstånd som förhindrar kontakt med den farliga delen.2.2.2. Med farlig del avses varje punkt som till följd av utförandet eller konstruktionen av den fasta eller rörliga delen på en traktor utgör en skaderisk. De farliga delarna är särskilt klämmande, klippande, skärande, stickande, inträngande och fasthakande punkter, samt ingångs- och angreppspunkter.2.2.2.1. Med klämmande punkt avses varje farlig punkt där delar rör sig i förhållande till varandra eller till fasta delar på ett sådant sätt att personer eller kroppsdelar kan klämmas.2.2.2.2. Med klippande punkt avses varje farlig punkt där delar rör sig längs med varandra eller längs med andra delar på ett sådant sätt att personer eller kroppsdelar kan klämmas eller klippas.2.2.2.3. Med skärande, stickande eller inträngande punkt avses varje farlig punkt där delar, antingen rörliga eller fasta, med vassa kanter, spetsiga eller trubbiga, kan skada personer eller kroppsdelar.2.2.2.4. Med fasthakande punkt avses varje farlig punkt där utskjutande delar med vassa kanter, tänder, pinnar, skruvar och bultar, smörjnipplar, axlar, axeländar och andra delar rör sig på ett sådant sätt att personer, kroppsdelar eller kläder kan haka fast och dras med.2.2.2.5. Med ingångs- eller angreppspunkt avses varje farlig punkt där delarna genom rörelse minskar en öppning där personer, kroppsdelar eller kläder kan fastna.2.2.3. Med räckvidd avses det största avstånd som kan nås av personer eller kroppsdelar uppåt, nedåt, inåt, ovanför, runt eller igenom utan hjälp av något föremål (figur 1).2.2.4. Med säkerhetsavstånd avses det avstånd som motsvarar räckvidden eller kroppslängden och en säkerhetsmarginal (figur 1).2.2.5. Med manöverorgan avses varje anordning vars direkta manövrering medför att tillståndet eller funktionen hos traktorn eller någon utrustning som är kopplad till denna kan ändras.2.3. Säkerhetsavstånd för att undvika kontakt med farliga delar2.3.1. Säkerhetsavståndet mäts från de punkter som kan nås för att manövrera, betjäna och kontrollera traktorn, samt från marknivån. Med betjäna och kontrollera traktorn avses enbart arbete som normalt utförs av föraren själv enligt användaranvisningarna. För att bestämma säkerhetsavstånden är grundprincipen att traktorn befinner sig i det skick för vilket den har konstruerats och att inga hjälpmedel har använts för att nå den farliga delen.Säkerhetsavstånd anges i punkterna 2.3.2.1-2.3.2.5. Inom vissa särskilda områden eller för vissa särskilda delar erhålls en lämplig säkerhetsnivå om traktorn uppfyller kraven som anges i punkterna 2.3.2.6-2.3.2.14.2.3.2 Skydd vid farliga punkter2.3.2.1. UppåtSäkerhetsmarginalen uppåt är 2 500 mm (se figur 1) i fråga om stående personer.>Hänvisning till >Figur 12.3.2.2. Nedåt, ovanförSäkerhetsmarginalen för räckvidd över ett hinder bestäms ava = från marknivå upp till den farliga punkten,b = hindrets eller skyddsanordningens höjd,c = horisontellt avstånd mellan farlig punkt och hinder (se figur 2).>Hänvisning till >Figur 2Vid räckvidd både nedåt och över skall säkerhetsavstånden som anges i tabell 1 uppfyllas.>Plats för tabell>2.3.2.3. Räckvidd runt omSäkerhetsmarginalen som anges i tabell 2 nedan skall minst uppfyllas för att den avsedda kroppsdelen inte skall nå en farlig punkt. Vid tillämpning av säkerhetsmarginalen förutsätts att den avsedda kroppsdelen trycks stadigt mot skyddsanordningens kant. Säkerhetsmarginalerna anses inte vara uppfyllda förrän det är visat att kroppsdelen absolut inte kan röra sig ytterligare eller nå längre mot den farliga delen.>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>2.3.2.4. Inträngning och räckvidd igenomOm inträngning är möjlig i eller igenom öppningar och fram till farliga delar skall de minsta säkerhetsavstånd som anges i tabellerna 3 och 4 uppfyllas.Delar som rör sig i förhållande till varandra eller rörliga delar intill fasta delar betraktas inte som riskfaktorer om de befinner sig högst 8 mm från varandra.TABELL 3Säkerhetsavstånd för långsträckta och parallella öppningar:a är öppningens mindre mått,b är säkerhetsavståndet från farlig punkt.>Plats för tabell>TABELL 4Säkerhetsavstånd för fyrkantiga eller runda öppningar:a är öppningen/diametern eller sidans längd,b är säkerhetsavståndet från farlig punkt.>Plats för tabell>2.3.2.5. Säkerhetsavstånd vid klämmande punkterEn klämmande punkt anses inte vara farlig för den angivna kroppsdelen om säkerhetsavstånden inte är mindre än de som anges i tabell 5, och om det säkerställs att intilliggande, bredare kroppsdelar inte kan föras in.>Plats för tabell>2.3.2.6. ManöverorganMellanrummet mellan två pedaler och de hål genom vilka manöverorganen löper anses inte vara klämmande eller klippande punkter.2.3.2.7. Trepunktskoppling baktill2.3.2.7.1. Bakom ett plan genom symmetriplanet för lyftstängernas vridpunkter i ett trepunkts kopplingssystem skall finnas en minsta säkerhetsmarginal på 25 mm mellan de rörliga delarna för varje punkt eller för lyftanordningens slaglängd - men inte för de yttersta övre och nedre lägena 0,1 n, tillsammans med ett avstånd på 25 mm eller en minsta vinkel på 30° för de klippande delar som orsakar en vinkeländring (se figur 3). Slaglängden n', minskad med 0,1 n i både dess övre och nedre ände, definieras enligt följande (se figur 4):>Hänvisning till >Figur 3>Hänvisning till >Figur 42.3.2.7.2. För slaglängden n hos den hydrauliska lyftanordningen begränsas nedre läget A för kopplingspunkten på den nedre länkarmen av måttet "14" enligt ISO 730, del 1, medan övre läget B begränsas av den största hydrauliska slaglängden. Slaglängden n' motsvarar slaglängden n minskad uppåt och nedåt med 0,1 n, och är det vertikala avståndet mellan A' och B'.2.3.2.7.3. Inom slaglängden n' skall dessutom en minsta säkerhetsmarginal på 25 mm finnas i förhållande till de intilliggande delarna runt lyftstängernas kontur.2.3.2.7.4. Om det i fråga om en trepunktskoppling används kopplingsanordningar som inte kräver närvaro av en operatör mellan traktorn och det burna redskapet (till exempel i fråga om en snabbkoppling) gäller inte bestämmelserna i punkt 2.3.2.7.3.2.3.2.7.5. Instruktionsboken bör innehålla särskilda upplysningar om de farliga punkterna framför planet som definieras i första meningen i punkt 2.3.2.7.1.2.3.2.8. Trepunktskoppling framtill2.3.2.8.1. Vid varje punkt på lyftanordningens slaglängd n - men inte för de yttersta övre och nedre räckvidderna 0,1 n - skall finnas en minsta säkerhetsmarginal på 25 mm mellan de rörliga delarna, tillsammans med en minsta vinkel på 30° eller en säkerhetsmarginal på 25 mm i fråga om vinkeländringen som orsakas av delarna som skär varandra. Slaglängden n', minskad med 0,1 n i både dess övre och nedre ände, definieras enligt följande (se även figur 4).2.3.2.8.2. För slaglängden n hos den hydrauliska lyftanordningen begränsas yttersta nedre läget A för kopplingspunkten på den nedre länkarmen av måttet "14" enligt ISO 8759, del 2, medan yttersta övre läget B begränsas av den största hydrauliska slaglängden. Slaglängden n' minskad uppåt och nedåt med 0,1 n och det vertikala avståndet mellan A' och B'.2.3.2.8.3. Om det för nedre länkarmarna på en trepunktskoppling används kopplingsanordningar (till exempel en snabbkoppling) som inte kräver närvaro av en person mellan traktorn och det redskap som ansluts under tillkopplingen gäller inte kraven i 2.3.2.8.1 inom en radie på 250 mm från de punkter där de nedre länkarmarna är anslutna till traktorn. En minsta säkerhetsmarginal på 25 mm från intilliggande delar inom den angivna slaglängden n' skall dock alltid finnas runt stängernas/cylindrarnas kontur.2.3.2.9. Förarsäte och miljöNär föraren sitter på sin plats skall alla klämmande och klippande punkter vara utom räckhåll för händer och fötter. Detta krav anses tillgodosett om följande villkor uppfylls:2.3.2.9.1. Förarsätet befinner sig i mittpunkten av sitt längsgående och vertikala inställningsområde. Förarens räckvidd är indelad i områdena A och B. En mittpunkt för dessa sfäriska områden befinner sig 60 mm framför och 580 mm ovanför sätets referenspunkt (se figur 5). Område A består av en sfär med en radie på 550 mm medan område B befinner sig mellan denna sfär och en sfär med en radie på 1 000 mm.>Hänvisning till >Figur 52.3.2.9.2. Ett säkerhetsavstånd på 120 mm i område A och 25 mm i område B skall upprätthållas intill de klämmande och klippande punkterna, medan en minsta vinkel på 30° skall upprätthållas i fråga om klippande delar som orsakar en vinkeländring.2.3.2.9.3. I område A skall hänsyn endast tas till de klämmande och klippande punkter som orsakas av att delar sätts i rörelse av en utvändig energikälla.2.3.2.9.4. Om en farlig punkt beror på förekomsten av karosseridelar intill sätet skall ett säkerhetsavstånd på minst 25 mm upprätthållas mellan denna karosseridel och sätet. Det finns ingen farlig punkt mellan sätets ryggstöd och de intilliggande karosseridelarna bakom detta ryggstöd om de intilliggande karosseridelarna är jämna och sätets ryggstöd självt är avrundat inom det omgivande området och inte har några vassa hörn.2.3.2.10. Passagerarsäte (om sådant finns)2.3.2.10.1. Om delar kan utgöra en fara för fötterna skall det finnas skyddsanordningar inom en halvklotsformad radie på 800 mm med början från framkanten på sätesdynan och nedåt.2.3.2.10.2. På samma sätt som beskrivs i avsnitt 2.3.2.9 skall de farliga punkterna i områdena A och B skyddas inom en sfär vars mittpunkt är 670 mm ovanför mittpunkten på passagerarsätets framkant (se figur 6).>Hänvisning till >Figur 62.3.2.11. Traktorer med smal spårvidd (traktorer med en spårvidd enligt definitionen i andra strecksatsen i artikel 1 i direktiv 87/402/EEG).2.3.2.11.1. I fråga om traktorer med smal spårvidd gäller inte kraven i avsnitt 2.3.2.9 för det område som befinner sig nedanför ett plan som lutar 45° bakåt och är vinkelrätt mot färdriktningen, och går genom en punkt som befinner sig 240 mm bakom sätesindexpunkten (se figur 7). Om det finns några farliga punkter i detta område skall lämpliga varningar anbringas på traktorn.>Hänvisning till >Figur 72.3.2.11.2. Avsnitten 2.1 och 2.2 i bilaga 1 till direktiv 80/720/EEG gäller för tillträdet till förarsätet.2.3.2.11.3. Avsnitt 1.6 i bilaga 1 till direktiv 80/720/EEG gäller för manöveranordningar.2.3.2.11.4. Framför ett referensplan som är vinkelrätt mot fordonets längsaxel och går genom mittpunkten på frikopplingspedalen (koppling och/eller färdbroms) skall mycket heta delar av avgassystemet skyddas om de befinner sig inom 300 mm in i övre området (700 mm över marknivå) och inom 150 mm in i nedre området (se figur 8). I sidled begränsas det område som skall skyddas av traktorns ytterkontur och avgassystemets ytterkontur.Mycket heta delar av avgassystemet placerade nedanför ingångssteget skall vara övertäckta i vertikalled eller vara termiskt skyddade på annat sätt.>Hänvisning till >Figur 82.3.2.12. Läge för och märkning av böjliga hydraulslangar2.3.2.12.1. Böjliga hydraulslangar skall ordnas på ett sådant sätt att mekaniska och termiska skador förhindras.2.3.2.12.2. Böjliga hydraulslangar skall vara klart identifierbara och outplånligt märkta med följande uppgifter:- Varumärket för tillverkaren av den böjliga slangen.- Tillverkningsdatum (tillverkningsår och tillverkningsmånad).- Högsta tillåtna dynamiska övertryck vid drift.2.3.2.12.3. Böjliga hydraulslangar i närheten av förarsätet eller passagerarsätet skall vara ordnade eller skyddade på ett sådant sätt att inte någon person kan utsättas för fara om de brister.2.3.2.13. Styrinrättning och svängaxelDelar som rör sig i förhållande till varandra eller till fasta delar skall skyddas om de befinner sig inom det område som definieras i avsnitten 2.3.2.9 och 2.3.2.10.När ledad styrning är monterad skall det finnas tydliga och outplånliga märkningar inom det ledade området på båda sidor om traktorn, vilka med hjälp av en beskrivande symbol eller i ord skall förklara att det inte är tillåtet att uppehålla sig inom det oskyddade ledade området. Motsvarande förklaringar skall finnas i instruktionsboken.2.3.2.14. Kraftöverföringsaxlar fastsatta på traktornKraftöverföringsaxlar (till exempel för fyrhjulsdrift) som endast kan rotera medan traktorn är i rörelse skall skyddas om de är placerade inom det område som definieras i avsnitten 2.3.2.9 och 2.3.2.10.2.3.2.15. Frigångsområde runt drivhjulen2.3.2.15.1. Stänkskyddens frigångsområden skall uppfylla följande krav.2.3.2.15.2. Med frigångsområde avses det utrymme som skall hållas fritt runt drivhjulens däck i förhållande till intilliggande fordonsdelar.Frigångsområdet för drivhjulen, när dessa är försedda med de största däcken, skall överensstämma med de mått som anges i följande figur 9 och tabell 6.>Hänvisning till >Figur 9>Plats för tabell>Ett frigångsområde som är mindre än det som anges i figur 9 och tabell 6 är tillåtet utöver de områden som avses i avsnitten 2.3.2.9 och 2.3.2.10 i fråga om traktorer med smal spårvidd där stänkskydden även används för att skrapa av jord som fastnat på hjulen.2.4. Metod för att bestämma sätesindexpunkten2.4.1. AllmäntDen metod och anordning som används för att bestämma indexpunkten för varje typ av stoppat säte beskrivs nedan.2.4.2. DefinitionerSätesindexpunkt (SIP):En punkt som befinner sig på det vertikala symmetrilängsplanet för den SIP-placeringsanordning som visas i figur 10 när denna är placerad på förarsätet enligt avsnitten 2.4.4 och 2.4.6.Sätesindexpunkten fastställs i förhållande till fordonet och flyttas inte till följd av inställningar av sätet och/eller svängningar.2.4.3. Anordning för att bestämma sätesindexpunkten (SIP)Anordningen för att bestämma SIP skall överensstämma med den som visas i figur 10. Massan hos denna anordning är 6 ± 1 kg och dess undersida skall vara plan och polerad.2.4.4. Sätets inställning för att bestämma indexpunkten (SIP)När ett säte och dess fjädring kan regleras skall sätet ställas in enligt följande innan indexpunkten bestäms:a) Alla inställningar - bakåt/framåt, höjd och lutning - skall vara inställda i mittläget. Om detta inte är möjligt skall närmaste inställning ovanför eller nedanför mittläget användas.b) Inställbar fjädring skall vara inställd på ett sådant sätt att fjädringen befinner sig i mittläget när placeringsanordningen är på plats och belastad. Fjädringen får låsas mekaniskt i detta läge medan indexpunkten (SIP) bestäms.c) Icke inställbar fjädring får låsas i det vertikala läge som erhålls med placeringsanordningen på plats och belastad.d) Om inställningarna som nämns ovan strider mot tillverkarens särskilda anvisningar skall dessa följas så att den inställning erhålls som rekommenderas för en förare med vikten 75 kg.OBS!En förare med vikten 75 kg utgör en ungefärlig representation av placeringsanordningen på plats på sätet och belastad med en massa på 65 kg.2.4.5. Att bestämma de tre referensaxlarna x', y' och z' för SIPKoordinaterna skall fastställas enligt följande:a) På ena sidan av sätets fäste lokaliseras det fästhål som befinner sig längst bakåt.b) Om axeln för detta hål är parallell med vridaxeln som definierats på anordningen skall den utgöra axeln y' (pekande från vänster till höger i förhållande till en sittande förare - se figur 11).c) Om axeln för detta hål är parallell med vertikalplanet genom sätets mittlinje skall den raka linje som är parallell med den nämnda vridaxeln och som går genom skärningspunkten mellan sätets stödplan och hålaxeln som nämns ovan utgöra axeln y' (se figur 12).d) I alla andra fall fastställs axeln y' enligt parametrarna för det säte som mäts.e) Axlarna x' och z' definieras som skärningslinjer mellan de horisontella och vertikala planen genom y' och det vertikala planet genom sätets mittlinje. Axlarna x' och z' pekar framåt och uppåt (se figurerna 11 och 12).2.4.6. Metod för att bestämma sätesindexpunkten (SIP)Sätesindexpunkten (SIP) bestäms med hjälp av anordningen som visas i figur 10 och med följande förfarande:a) Sätet täcks med en tygbit för att underlätta rätt placering av anordningen.b) Anordningen sätts på plats på sätesdynan (utan ytterligare massa) genom att den skjuts bakåt mot ryggstödet.c) Massor läggs till så att anordningens totala massa ökar från 6 ± 1 kg till 26 ± 1 kg. Centrum för den vertikala kraften skall vara 40 mm framför märket för sätesindexpunkten på anordningens horisontella del (se figur 10).d) En horisontell kraft på ungefär 100 N anbringas två gånger på anordningen på sätesindexpunkten enligt figur 10.e) Andra massor läggs till så att anordningens totala massa ökar från 26 ± 1 kg till 65 ± 1 kg. Centrum för den vertikala kraften för de tillagda massorna skall vara 40 mm framför märket för sätesindexpunkten på anordningens horisontella del (se figur 10).f) På båda sidorna om sätet, på två vertikala plan på lika långt avstånd från sätets symmetrilängsplan skall koordinaterna, enligt definitionen i avsnitt 2.4.5, för skärningspunkterna mellan dessa plan och sätesindexpunktens axel uppmärkt av anordningen, mätas med en noggrannhet på ± 1 mm.De aritmetiska medelvärdena av mätningarna på de två planen registreras som SIP-koordinater.g) De förhållanden som uppstår till följd av denna metod och vilka avviker från det förfarande som anges i denna bilaga, eller vilka kan utgöra felkälla i fråga om resultaten, kan antecknas, liksom deras orsaker.>Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 10Anordning för att bestämma sätesindexpunkten (SIP)>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 12Att bestämma de tre referensaxlarna för SIP(Axel för fästhål parallell med vertikalplanet genom sätets mittlinje)>Slut Grafik>Tillägg FÖREBILD >Start Grafik>Myndighetens namnBILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGET FÖR EN TRAKTORTYP MED AVSEENDE PÅ VARVTALSREGULATORN OCH SKYDD FÖR KRAFTÖVER FÖRINGAR, UTSKJUTANDE DELAR OCH HJUL(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om EEG-typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul)EEG-typgodkännande nr:1. Delar eller egenskaper:1.1. Varvtalsregulator (om sådan finns)1.2. Skydd för kraftöverföringar, utskjutande delar och hjul2. Traktorns fabrikat (eller tillverkarens firmanamn):3. Traktortyp och där så är tillämpligt handelsbeteckning för traktorn:4. Tillverkarens namn och adress:5. Namn och adress för tillverkarens representant, om sådan finns:6. Beskrivning av delar och/eller egenskaper som nämns under 1 ovan:7. Datum när traktorn tillhandahålls för EEG-typgodkännande:8. Teknisk tjänst som utför typgodkännandeprovningarna:9. Datum på rapport utfärdad av denna tjänst:10. Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst:11. EEG-typgodkännande för varvtalsregulatorn och skydd för kraftöverföringarna, utskjutande delar och hjul beviljas/vägras(1).12. Ort:13. Datum:14. Underskrift:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.15. Följande handlingar, försedda med det EEG-typgodkännandenummer som anges ovan, bifogas detta intyg:måttritning,ritning eller fotografi av berörda traktordelar.Dessa uppgifter skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna om dessa begär detta.16. Anmärkningar:>Slut Grafik>(1) EGT nr L 84, 28.3.1974, s. 33.BILAGA 3 A VINDRUTA OCH ANDRA GLASRUTOR UTRUSTNINGSKRAV, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE, TYPGODKÄNNANDE, MÄRKNINGAR, ALLMÄNNA KRAV, PROVNINGAR OCH ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP 1. UTRUSTNINGSKRAV1.1. Jordbruks- och skogsbrukstraktorer får utrustas enligt tillverkarens val med1.1.1. vindrutor och andra glasrutor än vindrutor som omfattas av bestämmelserna i denna bilaga,1.1.2. vindrutor som omfattas av kraven för andra glasrutor än vindrutor i denna bilaga, med undantag av kraven i punkt 9.1.4.2 i bilaga 3 C till detta direktiv (glasrutor med en normal ljusgenomsläpplighet på mindre än 70 %).2. DEFINITIONERI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:2..1 Ruta av härdat glas: en glasruta som består av ett enda glasskikt som genomgått särskild behandling för att öka dess mekaniska hållfasthet och påverka dess skärvfördelning efter splittring.2.2. Ruta av laminerat glas: en glasruta som består av två eller flera glasskikt som hålls samman av ett eller flera mellanskikt av plastmaterial. Den kan vara2.2.1. normal, när inget av de glasskikt som den är uppbyggd av har behandlats, eller2.2.2. behandlad, när minst ett av de glasskikt som den är uppbyggd av har specialbehandlats för att öka dess mekaniska hållfasthet och påverka dess skärvfördelning efter splittring.2.3. Säkerhetsglas belagt med plastmaterial: en glasruta enligt definitionen i punkt 2.1 eller 2.2 med ett skikt av plastmaterial på sin invändiga yta.2.4. Säkerhetsglas av plast-glastyp: en ruta av laminerat glas med ett glasskikt och ett eller flera skikt av plastmaterial varav minst ett fungerar som mellanskikt. Plastskikten skall vara på den invändiga ytan när glasrutan är monterad på traktorn.2.5. Grupp av vindrutor: en grupp som består av vindrutor av olika storlekar och former vilka genomgått en undersökning av deras mekaniska egenskaper, splittring och uppträdande vid provning av motståndsförmågan mot miljöpåverkan.2.5.1. Plan vindruta: en vindruta som inte uppvisar någon nominell krökning som medför en segmenthöjd som överstiger 10 mm per linjär meter.2.5.2. Krökt vindruta: en vindruta som uppvisar en nominell krökning som medför en segmenthöjd som överstiger 10 mm per linjär meter.2.6. Dubbelfönster: en uppsättning med två rutor som monterats var för sig i samma öppning på traktorn.2.7. Dubbelglas: en enhet som består av två rutor som är stadigvarande sammanfogade i fabriken och åtskilda av ett enhetligt mellanrum.2.7.1. Symmetriskt dubbelglas: dubbelglas där de två ingående rutorna är av samma typ (härdat eller laminerat glas osv.) och uppvisar identiska primär- och sekundäregenskaper.2.7.2. Asymmetriskt dubbelglas: dubbelglas där de två ingående rutorna är av olika typ (härdat eller laminerat glas osv.) eller uppvisar olika primär- och/eller sekundäregenskaper.2.8. Primäregenskap: en egenskap som märkbart ändrar de optiska och/eller mekaniska egenskaperna hos en glasruta på ett sätt som har betydelse för den uppgift som glasrutan skall fullgöra på en traktor. Detta uttryck omfattar även handelsnamnet eller varumärket.2.9. Sekundäregenskap: en egenskap som kan ändra de optiska och/eller mekaniska egenskaperna hos en glasruta på ett sätt som har betydelse för den uppgift som glasrutan skall fullgöra på en traktor. Omfattningen av en sådan ändring värderas i förhållande till svårighetsindexen.2.10. Svårighetsindex: ett tvåställigt graderingssystem som tillämpas för de variationer som iakttas i praktiken för varje sekundäregenskap. En ändring från index "1" till index "2" anger att ytterligare provningar behövs.2.11. En vindrutas utvecklade yta: den minsta rektangulära glasyta som en vindruta kan tillverkas av.2.12. En vindrutas lutningsvinkel: vinkeln mellan en vertikal linje och en rak linje genom vindrutans översta och nedersta punkter, med båda linjerna på ett vertikalt plan längs med traktorns längsaxel.2.12.1. Mätning av lutningsvinkeln utförs på en olastad traktor som står på ett horisontellt underlag.2.12.2. Traktorer försedda med hydropneumatisk, hydraulisk eller pneumatisk fjädring eller med en anordning för automatisk inställning av markfrigången med hänsyn till lasten provas i de normala körtillstånd som föreskrivs av tillverkaren.2.13. Segmenthöjd, h: det största avståndet, mätt i ungefär rät vinkel mot glasrutan, vilket avskiljer rutans invändiga yta från ett plan genom rutans ändar (se bilaga 3 N, figur 1).2.14. Typ av glasruta: en glasruta enligt definitionen i punkterna 2.1-2.4 som inte uppvisar några viktiga skillnader, särskilt inte i fråga om de primär- och sekundäregenskaper som nämns i bilagorna 3 D-3 L.2.14.1. Trots att en ändring av primäregenskaperna medför att produkten är av en ny typ, behöver i vissa fall en ändring av form och mått inte nödvändigtvis kräva att en fullständig uppsättning provningar utförs. För vissa av provningarna som föreskrivs i de enskilda bilagorna får glasrutor grupperas ihop om det är uppenbart att de har likartade primäregenskaper.2.14.2. Glasrutor som uppvisar skillnader endast i fråga om sekundäregenskaperna får anses vara av samma typ. Vissa provningar får dock utföras på provexemplar av sådana rutor om utförandet av dessa provningar är uttrycklingen föreskrivet i provningsvillkoren.2.15. Krökning, r: det ungefärliga värdet av vindrutans minsta bågradie mätt inom området för största krökning.3. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE3.1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av glasruta lämnas in av tillverkaren av säkerhetsglasrutan eller av dennes representant för varje typ av säkerhetsglas. Ansökan får endast lämnas in i en medlemsstat.3.2. För varje typ av säkerhetsglas skall ansökan åtföljas av följande handlingar i tre exemplar och av följande upplysningar:3.2.1. En teknisk beskrivning som omfattar alla primär- och sekundäregenskaper och3.2.1.1. i fråga om andra glasrutor än vindrutor, ritningar i ett format som inte överstiger A4 eller vikta till detta format och som anger- största arean,- minsta vinkeln mellan två intilliggande sidor av glasrutan, och- största segmenthöjden, om sådan förekommer.3.2.1.2. I fråga om vindrutor:3.2.1.2.1. En förteckning över de vindrutemodeller för vilka typgodkännande söks, med namnen på traktortillverkarna och traktortyperna.3.2.1.2.2. Ritningar i skala 1:10 och figurer av vindrutorna och deras montering på traktorn tillräckligt detaljerat för att visa3.2.1.2.2.1. vindrutans läge i förhållande till R-punkten enligt definitionen i punkt 1.2 i bilagan "Siktfält" till rådets direktiv 74/347/EEG av den 25 juni 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet och vindrutetorkare för jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul,3.2.1.2.2.2. vindrutans lutningsvinkel,3.2.1.2.2.3. läget och storleken på det område i vilket de optiska egenskaperna är kontrollerade och där så är tillämpligt det område som genomgått partiell härdning,3.2.1.2.2.4. vindrutans utvecklade yta,3.2.1.2.2.5. vindrutans största segmenthöjd och3.2.1.2.2.6. vindrutans krökning (endast för vindrutegrupperingsändamål).3.2.1.3. I fråga om dubbelglas, ritningar i ett format som inte överstiger A4 eller vikta till detta format som anger, förutom de upplysningar som anges i punkt 3.2.1.1,- typen för varje ingående glasruta,- bindningstypen (organisk, glas-glas eller glas-metall),- det nominella måttet på mellanrummet mellan de två glasrutorna.3.3. Dessutom skall den sökande tillhandahålla ett tillräckligt antal provbitar och provexemplar av de färdiga glasrutorna av berörda modeller, varvid antalet vid behov bestäms genom överenskommelse med tekniska tjänsten som utför provningarna.3.4. De behöriga myndigheterna skall kontrollera förekomsten av tillfredsställande anordningar för att säkerställa effektiv kontroll av överensstämmelse med godkänd typ innan typgodkännande beviljas.4. MÄRKNINGAR4.1. Varje säkerhetsglasruta, inbegripet de provexemplar och provbitar som tillhandahålls för typgodkännande, skall vara försedd med tillverkarens handelsbeteckning eller varumärke. Märkningen skall vara lättläst och outplånlig.5. TYPGODKÄNNANDE5.1. Om provexemplaren som tillhandahålls för typgodkännande uppfyller kraven i avsnitten 5-7 nedan, beviljas godkännande av berörd typ av säkerhetsglasruta.5.2. Ett typgodkännandenummer tilldelas varje typ enligt definitionen i bilagorna 3 E, 3 G, 3 K och 3 L, eller, i fråga om vindrutor, varje grupp som godkänns. Numrets två första siffror (för närvarande 00 för detta direktiv i dess ursprungsform) anger ändringsserien som innefattar de senaste större tekniska ändringar som utförts i detta direktiv vid den tidpunkt då godkännandet utfärdas. En medlemsstat får inte tilldela samma nummer till någon annan typ eller grupp av säkerhetsglasrutor.5.3. Typgodkännande eller utvidgning eller vägran av godkännande för en typ av säkerhetsglasruta enligt detta direktiv skall meddelas medlemsstaterna i form av ett meddelande som utformats enligt förebilden i bilaga 3 B till detta direktiv och tilläggen till den nämnda bilagan.5.3.1. I fråga om vindrutor skall EEG-typgodkännandemeddelandet åtföljas av en handling som upptar varje vindrutemodell i den godkända gruppen, tillsammans med gruppens egenskaper, enligt tillägg 8 till bilaga 3 B.5.4. Förutom den märkning som anges i punkt 4.1 skall ett EEG-typgodkännandemärke anbringas väl synligt på alla säkerhetsglasrutor och dubbelglasade enheter som överensstämmer med en typ som godkänts enligt detta direktiv. Varje särskilt typgodkännandemärke som tilldelas varje ruta i en dubbelglasad enhet får också anbringas.Detta typgodkännandemärke består av5.4.1. en rektangel som omger den gemena bokstaven "e" följd av det särskiljande numret för det land som beviljat godkännandet(1),5.4.2. typgodkännandenumret till höger om rektangeln som anges i punkt 5.4.1.5.5. Följande tilläggssymboler anbringas nära det ovannämnda EEG-typgodkännandemärket:5.5.1. I fråga om vindrutor:I: för härdat glas (I/P om det är belagt)(2),II: för normalt laminerat glas (II/P om det är belagt) (3),III: för behandlat laminerat glas (III/P om det är belagt) (4),IV: för rutor av plast-glastyp.5.5.2. V: i fråga om en annan glasruta än en vindruta som omfattas av bestämmelserna i punkt 9.1.4.2 i bilaga 3 C.5.5.3. VI: i fråga om en dubbelglasad enhet.5.5.4. T: i fråga om vindrutor som uppfyller kraven för andra glasrutor än vindrutor, utom de som omfattas av bestämmelserna i punkt 9.1.4.2 i bilaga 3 C till detta direktiv (glasrutor med en normal ljusgenomsläpplighet på mindre än 70 %). I fråga om vindrutor som uppfyller kraven för andra glasrutor än vindrutor får dock symbolen "T" endast utsättas efter provningen med huvudattrapp enligt punkt 3.3.2 i bilaga 3 G till detta direktiv, varvid fallhöjden skall vara 4,0 m + 25/-0 mm.5.6. EEG-typgodkännandemärket och symbolen skall vara lättlästa och outplånliga.5.7. Tillägg 1 till denna bilaga visar exempel på typgodkännandemärken.6. ALLMÄNNA KRAV6.1. Alla glasrutor, och särskilt de som är avsedda för tillverkningen av vindrutor, skall vara av tillräcklig kvalitet för att minska risken för kroppsskada så mycket som möjligt i händelse av att glaset splittras. Glaset skall vara tillräckligt motståndskraftigt mot de olyckor som kan förväntas inträffa i normal trafik, och mot luft- och temperaturförhållanden, kemisk påverkan, förbränning och nötning.6.2. Säkerhetsglas skall dessutom vara tillräckligt genomskinligt, får inte orsaka någon märkbar förvrängning av föremål som betraktas genom vindrutan och får inte orsaka någon förväxling mellan färgerna som används på vägmärken och trafiksignaler. Om vindrutan splittras skall föraren ändå kunna se vägen tillräckligt klart för att kunna bromsa och stanna traktorn säkert.7. SÄRSKILDA KRAVAlla typer av säkerhetsglas skall, beroende på vilken kategori de tillhör, uppfylla följande särskilda krav:7.1. I fråga om vindrutor av härdat glas, kraven i bilaga 3 D.7.2. I fråga om andra rutor av enhetligt härdat glas, bortsett från vindrutor, kraven i bilaga 3 E.7.3. I fråga om vindrutor av normalt laminerat glas, kraven i bilaga 3 F.7.4. I fråga om andra rutor av normalt laminerat glas, bortsett från vindrutor, kraven i bilaga 3 G.7.5. I fråga om vindrutor av behandlat laminerat glas, kraven i bilaga 3 H.7.6. I fråga om säkerhetsglasrutor belagda med plastmaterial, förutom de tillämpliga krav som anges ovan, kraven i bilaga 3 I.7.7. I fråga om vindrutor av plast-glastyp, kraven i bilaga 3 J.7.8. I fråga om andra rutor av plast-glastyp, bortsett från vindrutor, kraven i bilaga 3 K.7.9. I fråga om dubbelglasade enheter, kraven i bilaga 3 L.8. PROVNINGAR8.1. Följande provningar föreskrivs:8.1.1 SplittringSyftet med denna provning är8.1.1.1. att kontrollera att de skärvor och det splitter som uppkommer då glasrutan brister är sådana att risken för skada blir så liten som möjligt och8.1.1.2. i fråga om vindrutor, att kontrollera den återstående sikten efter splittring.8.1.2. Mekanisk hållfasthet8.1.2.1. Slagprovning med kulaDenna provning utförs på två sätt, dels med en kula på 227 g och dels med en kula på 2 260 g.8.1.2.1.1. Provning med kula på 227 g: Syftet med denna provning är att uppskatta mellanskiktets vidhäftning i laminerat glas och den mekaniska hållfastheten hos enhetligt härdat glas.8.1.2.1.2. Provning med kula på 2 260 g: Syftet med denna provning är att uppskatta kulinträngningsmotståndet hos laminerat glas.8.1.2.2. Provning med huvudattrappSyftet med denna provning är att kontrollera att glasrutan överenstämmer med krav som berör begränsningen av skada i händelse av att huvudet stöter emot vindrutan, laminerat glas eller andra rutor, bortsett från vindrutor, av plast-glastyp samt även dubbelglasade enheter som används som sidofönster.8.1.3. Motståndskraft mot miljöpåkänningar8.1.3.1 NötningsprovningSyftet med denna provning är att bestämma om en säkerhetsglasrutas motståndskraft mot nötning överstiger ett angivet värde.8.1.3.2. Provning vid hög temperaturSyftet med denna provning är att kontrollera att inga bubblor eller andra felaktigheter uppkommer i mellanskiktet i ett laminerat glas eller en plast-glasruta när denna utsätts för höga temperaturer under en längre tid.8.1.3.3. Provning av motståndskraft mot strålningSyftet med denna provning är att bestämma om ljusgenomsläppligheten hos laminerat glas, plast-glas eller plastbelagda glasrutor som utsätts för strålning under en längre tid minskar väsentligt på grund av detta eller om glaset missfärgas väsentligt.8.1.3.4. Provning av motståndskraft mot luftfuktighetSyftet med denna provning är att bestämma om ett laminerat glas, ett plast-glas eller en plastbelagd glasruta utan väsentlig försämring kan motstå verkan av att under lång tid utsättas för luftfuktighet.8.1.3.5. Motståndskraft mot temperaturförändringSyftet med denna provning är att bestämma om plastmaterialen som används i säkerhetsglas enligt definitionen i punkterna 2.3 och 2.4 utan väsentlig försämring kan motstå verkan av att under lång tid utsättas för extrema temperaturer.8.1.4. Optiska egenskaper8.1.4.1. Provning av ljusgenomsläpplighetSyftet med denna provning är att bestämma om den normala genomsläppligheten hos säkerhetsglasrutor överstiger ett angivet värde.8.1.4.2. Provning av optisk förvrängningSyftet med denna provning är att kontrollera att förvrängningen av föremål som betraktas genom vindrutan inte är sådan att den kan förmodas förvirra föraren.8.1.4.3. Provning av sekundärbildens separationSyftet med denna provning är att kontrollera att sekundärbildens vinkelseparation från primärbilden inte överstiger ett angivet värde.8.1.4.4. Provning av färgidentifieringSyftet med denna provning är att kontrollera att det inte finns någon risk för förväxling av färger som betraktas genom en vindruta.8.1.5. Provning av brandhärdighetSyftet med denna provning är att kontrollera att den invändiga ytan på en säkerhetsglasruta enligt definitionen i punkterna 2.3 och 2.4 har tillräckligt låg förbränningshastighet.8.1.6. Motståndskraft mot kemiska medelSyftet med denna provning är att bestämma att den invändiga ytan på en säkerhetsglasruta enligt definitionen i punkterna 2.3 och 2.4 utan försämring kan motstå verkan av att utsättas för kemikalier som kan förmodas förekomma eller användas i traktorn (t.ex. rengöringsmedel).8.2. Provningar som föreskrivs för glasrutor av de kategorier som definieras i punkterna 2.1 - 2.48.2.1. Säkerhetsglasrutor skall genomgå de provningar som anges i följande tabell:>Plats för tabell>8.2.2. En säkerhetsglasruta beviljas typgodkännande om den uppfyller alla krav som föreskrivs i de tillämpliga bestämmelser som anges i ovanstående tabell.9. ÄNDRING ELLER UTVIDGNING AV GODKÄNNANDE FÖR EN TYP AV SÄKERHETSGLASRUTA9.1. Alla ändringar av en typ av säkerhetsglasruta eller, i fråga om vindrutor, alla tillägg av vindrutor till en grupp, skall meddelas till den myndighet som godkänt typen av säkerhetsglasruta. Myndigheten kan sedan antingen9.1.1. anse att de gjorda ändringarna sannolikt inte har någon märkbar försämrande inverkan och, i fråga om vindrutor, att den nya typen tillhör den godkända gruppen av vindrutor, och att säkerhetsglasrutan i alla händelser fortfarande uppfyller kraven, eller9.1.2. kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarnas genomförande.9.2. Meddelande9.2.1. Bekräftande, vägran eller utvidgning av typgodkännande skall meddelas till medlemsstaterna enligt det förfarande som anges i avsnitt 5.3.9.2.2. Den behöriga myndighet som beviljat en utvidgning av typgodkännande skall förse varje meddelande som berör utvidgningen med ett serienummer.10. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP10.1. Säkerhetsglas som beviljats typgodkännande enligt denna och de följande bilagorna skall vara så tillverkat att det överensstämmer med den godkända typen och uppfyller kraven som anges i avsnitten 6, 7 och 8.10.2. För att kontrollera att kraven i 10.1 har uppfyllts skall ständiga kontroller utföras vid tillverkningen.10.3. Innehavaren av typgodkännande skall särskilt10.3.1. säkerställa att det finns förfaranden för kontroll av produktens kvalitet,10.3.2. ha tillgång till den utrustning som behövs för att kontrollera överensstämmelse med varje godkänd typ,10.3.3. registrera uppgifter om provningsresultat och hålla stöddokumenten(5) tillgängliga under en tid som bestäms genom överenskommelse med myndigheten,10.3.4. analysera resultaten för varje provningstyp för att kontrollera och säkerställa att produktegenskaperna inte förändras, men medge variationer som tillåts för industriell tillverkning,10.3.5. säkerställa att, för varje produkttyp, minst de provningar som föreskrivs i bilaga 3 O utförs och10.3.6. säkerställa att där några provexemplar eller provbitar inte uppfyller den berörda provningstypen, ytterligare provexemplar provas.Alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att återupprätta överensstämmelse med den berörda typen.10.4. Den behöriga myndigheten får vid valfri tidpunkt kontrollera de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje tillverkningsenhet (se punkt 1.3 i bilaga 3 O).10.4.1. Vid varje kontroll skall provningsuppgifter och tillverkningsnoteringar visas upp för inspektören.10.4.2. Inspektören får välja ut provexemplar slumpvis för provning i tillverkarens laboratorium. Minsta antalet provexemplar får bestämmas med hänsyn till resultaten av tillverkarens egna kontroller.10.4.3. När kvalitetsnivån tycks vara otillfredsställande eller när det tycks vara nödvändigt att kontrollera giltigheten hos de provningar som utförts enligt punkt 10.4.2 får inspektören välja ut provexemplar som skall sändas till den tekniska tjänst som utfört typgodkännandeprovningen.10.4.4. Den behöriga myndigheten får utföra varje provning som föreskrivs i detta direktiv.10.4.5. Den normala kontrollfrekvensen är två gånger per år. Om otillfredsställande resultat påträffas under någon av dessa kontroller skall den behöriga myndigheten se till att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att återupprätta överensstämmelsen med godkänd typ så snabbt som möjligt.11. PÅFÖLJDER FÖR BRISTANDE ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP11.1. Typgodkännande som beviljats för en typ av säkerhetsglasruta enligt detta direktiv får återkallas om kraven som anges i punkt 10.1 inte är uppfyllda.11.2. Om en medlemsstat återkallar ett godkännande som den tidigare beviljat skall den genast underrätta de andra medlemsstaterna om detta med hjälp av en kopia av typgodkännandeintyget försedd med "TYPGODKÄNNANDE ÅTERKALLAT" med stora bokstäver längst ned på intyget, samt underskrift och datum.12. TILLVERKNINGEN DEFINITIVT AVBRUTENOm innehavaren av typgodkännande helt upphör att tillverka en typ av säkerhetsglasruta som godkänts enligt detta direktiv skall han underrätta den myndighet som beviljat godkännandet om detta. Denna myndighet skall i sin tur underrätta de andra medlemsstaterna om detta, med hjälp av en kopia av det sammansatta typgodkännandemeddelandet enligt förebilden som visas i bilaga 3 B till detta direktiv.13. NAMN OCH ADRESSER FÖR TEKNISKA TJÄNSTEN SOM HAR ANSVARET FÖR ATT TYPGODKÄNNANDEPROVNINGARNA UTFÖRS OCH FÖR DE MYNDIGHETER SOM BEVILJAR SÅDANT GODKÄNNANDEVarje medlemsstat skall underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om namnen och adresserna för den tekniska tjänst som har ansvaret för att typgodkännandeprovningarna utförs och för de myndigheter som beviljar EEG-typgodkännande, till vilka typgodkännandeintyget och intygen som anger vägran eller återkallelse av typgodkännande som utfärdats i de andra medlemsstaterna skall sändas.Tillägg EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKEN >Start Grafik>(Se avsnitt 5.5 i bilaga 3 A)Vindrutor av härdat glas>Slut Grafik>>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en vindruta av härdat glas, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Vindrutor av härdat glas som belagts med plastmaterial>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en vindruta av härdat glas som belagts med plastmaterial, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Vindrutor av normalt laminerat glas>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en vindruta av normalt laminerat glas, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Vindrutor av normalt laminerat glas som belagts med plastmaterial>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en vindruta av normalt laminerat glas som belagts med plastmaterial, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Vindrutor av behandlat laminerat glas>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en vindruta av behandlat laminerat glas, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Vindrutor av plast-glastyp>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en vindruta av plast-glastyp, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Andra glasrutor än vindrutor med en normal ljusgenomsläpplighet på mindre än 70 %>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en annan glasruta än en vindruta för vilken kraven i bilaga 3 C avsnitt 9.1.4.2 är tillämpliga, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Dubbelglasade enheter med en normal ljusgenomsläpplighet på mindre än 70 %>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en dubbelglasad enhet, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Andra glasrutor än vindrutor som skall användas som vindrutor på traktorer>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en glasruta, visar att delen i fråga, avsedd att användas som en vindruta på en traktor, godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.Andra glasrutor än vindrutor med en normal ljusgenomsläpplighet på 70 % eller mer>Hänvisning till >Ovanstående typgodkännandemärke, anbringat på en annan glasruta än en vindruta för vilken kraven i punkt 9.1.4.1 i bilaga 3 C är tillämpliga, visar att delen i fråga godkändes i Frankrike (e2) enligt detta direktiv med typgodkännandenummer 001247.(1) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för Belgien, 9 för Spanien, 11 för Storbritannien, 13 för Luxemburg, 18 för Danmark, 21 för Portugal, IRL för Irland och EL för Grekland.(2) Enligt definitionen i punkt 2.3.(3) Provningsresultat för splittring skall registreras även om inte fotografier krävs.BILAGA 3 B >Start Grafik>Myndighetens namn[Största format: A4 (210 x 297 mm)]Meddelande om EEG-typgodkännande, vägran av typgodkännande, utvidgning av typgodkännande, återkallelse av typgodkännande(1)för en typ av säkerhetsglasruta enligt direktiv 89/173/EEGEEG-typgodkännande nr: Utvidgning nr:1. Kategori av säkerhetsglasruta:2. Beskrivning av glasruta (se tilläggen 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 (1) och, i fråga om vindrutor, förteckningen enligt tillägg 8):3. Handelsbeteckning eller varumärke:4. Tillverkarens namn och adress:5. Namn och adress för tillverkarens representant, om sådan finns:6. Tillhandahållen för typgodkännande den:7. Teknisk tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarnas genomförande:8. Datum på provningsrapport:9. Nummer på provningsrapport:10. Typgodkännande beviljat/vägrat/utvidgat/återkallat(2):11. Skäl för att utvidga typgodkännande:12. Anmärkningar:13. Ort:14. Datum:15. Underskrift:16. En förteckning över handlingarna som utgör den typgodkännandeuppsättning som förvaras hos den myndighet som beviljar godkännandet bifogas detta meddelande. Dessa handlingar kan erhållas på begäran.(1) Stryk det som inte är tillämpligt.(2) Myndighetens namm.>Slut Grafik>Tillägg 1 VINDRUTOR AV HÄRDAT GLAS >Start Grafik>(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 D eller 3 I)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Formkategori:- Tjocklekskategori:- Vindrutans nominella tjocklek:- Plastbeläggningarnas art och typ:- Plastbeläggningarnas tjocklek:Sekundäregenskaper- Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas):- Glasets färgning:- Plastbeläggningarnas färgning:- Ledare inlagda (ja/nej):- Solfilterremsor inlagda (ja/nej):Anmärkningar:Bifogade handlingar: förteckning över vindrutor (se tillägg 8).>Slut Grafik>Tillägg 2 ANDRA RUTOR AV ENHETLIGT HÄRDAT GLAS, UTOM VINDRUTOR >Start Grafik>(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 E eller 3 I)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Andra än vindrutor (ja/nej):- Vindruta för traktorer:- Formkategori:- Härdningsprocessens art:- Tjocklekskategori:- Plastbeläggningarnas art och typ:Sekundäregenskaper- Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas):- Glasets färgning:- Plastbeläggningarnas färgning:- Ledare inlagda (ja/nej):- Solfilterremsor inlagda (ja/nej):Godkända kriterier- Största area (plant glas):- Minsta vinkel:- Största utvecklad area (krökt glas):- Största segmenthöjd:Anmärkningar:Bifogade handlingar: förteckning över vindrutor (om sådan finns) (se tillägg 8).>Slut Grafik>Tillägg 3 VINDRUTOR AV LAMINERAT GLAS >Start Grafik>(normalt, behandlat eller plastbelagt)(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 F, 3 H eller 3 I)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Antal glasskikt:- Antal mellanskikt:- Vindrutans nominella tjocklek:- Mellanskiktens nominella tjocklek:- Specialbehandling av glaset:- Mellanskiktens art och typ:- Plastbeläggningarnas art och typ:Sekundäregenskaper- Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas):- Glasets färgning (färglöst/tonat):- Plastbeläggningarnas färgning (helt/delvis):- Ledare inlagda (ja/nej):- Solfilterremsor inlagda (ja/nej):Anmärkningar:Bifogade handlingar: förteckning över vindrutor (se tillägg 8).>Slut Grafik>Tillägg 4 ANDRA RUTOR AV LAMINERAT GLAS, UTOM VINDRUTOR >Start Grafik>(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 G eller 3 I)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Andra än vindrutor (ja/nej):- Vindrutor för traktorer:- Antal glasskikt:- Antal mellanskikt:- Tjocklekskategori:- Mellanskiktens nominella tjocklek:- Specialbehandling av glaset:- Mellanskiktens art och typ:- Plastbeläggningarnas art och typ:- Plastbeläggningarnas tjocklek:Sekundäregenskaper- Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas):- Mellanskiktets färgning (helt/delvis):- Glasets färgning:- Plastbeläggningarnas färgning:- Ledare inlagda (ja/nej):- Solfilterremsor inlagda (ja/nej):Anmärkningar:Bifogade handlingar: förteckning över vindrutor (om sådan finns) (se tillägg 8).>Slut Grafik>Tillägg 5 VINDRUTOR AV PLAST-GLASTYP >Start Grafik>(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 J)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Formkategori:- Antal plastskikt:- Glasets nominella tjocklek:- Behandling av glaset (ja/nej):- Vindrutans nominella tjocklek:- Nominell tjocklek på plastskikt som fungerar som mellanskikt:- Art och typ för plastskikt som fungerar som mellanskikt:- Art och typ för yttre plastskikt:Sekundäregenskaper- Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas):- Glasets färgning:- Plastskiktens färgning (helt/delvis):- Ledare inlagda (ja/nej):- Solfilterremsor inlagda (ja/nej):Anmärkningar:Bifogade handlingar: förteckning över vindrutor (se tillägg 8).>Slut Grafik>Tillägg 6 ANDRA RUTOR AV PLAST-GLASTYP, UTOM VINDRUTOR >Start Grafik>(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 K)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Andra än vindrutor (ja/nej):- Vindrutor för traktorer:- Antal plastskikt:- Glaskomponentens tjocklek:- Behandling av glaskomponenten (ja/nej):- Rutans nominella tjocklek:- Nominell tjocklek på plastskikt som fungerar som mellanskikt:- Art och typ för plastskikt som fungerar som mellanskikt:- Art och typ för yttre plastskikt:Sekundäregenskaper- Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas):- Glasets färgning (färglöst/tonat):- Plastskiktens färgning (helt/delvis):- Ledare inlagda (ja/nej):- Solfilterremsor inlagda (ja/nej):Anmärkningar:Bifogade handlingar: förteckning över vindrutor (om sådan finns) (se tillägg 8).>Slut Grafik>Tillägg 7 DUBBELGLASADE ENHETER >Start Grafik>(Primär- och sekundäregenskaper enligt definitionen i bilaga 3 L)Typgodkännande nr: Utvidgning nr:Primäregenskaper- Sammansättning av dubbelglasade enheter (symmetrisk/asymmetrisk):- Mellanrummets nominella bredd:- Sammanfogningsmetod:- Typ för varje glas enligt definitionen i bilagorna 3 E, 3 G, 3 I, 3 K:Bifogade handlingarEn blankett för de två rutorna i en symmetrisk dubbelglasad enhet enligt den bilaga under vilken rutorna har provats eller godkänts.En blankett för varje glasruta i en asymmetrisk dubbelglasad enhet enligt de bilagor under vilka dessa rutor har provats eller godkänts.Anmärkningar:>Slut Grafik>Tillägg 8 INNEHÅLL I FÖRTECKNINGEN ÖVER VINDRUTOR(1) >Start Grafik>För var och en av de vindrutor som omfattas av detta typgodkännande skall minst följande uppgifter tillhandahållas:- Traktortillverkare:- Traktortyp:- Utvecklad area (F):- Segmenthöjd (h):- Krökning (r):- Monteringsvinkel (á):- Indexpunktens koordinater (A, B, C) i förhållande till mittpunkten på vindrutans övre kant:>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>(1) Denna förteckning skall bifogas tilläggen 1, 2 (i förekommande fall), 3 och 5 till denna bilaga.>Slut Grafik>BILAGA 3 C ALLMÄNNA PROVNINGSVILLKOR 1. SPLITTRINGSPROVNINGAR1.1. Glasrutan som skall provas behöver inte vara styvt fastsatt. Den får dock vara fastsatt på en identisk glasruta med hjälp av tejp som är fäst runt hela kanten.1.2. För att åstadkomma splittring används en hammare på ungefär 75 g eller någon annan anordning som ger likvärdiga resultat. Spetsens krökningsradie skall vara 0,2 ± 0,05 mm.1.3. En provning skall utföras vid varje föreskriven islagspunkt.1.4 En undersökning av skärvorna skall utföras på fotografiskt kontaktpapper, varvid exponeringen skall inledas högst 10 sekunder och avslutas högst 3 minuter efter islaget. Endast de mörkaste linjerna, som representerar det första brottet, skall beaktas. Den tekniska tjänsten skall förvara fotografiska reproduktioner av den erhållna splittringen.2. SLAGPROVNINGAR MED KULA2.1. Provning med kula på 227 g2.1.1. Utrustning2.1.1.1. En kula av härdat stål med en massa på 227 ± 2 g och en diameter på cirka 38 mm.2.1.1.2. En anordning för att fälla kulan fritt från en höjd som skall anges, eller en anordning för att ge kulan en hastighet som motsvarar den som erhålls vid fritt fall. När en anordning för att slunga ut kulan används, skall toleransen för hastigheten vara ± 1% av den hastighet som motsvarar hastigheten vid fritt fall.2.1.1.3. Stödfixtur, till exempel av det slag som visas i figur 1, bestående av stålramar med 15 mm breda maskinbearbetade kanter, vilka monteras ovanpå varandra och kläs med gummipackningar med en tjocklek på ungefär 3 mm och en bredd på 15 mm och en hårdhet på 50 IRHD.Den nedre ramen vilar på en stållåda som är ungefär 150 mm hög. Provbiten hålls på plats av den övre ramen, vars massa är ungefär 3 kg. Stödramen är svetsad på en stålplåt som är ungefär 12 mm tjock och vilar på golvet med ett mellanlägg i form av en gummimatta som är ungefär 3 mm tjock och har en hårdhet på 50 IRHD.>Hänvisning till >Figur 1Stöd för provningar med kula2.1.2. Provningsvillkor- Temperatur: 20 ± 5 °C.- Tryck: 860 - 1 060 mbar.- Relativ luftfuktighet: 60 ± 20 %.2.1.3. ProvbitProvbiten skall vara en plan kvadrat med sidan 300 ± 10/0 mm.2.1.4. FörfarandeKonditionera provbiten vid angiven temperatur under minst fyra timmar omedelbart före provningen.Placera provbiten i fixturen (2.1.1.3). Provbitens plan skall vara vinkelrätt, inom 3°, mot kulans infallsriktning.Islagspunkten skall ligga inom 25 mm från provbitens geometriska mittpunkt för en fallhöjd på 6 m eller mindre, och inom 50 mm från provbitens mittpunkt för en fallhöjd på mer än 6 m. Kulan skall träffa den sida av provbiten som motsvarar utsidan på säkerhetsglasrutan när denna är monterad på fordonet. Kulan skall endast göra ett islag.2.2. Provning med kula på 2 260 g2.2.1. Utrustning2.2.1.1. En kula av härdat stål med en massa på 2 260 ± 20 g och en diameter på cirka 82 mm.2.2.1.2. En anordning för att fälla kulan fritt från en höjd som skall anges, eller en anordning för att ge kulan en hastighet som motsvarar den som erhålls vid fritt fall. När en anordning för att slunga ut kulan används, skall toleransen för hastigheten vara ± 1% av den hastighet som motsvarar hastigheten vid fritt fall.2.2.1.3. Stödfixturen är av det slag som visas i figur 1 och identisk med den som beskrivs i punkt 2.1.1.3.2.2.2. Provningsvillkor- Temperatur: 20 ± 5 °C.- Tryck: 860-1 060 mbar.- Relativ luftfuktighet: 60 ± 20 %.2.2.3. ProvbitProvbiten skall vara en plan kvadrat med sidan 300 ± 10/0 mm eller vara utskuren från den planaste delen av en vindruta eller annan krökt ruta av säkerhetsglas.Som ett alternativ kan hela vindrutan eller en annan krökt ruta av säkerhetsglas provas. I sådant fall skall omsorg ägnas åt att säkerställa lämplig kontakt mellan säkerhetsglasrutan och stödet.2.2.4. FörfarandeKonditionera provbiten vid angiven temperatur under minst fyra timmar omedelbart före provningen.Placera provbiten i fixturen (2.1.1.3). Provbitens plan skall vara vinkelrätt, inom 3°, mot kulans infallsriktning.Om provbiten är av plast skall den klämmas mot stödet.Islagspunkten skall ligga inom 25 mm från provbitens geometriska mittpunkt. Kulan skall träffa den sida av provbiten som motsvarar insidan på säkerhetsglasrutan när denna är monterad på fordonet. Kulan skall endast göra ett islag.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Utrustning3.1.1. En huvudattrapp med en sfärisk eller halvklotsformad huvudform gjord av laminerat hårt trä klätt med löstagbar filt och med eller utan en tvärbalk av trä. Det skall finnas ett halsformat mellanstycke mellan den sfäriska delen och tvärbalken och en monteringsstång på andra sidan om tvärbalken.Måtten är enligt figur 2.Utrustningens totala massa är 10 ± 0,2 kg.>Hänvisning till >Figur 2Huvudattrappen3.1.2. En anordning för att fälla huvudattrappen fritt från en höjd som skall anges, eller en anordning för att ge attrappen en hastighet som motsvarar den som erhålls vid fritt fall.När en anordning för att slunga fram huvudattrappen används, skall toleransen för hastigheten vara ± 1% av den hastighet som motsvarar hastigheten vid fritt fall.3.1.3. Stödfixtur enligt figur 3 för provning av plana provbitar. Fixturen består av två stålramar, med 50 mm breda maskinbearbetade kanter, vilka monteras ovanpå varandra och kläs med gummipackningar med tjocklek på ungefär 3 mm och bredd på 15 ± 1 mm och en hårdhet på 70 IRHD.Den övre ramen hålls tryckt mot den nedre ramen av minst åtta skruvar.3.2. Provningsvillkor3.2.1. - Temperatur: 20 ± 5 °C.3.2.2. - Tryck: 860-1 060 mbar.3.2.3. - Relativ luftfuktighet: 60 ± 20 %.>Hänvisning till >Figur 3Stöd för provningar med huvudattrapp3.3. Förfarande3.3.1. Provning på en plan provbitDen plana provbiten, med en längd på 1 100 + 5/-2 mm och en bredd på 500 + 5/-2 mm, förvaras i en konstant temperatur på 20 ± 5 °C under minst fyra timmar omedelbart före provningen. Fäst provbiten i stödramarna (3.1.3); dra åt skruvarna för att säkerställa att provbitens rörelse under provningen inte överstiger 2 mm. Provbitens plan skall vara i huvudsak vinkelrätt mot attrappens infallsriktning. Attrappen skall träffa provbiten inom 40 mm från dess geometriska mittpunkt på den sida som motsvarar insidan på säkerhetsglasrutan när denna är monterad på fordonet, och endast göra ett islag.Filtbeklädnadens anslagsyta skall bytas ut efter 12 provningar.3.3.2. Provningar på en komplett vindruta (används endast för en fallhöjd på mindre än eller lika med 1,5 m)Placera vindrutan fritt på ett stöd med ett mellanlägg i form av ett gummiband med hårdhet på 70 IRHD och tjocklek på ungefär 3 mm, varvid kontaktbredden över hela omkretsen skall vara ungefär 15 mm. Stödet består av ett styvt stycke som motsvarar vindrutans form så att huvudattrappen träffar den inre ytan. Vid behov skall stödet vila på ett styvt stativ med ett mellanlägg i form av en gummimatta med hårdhet på 70 IRHD och tjocklek på ungefär 3 mm.Vindrutans yta skall vara i huvudsak vinkelrät mot huvudattrappens infallsriktning.Huvudattrappen skall träffa vindrutan i en punkt som ligger inom 40 mm från dess geometriska mittpunkt på den sida som motsvarar insidan på säkerhetsglasrutan när denna är monterad på fordonet, och endast göra ett islag.Filtbeklädnadens anslagsyta skall bytas ut efter 12 provningar.(1) Minsta rekommenderat vridmoment för M 20 är 30 Nm.4. NÖTNINGSPROVNING4.1. Utrustning4.1.1. En nötningsapparat(1) som visas schematiskt i figur 4 och består av- ett horisontellt vridbord, med centrumfäste, som roterar moturs med 65 - 75 varv/min och>Hänvisning till >Figur 4Figur över nötningsapparat- två vägda parallella armar som vardera är försedda med ett särskilt nötande hjul som är fritt upphängt på en kullagerförsedd horisontell axel. Varje hjul vilar på provbiten under det tryck som utövas av en massa på 500 g.Nötningsapparatens vridbord skall rotera jämnt, i huvudsak i ett plan (avvikelsen från detta plan får inte vara större än ± 0,05 mm på ett avstånd av 1,6 mm från vridbordets periferi). Hjulen skall vara monterade på ett sådant sätt att de när de är i kontakt med den roterande provbiten roterar i motsatta riktningar så att de två gånger under varje provbitsvarv utövar en sammantryckande och nötande påverkan längs kurvlinjer över en ringformig yta på ungefär 30 cm².4.1.2. Nötande hjul(2), vardera med en diameter på 45 - 50 mm och en tjocklek på 12,5 mm, bestående av ett särskilt finkornigt slipmedel inbäddat i ett medelhårt gummi. Hjulen skall ha en hårdhet på 72 ± 5 IRHD, mätt i fyra punkter jämnt fördelade över mittlinjen på den nötande ytan, varvid trycket skall anbringas vertikalt längs en hjuldiameter och avläsningarna göras 10 sekunder efter full ansättning av trycket.De nötande hjulen skall förberedas för användning genom mycket långsam rotation mot ett plant glas för att säkerställa att deras yta är helt jämn.4.1.3. En ljuskälla bestående av en glödlampa som har sin glödtråd innesluten i en parallellepiped med måtten 1,5 mm x 1,5 mm x 3 mm. La tension appliquée au filament de l'ampoule doit être telle que sa température de couleur soit 2856 + 50K. Spänningen skall stabiliseras inom ± >NUM>1>DEN>1 000. Instrumentet som används för att kontrollera spänningen skall ha lämplig noggrannhet.4.1.4. Ett optiskt system bestående av en lins med en brännvidd, f, på minst 500 mm och korrigerad för färgavvikelser. Full bländaröppning av linsen får inte överstiga >NUM>f>DEN>20. Avståndet mellan linsen och ljuskällan ställs in så att en i huvudsak parallell ljusstråle erhålls. En bländare förs in för att begränsa ljusstrålens diameter till 7 mm ± 1 mm. Denna bländare skall placeras på ett avstånd av 100 ± 50 mm från linsen på den sida som är riktad bort från ljuskällan.4.1.5. En utrustning för mätning av utspritt ljus (se figur 5), bestående av en fotoelektrisk cell med ett integrerande klot med en diameter på 200-250 mm. Klotet är försett med ingångs- och utgångsöppningar för ljuset. Ingångsöppningen skall vara rund och ha en diameter på minst två gånger ljusstrålens diameter. Klotets utgångsöppning förses med antingen en ljusfälla eller en reflexstandard enligt det förfarande som beskrivs i punkt 4.4.3 nedan. Ljusfällan absorberar allt ljus när ingen provbit är införd i ljusstrålen.Ljusstrålens axel skall gå genom centrum på ingångs- och utgångsöppningarna. Diametern b på utgångsöppningen för ljuset skall vara lika med 2a x tan 4°, där a är klotets diameter. Den fotoelektriska cellen skall monteras på ett sådant sätt att den inte kan nås av ljus som kommer direkt från ingångsöppningen eller reflexstandarden.De invändiga ytorna i det integrerande klotet och reflexstandarden skall ha i huvudsak likvärdig reflektionsförmåga och matthet och icke-selektivitet. Utsignalen från den fotoelektriska cellen skall vara linjär inom ± 2% över det använda ljusstyrkeområdet.Instrumentets konstruktion skall vara sådan att inget galvanometerutslag erhålls när klotet är mörkt. Hela utrustningen skall kontrolleras med regelbundna mellanrum med hjälp av kalibreringsstandarder med bestämd skala för ljusspridning. Om mätningar för ljusspridning utförs med hjälp av utrustning eller metoder som skiljer sig från de som beskrivs ovan skall resultaten vid behov korrigeras så att de överensstämmer med de som erhålls med den utrustning som beskrivs ovan.>Hänvisning till >Figur 5Ljusspridningsmätare4.2. Provningsvillkor4.2.1. Temperatur: 20 ± 5 °C.4.2.2. Tryck: 860 - 1 060 mbar.4.2.3. Relativ luftfuktighet: 60 ± 20 %.4.3. ProvbitarProvbitarna skall vara plana kvadrater med sidan 100 mm, med båda ytorna i huvudsak plana och parallella, och vid behov vara försedda med ett fästhål med diametern 6,4 + 0,2/-0 mm som borrats i mittpunkten.4.4. FörfarandeNötningsprovningen utförs på den yta av provbiten som motsvarar utsidan på säkerhetsglasrutan när denna är monterad på fordonet, samt även på insidan i fråga om en glasruta med en plastbeläggning.4.4.1. Omedelbart före och efter nötningen skall provbiten rengöras på följande sätt:a) Torka med en linneduk under rent rinnande vatten.b) Skölj med destillerat eller avmineraliserat vatten.c) Blås torrt med syre eller kväve.d) Avlägsna eventuella spår av vatten genom att badda lätt med en fuktad linneduk. Torka vid behov genom att pressa lätt mellan två linnedukar.All behandling med ultraljudsutrustning skall undvikas. Efter rengöring skall provbitarna endast hållas i kanterna och förvaras så att skada på eller förorening av deras ytor förhindras.4.4.2. Konditionera provbitarna under en minsta tid av 48 timmar i en temperatur på 20 ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 60 ± 20 %.4.4.3. Placera omedelbart provbiten mot ingångsöppningen på det integrerande klotet. Vinkeln mellan normalen (vinkelrät) mot provbitens yta och strålens axel får inte överstiga 8°.Gör fyra avläsningar enligt följande tabell:>Plats för tabell>Upprepa avläsningarna T1, T2, T3 och T4 med andra angivna lägen på provbiten för att bestämma jämnheten.Beräkna den totala genomsläppligheten Tt = >NUM>T2>DEN>T1.Beräkna spridningsgenomsläppligheten Td enligt följande:Td = >NUM>T4 - T 3>NUM>(T2/>DEN>/T1)/>DEN>T1Beräkna procentandelen utspridd diffusion, eller utspritt ljus, eller båda, enligt följande:>NUM>Td/>DEN>Tt × 100 (%)Mät den första ljusspridningen hos provbiten i minst fyra jämnt fördelade punkter inom det inte nötta området enligt formeln ovan. Medelvärdesberäkna resultaten för varje provbit. I stället för de fyra mätningarna kan ett medelvärde erhållas genom att biten roteras jämnt med 3 varv/sek eller mer.För varje säkerhetsglasruta skall tre provningar utföras med samma sort. Använd ljusspridningen som ett mått på underytans nötning sedan provbiten genomgått nötningsprovningen.Mät det ljus som sprids ut av de uppnötta spåren i minst fyra jämnt fördelade punkter längs spåret enligt formeln ovan. Medelvärdesberäkna resultaten för varje provbit. I stället för de fyra mätningarna kan ett medelvärde erhållas genom att biten roteras jämnt med 3 varv/sek eller mer.4.5. Nötningsprovningen skall endast utföras om den tekniska tjänst som utför provningen finner det nödvändigt. Vederbörlig hänsyn skall tas till de uppgifter som redan står till dess förfogande. Så föranleder normalt t. ex. ändringar av mellanskiktets eller materialets tjocklek inte ytterligare provning.4.6. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaInga sekundäregenskaper berörs.5. PROVNING VID HÖG TEMPERATUR5.1. FörfarandeVärm till 100 °C tre provexemplar eller tre provbitar på minst 300 mm x 300 mm som laboratoriet tagit ut från tre vindrutor eller tre andra glasrutor än vindrutor, så att ett av måtten motsvarar rutans överkant.Upprätthåll denna temperatur under en tid av två timmar, och tillåt sedan provexemplaren att kylas ned till rumstemperatur. Om säkerhetsglasrutan har båda yttre ytorna av oorganiskt material får provningen utföras genom att provexemplaret sänks ned vertikalt i kokande vatten under den angivna tiden, varvid försiktighet skall iakttas för att undvika onödig temperaturchock. Om provbitar skärs ut från vindrutor skall en kant på varje sådan provbit vara en del av vindrutans kant.5.2. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>5.3. Tolkning av resultat5.3.1. Provningen av motståndskraft mot hög temperatur anses ge ett positivt resultat om bubblor eller andra felaktigheter inte bildas mer än 15 mm från en oskuren kant eller 25 mm från en skuren kant på provbiten eller provexemplaret eller mer än 10 mm från eventuella sprickor som kan uppstå under provningen.5.3.2. En uppsättning provbitar eller provexemplar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande i fråga om provning av motståndskraft mot hög temperatur om något av följande villkor är uppfyllda:5.3.2.1. Alla provningarna ger ett tillfredsställande resultat.5.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat ger ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning provbitar eller provexemplar tillfredsställande resultat.6. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT STRÅLNING6.1. Provningsmetod6.1.1. Utrustning6.1.1.1. En strålningskälla bestående av en kvicksilverlampa av medeltryckstyp med en rörformad kvartslampa av ozonfri typ; lampaxeln är vertikal. Lampans nominella mått är 360 mm i längd och 9,5 mm i diameter. Ljusbågens längd är 300 ± 4 mm. Lampan skall matas med 750 ± 50 W.Varje annan strålningskälla som åstadkommer samma verkan som lampan som beskrivs ovan får användas. För att kontrollera att verkan av en annan källa är densamma görs en jämförelse genom att energimängden som avges inom ett våglängdsområde på 300-450 mm mäts, varvid alla andra våglängder avlägsnas med hjälp av lämpliga filter. Den alternativa källan används sedan med dessa filter.I fråga om säkerhetsglasrutor för vilka det inte finns någon tillfredsställande överensstämmelse mellan denna provning och användningsförhållandena är det nödvändigt att anpassa provningsvillkoren.6.1.1.2. En strömförsörjningstransformator och en kondensator med förmåga att förse lampan (6.1.1.1) med en starttoppspänning på minst 1 100 V och en driftspänning på 500 ± 50 V.6.1.1.3. En anordning för montering och rotation av provbitarna med 1 - 5 varv/min runt den centralt placerade strålningskällan för att säkerställa jämn bestrålning.6.1.2. Provbitar6.1.2.1. Provbitarnas storlek skall vara 76 mm x 300 mm.6.1.2.2. Provbitarna skärs ut av tekniska tjänsten från rutornas övre del på ett sådant sätt att- i fråga om andra glasrutor än vindrutor: provbitarnas övre kant sammanfaller med rutornas övre kant,- i fråga om vindrutor: provbitarnas övre kant sammanfaller med övre gränsen för det område inom vilket normal genomsläpplighet skall kontrolleras och bestämmas enligt punkt 9.1.2.2 i denna bilaga.6.1.3. FörfarandeKontrollera den normala ljusgenomsläppligheten, bestämd enligt punkterna 9.1.1-9.1.2 i denna bilaga, för tre provexemplar före bestrålning. Skydda en del av varje provexemplar mot strålningen och placera sedan exemplaret i provningsutrustningen 230 mm från och parallellt längs med lampaxeln. Upprätthåll temperaturen hos exemplaren vid 45 ± 5 °C under hela provningen. Den sida av varje provexemplar som skulle utgöra en utvändig glasad del på traktorn skall vara vänd mot lampan. För den lamptyp som beskrivs i punkt 6.1.1.1 är bestrålningstiden 100 timmar. Efter bestrålning skall den normala ljusgenomsläppligheten mätas igen inom det bestrålade området på varje exemplar.6.1.4. Varje provbit eller provexemplar (totalt tre) utsätts enligt förfarandet ovan för strålning så att strålningen i varje punkt på provbiten eller exemplaret åstadkommer samma verkan på mellanskiktet som skulle åstadkommas genom solstrålning med 1 400 W/m² under 100 timmar.6.2. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>6.3. Tolkning av resultat6.3.1. Provningen av motståndskraft mot strålning anses ha gett ett positivt resultat om följande villkor är uppfyllda:6.3.1.1. Den totala ljusgenomsläppligheten mätt enligt avsnitten 9.1.1 - 9.1.2 i denna bilaga sjunker inte under 95 % av ursprungsvärdet före bestrålning och sjunker i vart fall inte under6.3.1.1.1. 70 % i fråga om andra glasrutor än vindrutor vilka skall uppfylla kraven om förarens siktfält i alla riktningar,6.3.1.1.2. 75 % i fråga om vindrutor, inom det område inom vilket normal genomsläpplighet skall kontrolleras enligt definitionen i punkt 9.1.2.2 nedan.6.3.1.2. Provbiten eller provexemplaret får dock uppvisa en svag färgning efter bestrålning när den eller det undersöks mot en vit bakgrund, men ingen annan felaktighet får synas.6.3.2. En uppsättning provbitar eller provexemplar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande i fråga om provning av motståndskraften mot strålning om ett av följande villkor är uppfyllt:6.3.2.1. Alla provningar ger ett tillfredsställande resultat.6.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat, ger ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning provbitar eller provexemplar tillfredsställande resultat.7. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT LUFTFUKTIGHET7.1. FörfarandeFörvara tre provexemplar eller tre provbitar på minst 300 mm x 300 mm i kvadrat vertikalt under två veckor i en sluten behållare i vilken temperaturen upprätthålls vid 50 ± 2 °C och den relativa luftfuktigheten vid 95 % ± 4 %(3).Provbitarna förbereds på ett sådant sätt att- en kant på varje provbit är en del av en ursprungskant på vindrutan,- om flera provbitar provas samtidigt skall lämpligt mellanrum finnas mellan dem.Åtgärder skall vidtas för att förhindra att kondensat från väggarna eller taket i provkammaren faller ned på provbitarna.7.2. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>7.3. Tolkning av resultat7.3.1. Säkerhetsglasrutor anses vara tillfredsställande i fråga om motståndskraft mot luftfuktighet om ingen märkbar förändring iakttas mer än 10 mm från de oskurna kanterna eller mer än 15 mm från de skurna kanterna efter en förvaring under två timmar i omgivningsluften för normalt och behandlat laminerat glas och under 48 timmar i omgivningsluften för plastbelagda glasrutor och rutor av plast-glastyp.7.3.2. En uppsättning provbitar eller provexemplar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande i fråga om motståndskraften mot luftfuktighet om ett av följande villkor är uppfyllt:7.3.2.1. Alla provningar ger ett tillfredsställande resultat.7.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat, ger ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning provexemplar tillfredsställande resultat.8. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT TEMPERATURFÖRÄNDRINGAR8.1. ProvningsmetodTvå provbitar på 300 x 300 mm placeras i en sluten kammare under sex timmar i en temperatur på -40 ± 5 °C. De placeras sedan i omgivningsluften i en temperatur på 23 ± 2 °C under en timme, eller tills provbiten har nått en stabil temperatur. De placeras sedan i ett luftflöde vid en temperatur på 72 ± 2 °C under tre timmar. Provbitarna undersöks sedan efter det att de återställts till omgivningsluften på 23 ± 2 °C och kylts ned till denna temperatur.8.2. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>8.3. Tolkning av resultatProvningen av motståndsförmåga mot temperaturändringar anses ha gett ett positivt resultat om provbitarna inte uppvisar någon sprickning, förmörkning, flagning eller annan tydlig försämring.9. OPTISKA EGENSKAPER9.1. Provning av ljusgenomsläpplighet9.1.1 Utrustning9.1.1.1. En ljuskälla bestående av en glödlampa med glödtråden innesluten i en parallellepiped med måtten 1,5 mm x 1,5 mm x 3 mm. Spänningen på lampans glödtråd skall vara sådan att färgtemperaturen är 2 856 K ± 50 K. Denna spänning stabiliseras inom ± >NUM>1>DEN>1 000. Instrumentet som används för att kontrollera spänningen skall ha lämplig noggrannhet.9.1.1.2. Ett optiskt system bestående av en lins med en brännvidd på minst 500 mm och korrigerad för färgavvikelser. Linsens totala bländaröppning får inte överstiga >NUM>f>DEN>20. Avståndet mellan linsen och ljuskällan skall vara inställt så att en i huvudsak parallell ljusstråle erhålls.En bländare förs in för att begränsa ljusstrålens diameter till 7 ± 1 mm. Denna bländare placeras på ett avstånd av 100 ± 50 mm från linsen på den sida som är riktad bort från ljuskällan. Mätpunkten skall vara i ljusstrålens mitt.9.1.1.3. Mätutrustning. Mottagaren skall ha en relativ spektral känslighet i god överensstämmelse med den relativa spektrala ljusverkningsgraden hos det fotometriska instrument som ICI(4) har som standard. Mottagarens känsliga yta täcks med ett spridande medium och skall ha minst dubbelt så stor tvärsnittsarea som ljusstrålen som avges av det optiska systemet. Om ett integrerande klot används, skall klotets öppning ha en tvärsnittsarea som är minst dubbelt så stor som tvärsnittsarean på strålens parallella del.Linjäriteten hos mottagaren och tillhörande visarinstrument skall vara bättre än 2 % på skalans effektiva del.9.1.2. FörfarandeStäll in instrumentet som visar mottagarens svar så att det visar 100 skalutslag när säkerhetsglasrutan inte är införd i ljusstrålen. När inget ljus faller på mottagaren skall instrumentet visa noll.Placera säkerhetsglasrutan på ett avstånd från mottagaren som är lika med ungefär fem gånger mottagarens diameter. För in säkerhetsglasrutan mellan bländaren och mottagaren och ställ in den så att ljusstrålens infallsvinkel blir 0° ± 5°. Den normala genomsläppligheten mäts på säkerhetsglasrutan och för varje punkt som mäts avläses antalet skalutslag, n, på visarinstrumentet. Den normala genomsläppligheten ôr är lika med >NUM>n>DEN>100.9.1.2.1. I fråga om vindrutor får andra provningsmetoder tillämpas, antingen med ett provexemplar som skurits ut från den planaste delen av en vindruta eller en särskilt framställd plan kvadrat med material- och tjockleksegenskaper som är identiska med den verkliga vindrutans, varvid mätningarna skall utföras vinkelrätt (längs normalen) mot glasrutan.9.1.2.2. Provningen utförs i det område 1 som anges i punkt 9.2.5.2 i denna bilaga.9.1.2.3. I fråga om traktorer för vilka det inte är möjligt att bestämma område 1, utförs provningen i område 1' enligt punkt 9.2.5.3 i denna bilaga.9.1.3. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>>Plats för tabell>9.1.4. Tolkning av resultat9.1.4.1. Den normala genomsläppligheten mätt enligt avsnitt 9.1.2 får i fråga om vindrutor inte vara mindre än 75 % och i fråga om andra fönster än vindrutor inte mindre än 70 %.9.1.4.2. I fråga om fönster som befinner sig inom områden som inte är viktiga för förarens siktfält (till exempel glastak) får den normala genomsläpplighetsfaktorn för ljus från rutan vara mindre än 70 %. Fönster som har en normal ljusgenomsläpplighetsfaktor på mindre än 70 % skall märkas med en lämplig symbol.9.2. Provning av optisk förvrängning9.2.1. RäckviddDen angivna metoden är en projektionsmetod som medger utvärdering av den optiska förvrängningen hos en säkerhetsglasruta.9.2.1.1. Definitioner9.2.1.1.1. Optisk avvikelse: vinkeln mellan den sanna och den synbara riktningen för en punkt som betraktas genom säkerhetsglasrutan, varvid vinkelns storlek är en funktion av siktlinjens infallsvinkel, glasrutans tjocklek och lutning och krökningsradien i infallspunkten.9.2.1.1.2. Optisk förvrängning i en riktning MM': den algebraiska skillnaden i vinkelavvikelse Äá mätt mellan två punkter M och M' på säkerhetsglasrutans yta, varvid avståndet mellan de två punkterna är sådant att deras projektioner på ett plan i rät vinkel mot siktriktningen åtskiljs av ett visst avstånd Äx (se figur 6).Moturs avvikelse skall betraktas som positiv och medurs avvikelse som negativ.9.2.1.1.3. Optisk förvrängning i en punkt M: den största optiska förvrängningen för alla riktningar MM' från punkten M.9.2.1.2. UtrustningDenna metod innefattar projektionen av en lämplig diabild (raster) på bildskärmen genom den säkerhetsglasruta som provas. Den ändring av formen på den projicerade bilden som införandet av säkerhetsglasrutan i ljuslinjen medför utgör ett mått på förvrängningen. Utrustningen består av följande delar, uppställda enligt figur 9.>Hänvisning till >Figur 6Schematisk återgivning av optisk förvrängningAnmärkningar: Äá = á1 - á2, dvs. den optiska förvrängningen i riktningen MM'.Äx = MC, dvs. avståndet mellan två räta linjer parallellt med siktriktningen och genom punkterna M och M'.>Hänvisning till >Figur 7Optiskt system i projektorn9.2.1.2.1. En projektor av bra kvalitet med en stark punktljuskälla har exempelvis följande egenskaper:- Brännvidd på minst 90 mm.- Bländaröppning på ungefär >NUM>1>DEN>2,5.- Kvartshalogenlampa på 150 W (om den används utan filter).- Kvartshalogenlampa på 250 W (om ett grönt filter används).>Hänvisning till >Figur 8Förstorad del av diabildenProjektorn visas schematiskt i figur 7. En bländare med en diameter på 8 mm placeras ungefär 10 mm från den främre linsen.9.2.1.2.2. Diabilder (raster) till exempel bestående av en matris av ljusa runda former på en mörk bakgrund (se figur 8). Diabilden skall ha tillräckligt hög kvalitet och kontrast för att medge mätning med ett fel på mindre än 5 %. När säkerhetsglasrutan som skall undersökas inte är införd skall måtten på de runda formerna vara sådana att de runda formerna, när de projiceras, bildar en matris av cirklar med diametern >NUM>R1+R2/>DEN>R1× där × = 4 mm(se figurerna6och9).>Hänvisning till >R1 = 4 mR2 = 2-4 m (helst 4 m)Figur 9Uppställning av utrustningen för provningen av optisk förvrängning9.2.1.2.3. Ett stödstativ, helst ett som medger vertikal och horisontell avsökning, liksom vridning av säkerhetsglasrutan.9.2.1.2.4. En kontrollförebild för mätning av måttändringar där en snabb uppskattning krävs. En lämplig konstruktion visas i figur 10.>Hänvisning till >Figur 10Konstruktion för en lämplig kontrollförebild9.2.1.3. Förfarande9.2.1.3.1. AllmäntMontera säkerhetsglasrutan på stödstativet (9.2.1.2.3) i den konstruktivt bestämda lutningsvinkeln. Projicera provbilden genom det område som undersöks. Vrid säkerhetsglasrutan eller flytta den antingen horisontellt eller vertikalt för att undersöka hela det angivna området.9.2.1.3.2. Uppskattning med hjälp av en kontrollförebildNär en snabb uppskattning med en möjlig felmarginal på upp till 20 % är tillräcklig, beräkna värdet för A (se figur 10) från gränsvärdet ÄáL för avvikelseändringen och värdet för R2, avståndet från säkerhetsglasrutan till bildskärmen:A = 0,145 ÄáL 7 R2Förhållandet mellan diameterändringen på den projicerade bilden Äd och ändringen av vinkelavvikelsen Äá erhålls avÄd = 0,29 Äá. 7R2därÄd uttrycks i millimeter,A uttrycks i millimeter,ÄáL uttrycks i bågminuter,Äá uttrycks i bågminuter ochR2 uttrycks i meter.9.2.1.3.3. Mätning med hjälp av en fotoelektrisk anordningNär en exakt mätning med en möjlig felmarginal på mindre än 10 % av gränsvärdet krävs, mät Äd på projektionsaxeln, varvid värdet för punktbredden tas i den punkt där luminansen är 0,5 gånger det största punktluminansvärdet.9.2.1.4. Angivande av resultatUtvärdera den optiska förvrängningen hos säkerhetsglasrutorna genom att mäta Äd i någon punkt på ytan och i alla riktningar för att hitta största Äd.9.2.1.5. Alternativ metodDessutom medges en strioskopisk metod som ett alternativ till projektionsmetoderna, förutsatt att noggrannheten hos mätningarna som anges i punkterna 9.2.1.3.2 och 9.2.1.3.3 upprätthålls.9.2.1.6. Avståndet Äx skall vara 4 mm.9.2.1.7. Vindrutan skall monteras i samma lutningsvinkel som på traktorn.9.2.1.8. Projektionsaxeln i horisontalplanet skall vara ungefär vinkelrät mot avbildningen av vindrutan i detta plan.9.2.2. Mätningarna utförs i område 1 enligt vad som föreskrivs i punkt 9.2.5.2 i denna bilaga.9.2.2.1. I fråga om traktorer för vilka det inte är möjligt att bestämma område 1 enligt definitionen i punkt 9.2.5.3 i denna bilaga skall provningen utföras i område 1' enligt definitionen i punkt 9.2.5.3 i denna bilaga.9.2.2.2. TraktortypProvningen skall upprepas om vindrutan skall monteras på en traktor av en typ som har ett annat siktfält framåt än den traktortyp som vindrutan redan godkänts för.9.2.3. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna9.2.3.1. Materialets art>Plats för tabell>9.2.3.2. Övriga sekundäregenskaperInga andra sekundäregenskaper berörs.9.2.4. Antal provexemplarFyra provexemplar skall tillhandahållas för provning.9.2.5. Definition av siktområdet på traktorvindrutor9.2.5.1. Siktområdet definieras på grundval av följande:9.2.5.1.1. Referenspunkten enligt definitionen i punkt 1.2 i bilagan "Siktfält" till rådets direktiv 74/347/EEG av den 25 juni 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet och vindrutetorkare för jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul. Denna punkt betecknas med O nedan.9.2.5.1.2. Den räta linjen OQ som är den horisontella räta linje som går genom referenspunkten och är vinkelrät mot traktorns symmetrilängsplan.9.2.5.2. Område 1 är det vindruteområde som bestäms av skärningslinjerna mellan vindrutan och de fyra plan som definieras nedan:P1 - ett vertikalt plan som går genom O och bildar en vinkel på 15° till vänster om traktorns symmetrilängsplan.P2 - ett vertikalt plan som är symmetriskt med P1 omkring traktorns symmetrilängsplan.Om detta inte är möjligt (till exempel för att ett symmetriskt symmetrilängsplan saknas), är P2 det plan som är symmetriskt med P1 omkring det traktorlängsplan som går genom referenspunkten.P3 - ett plan som går genom den räta linjen OQ och bildar en vinkel på 10° över horisontalplanet.P4 - ett plan som går genom den räta linjen OQ och bildar en vinkel på 8° under horisontalplanet.9.2.5.3. I fråga om traktorer för vilka det inte är möjligt att bestämma område 1 enligt definitionen i punkt 9.2.5.2 i denna bilaga, utgörs område 1' av vindrutans hela yta.9.2.6. Tolkning av resultatEn typ av vindruta anses vara tillfredsställande i fråga om optisk förvrängning om den optiska förvrängningen hos de fyra provexemplar som tillhandahålls för provning inte överstiger ett största värde på 2 bågminuter i vare sig område 1 eller område 1'.9.2.6.1. Ingen mätning skall utföras inom ett 100 mm brett periferiområde.9.2.6.2. I fråga om delade vindrutor, utförs ingen mätning inom ett 35 mm brett band mätt från rutans kant, som får befinna sig intill vindrutedelaren.9.3. Provning av sekundärbildens separation9.3.1. RäckviddTvå provningsmetoder erkänns:- målprovning och- provning med kollimatorteleskop.Dessa provningsmetoder får valfritt användas för typgodkännande, kvalitetskontroll eller utvärdering av produkter.9.3.1.1. Målprovning9.3.1.1.1. UtrustningDenna metod innefattar granskning av ett belyst mål genom säkerhetsglasrutan. Målet får vara konstruerat på ett sådant sätt att provningen kan utföras i form av en enkel bedömning av typen "godkänd/inte godkänd".Målet skall helst vara av en av följande typer:a) Ett belyst ringmål vars ytterdiameter, D, sträcker sig över en vinkel på ç bågminuter i en punkt som befinner sig på ett avstånd av x meter (figur 11a).b) Ett belyst ring- och punktmål vars mått är sådana att avståndet D från en punkt på punktens kant till närmaste punkten på cirkelns insida sträcker sig över en vinkel på ç bågminuter i en punkt som befinner sig på ett avstånd av x meter (figur 11b).I båda fallen gäller attç är gränsvärdet för sekundärbildens separation,x är avståndet från säkerhetsglasrutan till målet (minst 7 m) ochD erhålls av formelnD = x. tan çDet belysta målet består av en ljuslåda på ungefär 300 mm x 300 mm x 150 mm, vars framsida mest praktiskt är uppbyggd av glas som täckts med ogenomskinligt svart papper eller bestrukits med matt svart färg. Lådan belyses med en lämplig ljuskälla. Lådans insida är bestruken med matt vit färg. Det kan vara praktiskt att använda andra former av mål, till exempel det som visas i figur 14. Det är även godtagbart att ersätta målsystemet med ett projektionssystem och granska de uppkomna bilderna på en skärm.9.3.1.1.2. FörfarandeMontera säkerhetsglasrutan i den angivna lutningsvinkeln på ett lämpligt stativ på ett sådant sätt att observationen utförs i det horisontalplan som går genom målets mittpunkt.Ljuslådan skall studeras i ett mörkt eller halvmörkt rum genom varje del av området som undersöks så att förekomsten av varje sekundärbild som hör samman med det belysta målet upptäcks. Vrid säkerhetsglasrutan vid behov för att säkerställa att rätt observationsriktning upprätthålls. En lupp får användas för granskningen.9.3.1.1.3. Angivande av resultatBestäm om- när mål a) används (se figur 11a): cirkelns primär- och sekundärbilder skiljs åt, dvs. om gränsvärdet för ç är överskridet, eller- när mål b) används (se figur 11b): punktens sekundärbild växlar bortom tangentpunkten med cirkelns innerkant, dvs. om gränsvärdet för ç är överskridet.>Hänvisning till >Figur 11Målens mått>Hänvisning till >1. Lampa.2. Kondensor, öppning > 8,6 mm.3. Skärm av slipat glas, öppning > kondensoröppning.4. Färgfilter med mitthål med diameter på ungefär 0,3 mm; diameter > 8,6 mm.5. Polär koordinatplatta, diameter 8,6 mm.6. Akromatisk lins, f ≥ 86 mm, öppning 10 mm.7. Akromatisk lins, f ≥ 86 mm, öppning 10 mm.8. Svart punkt, diameter ungefär 0,3 mm.9. Akromatisk lins, f = 20 mm, öppning ≤ 10 mm.Figur 13Utrustning för provning med kollimatorteleskop9.3.1.2. Provning med kollimatorteleskopVid behov tillämpas det förfarande som beskrivs i detta avsnitt.9.3.1.2.1. UtrustningUtrustningen består av en kollimator och ett teleskop och får kopplas ihop enligt figur 13. Varje likvärdigt optiskt system får dock användas.9.3.1.2.2. FörfarandeKollimatorteleskopet skapar vid oändlighet bilden av ett polärt koordinatsystem med en ljus punkt i dess mitt (se figur 14). I observationsteleskopets fokuseringsplan placeras på den optiska axeln en liten ogenomskinlig punkt med en diameter som är något större än den projicerade ljusa punkten, varigenom den ljusa punkten skyms.>Hänvisning till >Figur 14Exempel på observation vid provning med kollimatorteleskop9.3.1.2.2. När en provbit som uppvisar en sekundärbild placeras mellan teleskopet och kollimatorn, uppträder en andra mindre ljus punkt på ett visst avstånd från det polära koordinatsystemets mittpunkt. Sekundärbildens separation kan avläsas som avståndet mellan punkterna som ses genom observationsteleskopet (se figur 14). (Avståndet mellan den mörka punkten och den ljusa punkten i det polära koordinatsystemets mitt motsvarar den optiska avvikelsen.)9.3.1.2.3. Angivande av resultatSäkerhetsglasrutan undersöks först med en enkel avsökningsteknik så att det område som ger den kraftigaste sekundärbilden fastställs. Detta område undersöks sedan med kollimatorteleskopsystemet i lämplig infallsvinkel. Den största sekundärbildsseparationen mäts.9.3.1.3. Observationsriktningen i horisontalplanet skall vara ungefär vinkelrät mot vindrutans avbildning i detta plan.9.3.2. Mätningarna utförs enligt traktorkategori i de områden som definieras i avsnitt 9.2.2.9.3.2.1. TraktortypProvningen skall upprepas om vindrutan skall monteras på en traktor av en typ som har ett annat siktfält framåt än den traktor som vindrutan redan godkänts för.9.3.3. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna9.3.3.1. Materialets art>Plats för tabell>9.3.3.2. Övriga sekundäregenskaperInga andra sekundäregenskaper berörs.9.3.4. Antal provexemplarFyra provexemplar skall tillhandahållas för provning.9.3.5. Tolkning av resultatEn typ av vindruta anses vara tillfredsställande i fråga om sekundärbildens separation om separationen av primär- och sekundärbilderna på de fyra provexemplar som tillhandahålls för provning inte överstiger ett största värde på 15 bågminuter.9.3.5.1. Ingen mätning skall utföras inom ett 100 mm brett periferiområde.9.3.5.2. I fråga om delade vindrutor får ingen mätning utföras inom ett 35 mm brett band mätt från rutans kant, som får befinna sig intill vindrutedelaren.9.4. Provning av färgidentifieringNär en vindruta är tonad i områdena som definieras i 9.2.5.2 eller 9.2.5.3 skall fyra vindrutor provas med avseende på identifieringen av följande färger:vitt,selektivt gult,rött,grönt,blått,orangegult.10. PROVNING AV BRANDHÄRDIGHET10.1. Syfte och ansökans räckviddDenna metod gör att den horisontella förbränningshastigheten hos material som används i åkutrymmet på traktorer kan bestämmas sedan de utsatts för en liten låga. Denna metod medger provning av material och delar av en traktors inredning enskilt eller i kombination upp till en tjocklek på 15 mm. Den används för att bedöma enhetligheten hos tillverkningssatser av sådana material med avseende på deras brandegenskaper. På grund av de många skillnaderna mellan verkliga förhållanden (fastsättning och orientering inuti en traktor, användningsvillkor, antändningskälla osv.) och de exakta provningsförhållanden som föreskrivs här kan inte denna metod anses lika lämplig för utvärdering av alla brandegenskaper på en verklig traktor.10.2. Definitioner10.2.1. Förbränningshastighet: kvoten av den brända sträckan mätt enligt denna metod och tiden som går åt för att bränna denna sträcka.Den uttrycks i millimeter per minut.10.2.2. Kompositmaterial: ett material som består av flera skikt av likartade eller olika material tätt sammanhållna i ytan genom cementering, bindning, beklädning, svetsning osv. När olika material är sammanfogade punktvis (till exempel genom sömnad, högfrekvenssvetsning, nitning) för framställning av enskilda provexemplar anses inte sådana material vara kompositmaterial enligt avsnitt 10.5.10.2.3. Utsatt sida: den sida som är riktad mot åkutrymmet (passagerarutrymme) när materialet är monterat i traktorn.10.3. PrincipEtt provexemplar hålls horisontellt i en U-formad hållare och utsätts för verkan av en låga med låg energi under 15 sekunder i en förbränningskammare, varvid lågan verkar på provexemplarets fria ände. Provningen bestämmer om och när lågan slocknar eller den tid som lågan behöver för att sprida sig längs en uppmätt sträcka.10.4. Utrustning10.4.1. En förbränningskammare (figur 15), helst av rostfritt stål, med de mått som anges i figur 16. Kammarens framsida innehåller ett brandsäkert observationsfönster som får täcka hela framsidan och som kan vara utformat som en lucka.Kammarens botten har ventilationshål och överdelen har en ventilationsspringa runt om. Förbränningskammaren står på fyra ben med höjden 10 mm.Kammaren kan ha ett hål i ena änden för införande av provhållaren med provexemplaret; i motsatt ände finns ett hål för gasförsörjningsledningen. Smält material fångas upp i ett tråg (se figur 17) som placeras på kammarens botten mellan ventilationshålen utan att täcka något ventilationshålsområde.>Hänvisning till >Figur 15Exempel på förbränningskammare med provhållare och dropptrågMått i millimeter - toleranser enligt ISO 2768>Hänvisning till >Figur 17Typiskt dropptråg10.4.2. En provhållare bestående av två U-formade metallplattor eller ramar av korrosionsbeständigt material. Måtten anges i figur 18.Den undre plattan är försedd med pinnar och den övre med motsvarande hål så att provexemplaret hålls fast säkert. Pinnarna fungerar också som mätpunkter i början och slutet av brandsträckan.Ett stöd finns i form av värmebeständiga trådar med 0,25 mm diameter vilka är spända över den undre U-formade ramen med mellanrum på 25 mm (se figur 19).>Hänvisning till >Figur 19Exempel på del av undre U-formad ram för fastsättning av trådarPlanet för provexemplarens undersida skall befinna sig 178 mm över bottenplanet. Avståndet från provhållarens framkant till slutet av kammaren skall vara 22 mm; avståndet från provhållarens långsidor till kammarens sidor skall vara 50 mm (allt invändiga mått). (Se figurerna 15 och 16.)10.4.3. Gasbrännare. Den lilla antändningskällan utgörs av en Bunsen-brännare med en invändig diameter på 9,5 mm. Den placeras på ett sådant sätt i provskåpet att mittpunkten på dess munstycke befinner sig 19 mm nedanför mitten på nedre kanten av provexemplarets öppna ände (se figur 16).10.4.4. Provgas. Gasen som tillförs brännaren skall ha ett energiinnehåll på ungefär 38 MJ/m³ (till exempel naturgas).10.4.5. En metallkam, minst 110 mm lång och med sju eller åtta mjukt rundade tänder per 25 mm.10.4.6. Ett stoppur med en noggrannhet på 0,5 sekund.10.4.7. Rökskåp. Förbränningskammaren får placeras i ett rökskåp under förutsättning att det senares invändiga volym är minst 20 gånger, men inte mer än 110 gånger, större än förbränningskammarens volym och under förutsättning att inget enstaka höjd-, bredd- eller längdmått på rökskåpet är större än 2,5 gånger något av de två andra måtten.Före provningen mäts luftens vertikala hastighet genom rökskåpet 100 mm framför och bakom förbränningskammarens slutliga plats. Hastigheten skall vara mellan 0,10 och 0,30 m/s för att operatören inte skall orsakas obehag av förbränningsprodukter. Det är möjligt att använda ett rökskåp med naturlig ventilation och en lämplig lufthastighet.10.5. Provexemplar10.5.1. Form och måttProvexemplarens form och mått anges i figur 20. Provexemplarets tjocklek motsvarar tjockleken på den produkt som skall provas. Den får inte vara större än 13 mm. När provtagningen så medger skall provexemplaret ha ett oförändrat tvärsnitt över hela sin längd. När formen och måtten på en produkt inte medger att ett provexemplar med den angivna tjockleken tas, skall följande minsta mått iakttas:a) För provexemplar med en bredd på 3 - 60 mm, skall längden vara 356 mm. I detta fall provas materialet över produktens bredd.b) För provexemplar med en bredd på 60 - 100 mm, skall längden vara minst 138 mm. I detta fall motsvarar den möjliga brandsträckan längden på provexemplaret, varvid mätningen börjar vid den första mätpunkten.c) Provexemplar som är mindre än 60 mm breda och mindre än 356 mm långa, och provexemplar som är 60 - 100 mm breda och mindre än 138 mm långa, samt provexemplar som är mindre än 3 mm breda, kan inte provas enligt denna metod.10.5.2. ProvtagningMinst fem provexemplar skall tas från det material som skall provas. I material med förbränningshastigheter som är olika beroende på materialriktningen (detta fastställs genom preliminära provningar) skall de fem (eller fler) provexemplaren tas och placeras i provningsutrustningen på ett sådant sätt att den högsta förbränningshastigheten mäts. När materialet tillhandahålls i färdiga bredder skall en längd på minst 500 mm över hela bredden skäras av. Från den sålunda avskurna biten skall provexemplaren tas minst 100 mm från materialets kant och i punkter med lika avstånd från varandra.Provexemplar skall tas på samma sätt från färdiga produkter när produktens form tillåter detta. Om produktens tjocklek är större än 13 mm skall den minskas till 13 mm genom att en mekanisk process tillämpas på den sida som inte är riktad mot passagerarutrymmet.Kompositmaterial (se 10.2.2) skall provas som om de var homogena.I fråga om material som består av överlagrade skikt av olika sammansättning vilka inte är kompositmaterial skall alla materialskikt inom ett djup av 13 mm från ytan som är riktad mot passagerarutrymmet provas var för sig.>Hänvisning till >Figur 20Provexemplar10.5.3. KonditioneringProvexemplaren skall konditioneras under minst 24 timmar, men inte mer än 7 dygn, i en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 50 ± 5%, och förvaras under dessa förhållanden tills omedelbart före provningen.10.6. Förfarande10.6.1. Placera provexemplar med ruggade eller tofsiga ytor på en plan yta och kamma två gånger mot ruggningen med hjälp av kammen (10.4.5).10.6.2. Placera provexemplaret i provhållaren (10.4.2) så att den utsatta sidan är vänd nedåt, mot lågan.10.6.3. Ställ in gaslågan till en höjd av 30 mm med hjälp av märket i kammaren, varvid brännarens luftintag skall vara stängt. Lågan skall brinna under minst en minut, för stabilisering, innan den första provningen inleds.10.6.4. Skjut in provhållaren i förbränningskammaren så att provexemplarets ände utsätts för lågan, och stäng av gasflödet efter 15 sekunder.10.6.5. Mätning av förbränningstiden startar i det ögonblick lågans fot passerar första mätpunkten. Iakttag lågans spridning på den sida (övre eller nedre) som brinner snabbast.10.6.6. Mätning av förbränningstiden avslutas när lågan nått den sista mätpunkten eller när lågan slocknar innan den nått denna punkt. Om lågan inte når den sista mätpunkten, mät den brända sträckan fram till den punkt där lågan slocknade. Den brända sträckan är den del av provexemplaret som förstörts, på ytan eller inuti, genom förbränning.10.6.7. Om provexemplaret inte antänds eller inte fortsätter att brinna sedan brännaren släckts, eller om lågan slocknar innan den nått första mätpunkten så att ingen förbränningstid uppmäts, anteckna i provningsrapporten att förbränningen är 0 mm/minut.10.6.8. Vid genomförande av en serie provningar eller upprepade provningar, se innan en provning inleds till att temperaturen hos förbränningskammaren och provhållaren inte överstiger 30 °C.10.7. BeräkningFörbränningshastigheten B, i millimeter per minut, erhålls med formelnB = >NUM>s/>DEN>t × 60därs är den brända sträckan i millimeter,t är den tid i sekunder som det tar att bränna sträckan s.10.8. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaInga sekundäregenskaper berörs.10.9 Tolkning av resultatPlastbelagda rutor (2.3) och säkerhetsrutor av plast-glastyp (2.4) anses vara tillfredsställande med avseende på brandegenskaperna (brandhärdigheten) om förbränningshastigheten inte överstiger 250 mm/minut.11. PROVNING AV MOTSTÅNDSFÖRMÅGA MOT KEMISKA MEDEL11.1. Kemiska medel som skall användas11.1.1. Icke-nötande tvållösning: 1 viktprocent kaliumoleat i avjoniserat vatten.11.1.2. Fönsterrengöringsmedel: vattenlösning av isopropanol och dipropylenglykolmonometyleter, vardera med en koncentration på 5 - 10 viktprocent, och av ammoniumhydroxid med en koncentration på 1 - 5 viktprocent.11.1.3. Outspädd denaturerad sprit: en volymdel metanol i 10 volymdelar etanol.11.1.4. Referensbensinblandning av 50 volymprocent toluen, 30 volymprocent 2,2,4-trimetylpentan, 15 volymprocent 2,4,4-trimetyl-1-pentan och 5 volymprocent etanol.11.1.5. Referensfotogen: blandning av 50 volymprocent n-oktan och 50 volymprocent n-dekan.11.2. ProvningsmetodTvå provbitar på 180 × 25 mm skall vardera provas med de kemiska medel som anges i avsnitt 11.1 varvid en ny provbit skall användas för varje provning och produkt. Efter varje provning skall bitarna rengöras enligt tillverkarens anvisningar och därefter konditioneras under 48 timmar i en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ luftfuktighet på 50 ± 5%. Dessa förhållanden skall upprätthållas under provningarna. Provbitarna skall sänkas ned helt i provvätskan under en minut, dras upp och sedan omedelbart torkas med en (ren) absorberande bomullsduk.11.3. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>11.4. Tolkning av resultat11.4.1. Provningen av motståndsförmåga mot kemiska medel anses vara positiv om provbitarna inte uppvisar någon uppmjukning, klibbighet, ytsprickning eller uppenbar minskning av genomskinlighet.11.4.2. En serie provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på motståndsförmåga mot kemiska medel om ett av följande villkor är uppfyllt:11.4.2.1. Alla provningar ger tillfredsställande resultat.11.4.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.(1) En lämplig nötningsapparat levereras av Teledyne Taber (USA).(2) Lämpliga nötande hjul kan erhållas från Teledyne Taber (USA).(3) Dessa provningsvillkor utesluter varje kondensering på provbitarna.(4) Internationella elektrotekniska kommissionen.BILAGA 3 D VINDRUTOR AV HÄRDAT GLAS 1. DEFINITION AV TYPVindrutor av härdat glas anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Formen och måtten.Vindrutor av härdat glas anses tillhöra en av två grupper för provningarna av splittring och mekaniska egenskaper, dvs.1.1.2.1. plana vindrutor och1.1.2.2. krökta vindrutor.1.1.3. Tjocklekskategorin inom vilken den nominella tjockleken "e" befinner sig (en tillverkningstolerans på ± 0,2 mm medges):>Plats för tabell>1.2.1. Materialets art [polerat glas (spegelglas), flytglas, maskinglas].1.2.2. Färgning (färglöst eller tonat).1.2.3. Inläggningen eller avsaknaden av elektriska ledare.1.2.4. Inläggningen eller avsaknaden av avskärmningsband.2. SPLITTRINGSPROVNING2.1. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna2.1.1. Endast materialets art berörs.2.1.2. Flytglas och maskinglas anses ha samma svårighetsindex.2.1.3. Splittringsprovningarna skall upprepas vid övergång från polerat glas (spegelglas) till flytglas eller maskinglas, och tvärtom.2.1.4. Provningarna skall upprepas om andra avskärmningsband än målade band används.2.2. Antal provexemplarSex provexemplar från serien med den minsta utvecklade arean och sex provexemplar från serien med den största utvecklade arean, valda enligt bilaga 3 M, skall provas.2.3. Olika glasområdenEn vindruta av härdat glas skall omfatta två huvudområden, FI och FII. Den får även omfatta ett mellanområde, FIII.Dessa områden definieras enligt följande:2.3.1. Område FI: periferiområde med fin splittring, minst 7 cm brett, runt hela kanten av vindrutan och innefattande en 2 cm bred ytterkant som inte underkastas någon utvärdering.2.3.2. Område FII: synbarhetsområde med varierande splittring, alltid innefattande en rektangulär del som är minst 20 cm hög och 50 cm lång.2.3.2.1. Rektangelns mittpunkt befinner sig inuti en cirkel med en radie på 10 cm och centrerad på projektionen av referenspunkten.2.3.2.2. I fråga om traktorer för vilka det inte är möjligt att bestämma referenspunkten, skall synbarhetsområdets läge anges i provningsrapporten.2.3.2.3. Höjden på ovannämnda rektangel får minskas till 15 cm för vindrutor som är mindre än 44 cm höga.2.3.3. Område FIII: mellanområde, högst 5 cm brett, mellan områdena FI och FII.2.4. ProvningsmetodDen använda metoden är den som beskrivs i avsnitt 1 i bilaga 3 C.2.5. Islagspunkter (se bilaga 3 N, figur 2)2.5.1. Islagspunkterna väljs enligt följande:Punkt 1: i mittdelen av område FII inom ett område med stor eller liten påkänning.Punkt 2: i område FIII, så nära som möjligt intill det vertikala symmetriplanet i område FII.Punkterna 3 och 3': 3 cm från kanterna på en mittlinje på provexemplaret. När det finns ett gripmärke skall en av brottpunkterna ligga nära kanten med gripmärket och den andra nära den motsatta kanten.Punkt 4: vid den plats där krökningsradien är minst på den längsta mittlinjen.Punkt 5: 3 cm från provexemplarets kant vid den plats där kantens krökningsradie är minst, antingen till vänster eller till höger.2.5.2. En splittringsprovning utförs i var och en av punkterna 1, 2, 3, 3', 4 och 5.2.6. Tolkning av resultat2.6.1. En provning anses ha gett ett tillfredsställande resultat om splittringen uppfyller alla villkor som anges i punkterna 2.6.1.1, 2.6.1.2 och 2.6.1.3 nedan.2.6.1.1. Område FI2.6.1.1.1. Antalet skärvor inom en valfri kvadrat på 5 x 5 cm är inte färre än 40 och inte fler än 350. I fråga om antal på färre än 40 gäller dock att om antalet skärvor inom en valfri kvadrat på 10 x 10 cm som innehåller kvadraten på 5 x 5 cm inte är färre än 160, är detta godtagbart.2.6.1.1.2. För ovanstående regel gäller att en skärva som sträcker sig över sidan av en kvadrat räknas som en halv skärva.2.6.1.1.3. Splittringen kontrolleras inte i ett 2 cm brett band runt provexemplarens kant, varvid detta band representerar glasets ram, och inte heller inom en radie på 7,5 cm från islagspunkten.2.6.1.1.4. Högst tre skärvor med en area som överstiger 3 cm² tillåts. Två av dessa skärvor får inte finnas inom samma cirkel med 10 cm diameter.2.6.1.1.5. Långsträckta skärvor får tillåtas förutsatt att deras ändar inte är eggvassa och att deras längd inte överstiger 7,5 cm, utom i det fall som anges i punkt 2.6.2.2 nedan. Om dessa långsträckta skärvor sträcker sig till glasets kant får de inte bilda en vinkel på mer än 45° mot kanten.2.6.1.2. Område FII2.6.1.2.1. Den återstående sikten efter splittringen kontrolleras inom det rektangulära område som anges i punkt 2.3.2. Inom denna rektangel skall den sammanlagda arean av skärvorna på mer än 2 cm² motsvara minst 15 % av rektangelns yta. I fråga om vindrutor som är mindre än 44 cm höga, eller vars monteringsvinkel är mindre än 15° från vertikallinjen, skall siktandelen vara minst lika med 10 % av arean hos motsvarande rektangel.2.6.1.2.2. Ingen skärva får ha en area på mer än 16 cm², utom i det fall som anges i punkt 2.6.2.2.2.6.1.2.3. Inom en radie på 10 cm från islagspunkten, men endast i den del av cirkeln som ingår i område FII, medges tre skärvor med en area på mer än 16 cm² men mindre än 25 cm².2.6.1.2.4. Skärvorna skall ha huvudsakligen regelbunden form och vara fria från spetsar av den typ som beskrivs i punkt 2.6.1.2.4.1. Högst 10 oregelbundna skärvor medges dock inom valfri rektangel på 50 x 20 cm och högst 25 över hela vindrutans area.Ingen sådan skärva får ha en spets som är mer än 35 mm lång mätt enligt punkt 2.6.1.2.4.1.2.6.1.2.4.1. En skärva anses vara en oregelbunden skärva om den inte kan skrivas in i en cirkel med 40 mm diameter, om den har minst en spets som är mer än 15 mm lång när den mäts från udden till den del där bredden är lika med glasets tjocklek, och om den har en eller flera spetsar med en toppvinkel på mindre än 40°.2.6.1.2.5. Skärvor med långsträckt form medges i område FII i dess helhet, förutsatt att de inte överstiger 10 cm i längd, utom i det fall som anges i punkt 2.6.2.2.2.6.1.3. Område FIIISplittringen i detta område skall ha egenskaper som ligger mellan egenskaperna för splittringarna som medges i de två grannområdena (FI och FII).2.6.2. En vindruta som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på splittringen om minst ett av följande villkor är uppfyllt:2.6.2.1. När alla provningar som utförs med islagspunkterna enligt punkt 2.5.1 gett ett tillfredsställande resultat.2.6.2.2. När en enda provning av alla de som utförs med islagspunkterna enligt punkt 2.5.1 har gett ett otillfredsställande resultat, dock utan att följande gränsvärden överskridits:område FI: högst fem skärvor som är mellan 7,5 och 15 cm långa,område FII: högst tre skärvor med en area på mellan 16 och 20 cm² utanför cirkeln med radien 10 cm centrerad på islagspunkten,område FIII: högst fyra skärvor som är mellan 10 och 17,5 cm långa,och upprepas på ett nytt provexemplar, som antingen uppfyller kraven i avsnitt 2.6.1 eller uppvisar avvikelser inom ovannämnda gränsvärden.2.6.2.3. När två provningar av alla provningarna som utförs med islagspunkterna enligt punkt 2.5.1 har gett ett otillfredsställande resultat, dock utan att gränsvärdena enligt punkt 2.6.2.2 överskridits, och ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning provexemplar uppfyller kraven i avsnitt 2.6.1, eller om högst två provexemplar av den nya uppsättningen uppvisar avvikelser inom gränsvärdena i punkt 2.6.2.2.2.6.3. Om de ovannämnda avvikelserna återfinns skall de antecknas i provningsrapporten och fotografier av berörda delar av vindrutan skall bifogas rapporten.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.3.2. Antal provexemplar3.2.1. För varje grupp av vindrutor av härdat glas skall fyra provexemplar med ungefär minsta utvecklade arean och fyra provexemplar med ungefär största utvecklade arean, varvid alla åtta provexemplar skall vara av samma typer som de som valts för splittringsprovningarna (se 2.2), provas.3.2.2. Som alternativ skall, efter bestämmande av tekniska tjänsten som utför provningarna, för varje kategori av vindrutetjocklek sex provbitar med måttet (1 100 mm + 5 mm/ 2 mm) × (500 mm + 5 mm / 2 mm).3.3. Provningsmetod3.3.1. Den använda metoden är den som beskrivs i avsnitt 3 i bilaga 3 C.3.3.2. Fallhöjden är 1,50 m + 0/-5 mm.3.4. Tolkning av resultat3.4.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om vindrutan eller provbiten brister.3.4.2. En uppsättning provexemplar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om något av de två följande villkoren är uppfyllt:3.4.2.1. Alla provningarna har gett ett tillfredsställande resultat.3.4.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provexemplar och ge tillfredsställande resultat.4. OPTISKA EGENSKAPERDe krav angående optiska egenskaper som anges i avsnitt 9 i bilaga 3 C gäller för varje typ av vindruta.BILAGA 3 E ANDRA RUTOR AV ENHETLIGT HÄRDAT GLAS, UTOM VINDRUTOR(1) 1. DEFINITION AV TYPRutor av enhetligt härdat glas anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- och sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är enligt följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Härdningsprocessens art (termisk eller kemisk).1.1.3. Formkategorin. Två kategorier urskiljs:1.1.3.1. plana glasrutor,1.1.3.2. plana och krökta glasrutor.1.1.4. Tjocklekskategorin inom vilken den nominella tjockleken "e" befinner sig (en tillverkningstolerans på ± 0,2 mm medges):>Plats för tabell>1.2. Sekundäregenskaperna är enligt följande:1.2.1. Materialets art [polerat glas (spegelglas), flytglas, maskinglas].1.2.2. Färgning (färglöst eller tonat).1.2.3. Inläggningen eller avsaknaden av elektriska ledare.2. SPLITTRINGSPROVNING2.1. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>Inga andra sekundäregenskaper berörs.2.2. Val av provexemplar2.2.1. Provexemplar av varje formkategori och av varje tjocklekskategori som är svår att framställa väljs enligt följande provningskriterier:2.2.1.1. I fråga om rutor av plant glas: två uppsättningar provexemplar motsvarande2.2.1.1.1. den största utvecklade arean,2.2.1.1.2. den minsta vinkeln mellan två intilliggande sidor.2.2.1.2. I fråga om rutor av plant och krökt glas: tre uppsättningar provexemplar motsvarande2.2.1.2.1. den största utvecklade arean,2.2.1.2.2. den minsta vinkeln mellan två intilliggande sidor,2.2.1.2.3. den största segmenthöjden.2.2.2. Provningar som utförs på provexemplar som motsvarar största arean, S, anses vara tillämpliga på varje annan area som är mindre än S + 5 %.2.2.3. Om de tillhandahållna provexemplaren uppvisar en vinkel, ô, som är mindre än 30°, anses provningarna vara lika tillämpliga på alla tillverkade glasrutor som har en vinkel som är större än ô - 5°.Om de tillhandahållna provexemplaren uppvisar en vinkel, ô, som är större än eller lika med 30°, anses provningarna vara lika tillämpliga på alla tillverkade glasrutor som har en vinkel som är lika med eller större än 30°.2.2.4. Om segmenthöjden h på de tillhandahållna provexemplaren är större än 100 mm, anses provningarna vara lika tillämpliga på alla tillverkade glasrutor som har en segmenthöjd på mindre än h + 30 mm.Om segmenthöjden på de tillhandahållna provexemplaren är mindre än eller lika med 100 mm, anses provningarna vara lika tillämpliga på alla glasrutor som har en segmenthöjd på mindre än eller lika med 100 mm.2.3. Antal provexemplar per uppsättningAntalet provexemplar i varje grupp skall vara enligt följande, med hänsyn till formkategorin som definieras i punkt 1.1.3 ovan:>Plats för tabell>2.4. Provningsmetod2.4.1. Den använda provningsmetoden är den som beskrivs i avsnitt 1 i bilaga 3 C.2.5. Islagspunkter (se bilaga 3 N, figur 3)2.5.1. För plana glasrutor och krökta glasrutor är de islagspunkter som anges i bilaga 3 N, figurerna 3a och 3b å ena sidan, respektive i bilaga 3 N, figur 3c å andra sidan, enligt följande:Punkt 1: 3 cm från glasrutans kanter i den del där kantens krökningsradie är minst.Punkt 2: 3 cm från kanten på en av mittlinjerna, varvid den sida (om någon) av glasrutan som är försedd med gripmärken väljs.Punkt 3: i glasets geometriska centrum.Punkt 4: endast för krökta glasrutor; denna punkt väljs på den längsta mittlinjen i den del av rutan där krökningsradien är minst.2.5.2. Endast en provning utförs vid varje föreskriven islagspunkt.2.6. Tolkning av resultat2.6.1. En provning anses ha gett ett tillfredsställande resultat om splittringen uppfyller följande villkor:2.6.1.1. Antalet skärvor i varje kvadrat på 5 cm x 5 cm är inte färre än 40 eller fler än 400, eller 450, i fråga om glas som inte är mer än 3,5 mm tjocka.2.6.1.2. För ovanstående regel räknas en skärva som sträcker sig över en sida av en kvadrat som en halv skärva.2.6.1.3. Splittringen kontrolleras inte i ett 2 cm brett band runt provexemplarens kant, varvid detta band motsvarar glasets ram, och inte heller inom en radie på 7,5 cm från islagspunkten.2.6.1.4. Skärvor med en area som överstiger 3 cm² tillåts inte, utom i de delar som definieras i punkt 2.6.1.3.2.6.1.5. Ett fåtal skärvor med långsträckt form tillåts, under förutsättning att- deras ändar inte är eggvassa,- de inte bildar en vinkel på mer än 45° mot glasrutans kant om de sträcker sig till denna,och att deras längd inte överstiger 7,5 cm, utom i det fall som anges i punkt 2.6.2.2 nedan.2.6.2. En uppsättning provexemplar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på splittringen om minst ett av följande villkor är uppfyllt:2.6.2.1. När alla provningar som utförs med de islagspunkter som föreskrivs i punkt 2.5.1 har gett ett tillfredsställande resultat.2.6.2.2. När en provning av alla de som utförs med de islagspunkter som föreskrivs i punkt 2.5.1 har gett ett otillfredsställande resultat, dock utan att följande gränsvärden överskridits.- inte mer än fem skärvor mellan 6 och 7,5 cm långa,- inte mer än fem skärvor mellan 7,5 och 10 cm långa,och upprepas på ett nytt provexemplar, som antingen uppfyller kraven i avsnitt 2.6.1 eller uppvisar avvikelser inom de gränser som anges ovan.2.6.2.3. När två provningar av alla de som utförs med de islagspunkter som föreskrivs i punkt 2.5.1 har gett ett otillfredsställande resultat, dock utan att gränsvärdena i punkt 2.6.2.2 överskridits, och ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning provexemplar uppfyller föreskrifterna i avsnitt 2.6.1, eller inte fler än två provexemplar av den nya uppsättningen uppvisar avvikelser inom de gränser som anges ovan i punkt 2.6.2.2.2.6.3. Om de ovannämnda avvikelserna återfinns skall de antecknas i provningsrapporten och fotografier av berörda delar av glasrutan skall bifogas rapporten.3. PROVNING AV MEKANISK HÅLLFASTHET3.1. Provning med kula på 227 g3.1.1 Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>De övriga sekundäregenskaperna (nämligen inläggning eller avsaknad av elektriska ledare) berörs inte.3.1.2. Antal provbitarSex provbitar genomgår provning för varje tjocklekskategori enligt definitionen i punkt 1.1.4 ovan.3.1.3. Provningsmetod3.1.3.1. Den provningsmetod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 2.1 i bilaga 3 C.3.1.3.2. Fallhöjden (från kulans undersida till provbitens övre yta) anges i följande tabell med hänsyn till glasrutans tjocklek:>Plats för tabell>3.1.4. Tolkning av resultat3.1.4.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om provbiten inte brister.3.1.4.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på mekanisk hållfasthet om minst ett av följande villkor är uppfyllt:3.1.4.2.1. När inte mer än en provning har gett ett otillfredsställande resultat.3.1.4.2.2. Sedan två provningar gett otillfredsställande resultat ger ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning med sex provbitar tillfredsställande resultat.4. OPTISKA EGENSKAPER4.1. De krav angående normal ljusgenomsläpplighet som anges i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C gäller rutor av enhetligt härdat glas eller delar av glasrutor som sitter på platser som är viktiga för förarens siktfält.(1) Denna typ av rutor av enhetligt härdat glas kan även användas för vindrutor för traktorer.BILAGA 3 F VINDRUTOR AV NORMALT LAMINERAT GLAS 1. DEFINITION AV TYPVindrutor av normalt laminerat glas anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Formen och måtten.Vindrutor av normalt laminerat glas anses tillhöra en grupp med avseende på provningar av mekaniska egenskaper och motståndsförmåga mot miljön.1.1.3. Antalet glasskikt.1.1.4. Vindrutans nominella tjocklek "e", varvid en tillverkningstolerans på 0,2 n mm (n är antalet glasskikt i vindrutan) över och under det nominella värdet medges.1.1.5. Mellanskiktens nominella tjocklek.1.1.6. Mellanskiktens art och typ (t. ex. mellanskikt av PVB eller annat plastmaterial).1.2. Sekundäregenskaperna är följande:1.2.1. Materialets art [polerat glas (spegelglas), flytglas, maskinglas].1.2.2. Mellanskiktens färgning (helt eller delvis) (färglösa eller tonade).1.2.3. Glasets färgning (färglöst eller tonat).1.2.4. Inläggningen eller avsaknaden av elektriska ledare.1.2.5. Inläggningen eller avsaknaden av avskärmningsband.2. ALLMÄNT2.1. I fråga om vindrutor av normalt laminerat glas utförs andra provningar än provningar med huvudattrapp (avsnitt 3.2) och provningar av optiska egenskaper på plana provbitar som antingen skärs ut från verkliga vindrutor eller är särskilt tillverkade för ändamålet. I båda fallen skall provbitarna i alla avseenden vara noggrant representativa för de serietillverkade vindrutor som typgodkännande söks för.2.2. Före varje provning skall provbitarna förvaras under minst fyra timmar i en temperatur på 23 ± 2 °C. Provningarna skall utföras så snart som möjligt efter det att provbitarna tagits ut ur den behållare där de förvarats.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.3.2. Provning med huvudattrapp på en komplett vindruta3.2.1. Antal provexemplarFyra provexemplar från serien med den minsta utvecklade arean och fyra provexemplar från serien med den största utvecklade arean, valda enligt bestämmelserna i bilaga 3 M, skall provas.3.2.2. Provningsmetod3.2.2.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i punkt 3.3.2 i bilaga 3 C.3.2.2.2. Fallhöjden är 1,5 m + 0/-5 mm.3.2.3. Tolkning av resultat3.2.3.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.2.3.1.1. Provexemplaret brister och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten, varvid sprickorna närmast islagspunkten skall befinna sig högst 80 mm från denna.3.2.3.1.2. Glasskikten skall förbli vidhäftade vid mellanskiktet av plastmaterial. En eller flera delvisa separationer från mellanskiktet över en bredd på mindre än 4 mm på ömse sidor om sprickan medges utanför en cirkel med 60 mm diameter centrerad på islagspunkten.3.2.3.1.3. På islagssidan:3.2.3.1.3.1. mellanskiktet får inte friläggas över en yta på mer än 20 cm²,3.2.3.1.3.2. en reva med en längd på upp till 35 mm tillåts i mellanskiktet.3.2.3.2. En uppsättning provexemplar som tillhandahålls för godkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:3.2.3.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.2.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat ger ytterligare en serie provningar som utförs på en ny uppsättning provexemplar tillfredsställande resultat.3.3. Provning med huvudattrapp på plana provbitar3.3.1. Antal provbitarSex plana provbitar med måtten (1 100 mm + 5 mm/ 2 mm) x (500 mm + 5/ 2 mm) genomgår provning.3.3.2. Provningsmetod3.3.2.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i punkt 3.3.1 i bilaga 3 C.3.3.2.2. Fallhöjden är 4 m + 25/-0 mm.3.3.3. Tolkning av resultat3.3.3.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.3.3.1.1. Provbiten ger vika och brister, och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten.3.3.3.1.2. Revor i mellanskiktet tillåts under förutsättning att provdockans huvud inte passerar genom provbiten.3.3.3.1.3. Inga stora glasskärvor får lossna från mellanskiktet.3.3.3.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för godkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:3.3.3.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.3.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.4. PROVNING AV MEKANISK HÅLLFASTHET4.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.4.2. Provning med kula på 2 260 g4.2.1. Antal provbitarSex kvadratiska provbitar på 300 mm + 10/-0 mm genomgår provning.4.2.2. Provningsmetod4.2.2.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 2.2 i bilaga 3 C.4.2.2.2. Fallhöjden (från kulans undersida till provbitens ovansida) är 4 m + 25/-0 mm.4.2.3. Tolkning av resultat4.2.3.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om kulan inte passerar genom glaset inom fem sekunder från islagsögonblicket.4.2.3.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med kula på 2 260 g om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:4.2.3.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.4.2.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.4.3. Provning med kula på 227 g4.3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.4.3.2. Antal provbitarTjugo kvadratiska provbitar på 300 mm + 10/-0 mm genomgår provning.4.3.3. Provningsmetod4.3.3.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 2.1 i bilaga 3 C. Tio provbitar provas i en temperatur på + 40 ± 2 °C och tio i en temperatur på -20 ± 2 °C.4.3.3.2. Fallhöjden för de olika tjocklekskategorierna och massan hos de skärvor som lossnar anges i tabellen nedan:>Plats för tabell>4.3.4. Tolkning av resultat4.3.4.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:- Kulan passerar inte genom provbiten.- Provbiten brister inte i flera bitar.- Om mellanskiktet inte rivs sönder, får inte massan hos skärvor som lossnar från glassidan som är motsatt islagspunkten överstiga de tillämpliga värden som anges i punkt 4.3.3.2.4.3.4.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med kula på 227 g om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:4.3.4.2.1. Inte mindre än åtta provningar vid varje provningstemperatur ger ett tillfredsställande resultat.4.3.4.2.2. Sedan mer än två provningar vid varje provningstemperatur gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.5. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT MILJÖN5.1. Provning av motståndskraft mot nötning5.1.1. Svårighetsindex och provningsmetodKraven i avsnitt 4 i bilaga 3 C gäller, och provningen skall fortsättas under 1 000 cykler.5.1.2. Tolkning av resultatSäkerhetsglasrutan anses vara tillfredsställande med avseende på motståndskraft mot nötning om ljusspridningen till följd av nötning på provbiten inte överstiger 2 %.5.2. Provning av motståndskraft mot hög temperaturKraven i avsnitt 5 i bilaga 3 C gäller.5.3. Provning av motståndskraft mot strålning5.3.1. Allmänna kravDenna provning utförs endast om tekniska tjänsten anser den användbar med hänsyn till de uppgifter som det förfogar över om mellanskiktet.5.3.2. Kraven i avsnitt 6 i bilaga 3 C gäller.5.4. Provning av motståndskraft mot luftfuktighetKraven i avsnitt 7 i bilaga 3 C gäller.6. OPTISKA EGENSKAPERDe krav angående optiska egenskaper som anges i avsnitt 9 i bilaga 3 C gäller för varje typ av vindruta.BILAGA 3 G ANDRA RUTOR AV LAMINERAT GLAS, UTOM VINDRUTOR(1) 1. DEFINITION AV TYPAndra rutor av laminerat glas, utom vindrutor, anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Den tjocklekskategori för rutan där den nominella tjockleken "e" befinner sig, varvid en tillverkningstolerans på ± 0,2 n mm (n är antalet glasskikt i vindrutan) medges.>Plats för tabell>1.1.3. Mellanskiktens nominella tjocklek.1.1.4. Mellanskiktens art och typ (t. ex. mellanskikt av PVB eller annat plastmaterial).1.1.5. Varje särskild behandling som ett av glasskikten kan ha genomgått.1.2. Sekundäregenskaperna är följande:1.2.1. Materialets art [polerat glas (spegelglas), flytglas, maskinglas].1.2.2. Mellanskiktens färgning (helt eller delvis) (färglösa eller tonade).1.2.3. Glasets färgning (färglöst eller tonat).2. ALLMÄNT2.1. I fråga om andra rutor av laminerat glas, utom vindrutor, utförs provningarna på plana provbitar som antingen skärs ut från ordinära glasrutor eller är särskilt tillverkade. I båda fallen skall provbitarna i alla avseenden vara noggrant representativa för de serietillverkade glasrutor som typgodkännande söks för.2.2. Före varje provning skall provbitarna av laminerat glas förvaras under minst fyra timmar i en temperatur på 23 ± 2 °C. Provningarna skall utföras på provbitarna så snart bitarna tagits ut ur den behållare där de förvarats.2.3. Bestämmelserna i denna bilaga anses vara uppfyllda om glaset som tillhandahålls för typgodkännande har samma sammansättning som en vindruta som redan godkänts enligt bestämmelserna i bilaga 3 F, 3 H eller 3 I.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.3.2. Antal provbitarSex plana provbitar med måtten 1 100 x 500 mm (+ 25/-0 mm) genomgår provning.3.3. Provningsmetod3.3.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 3 i bilaga 3 C.3.3.2. Fallhöjden är 1,50 m + 0/-5 mm. Den ökas till 4 m + 25/-0 mm för glasrutor som används som traktorvindrutor.3.4. Tolkning av resultat3.4.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.4.1.1. Provbiten ger vika och brister och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten.3.4.1.2. Revor i mellanskiktet tillåts, men provdockans huvud får inte passera genom.3.4.1.3. Inga stora glasskärvor får lossna från mellanskiktet.3.4.2. En uppsättning provbitar som genomgår typgodkännandeprovning anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:3.4.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.4.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.4. PROVNING AV MEKANISK HÅLLFASTHET - PROVNING MED KULA PÅ 227 g4.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.4.2. Antal provbitarFyra plana kvadratiska provbitar med sidan 300 mm x 300 mm (+ 10mm/-0 mm) skall genomgå provningar.4.3. Provningsmetod4.3.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 2.1 i bilaga 3 C.4.3.2. Fallhöjden (från kulans undersida till provbitens ovansida) är den som anges i följande tabell som en funktion av nominell tjocklek:>Plats för tabell>4.4. Tolkning av resultat4.4.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:- Kulan passerar inte genom provbiten.- Provbiten brister inte i flera skärvor.- Den totala massan hos de få skärvor som får bildas på motsatt sida mot islagspunkten överstiger inte 15 g.4.4.2. En uppsättning provbitar som genomgår typgodkännandeprovning anses vara tillfredsställande med avseende på mekanisk hållfasthet om ett av de följande villkoren är uppfyllt:4.4.2.1. Alla provningarna har gett ett tillfredsställande resultat.4.4.2.2. Sedan inte mer än två provningar gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.5. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT MILJÖN5.1 Provning av motståndskraft mot nötning5.1.1. Svårighetsindex och provningsmetodKraven i avsnitt 4 i bilaga 3 C gäller, och provningen skall fortsättas under 1 000 cykler.5.1.2. Tolkning av resultatSäkerhetsglasrutan anses vara tillfredsställande med avseende på motståndskraft mot nötning om ljusspridningen till följd av nötning på provbiten inte överstiger 2 %.5.2. Provning av motståndskraft mot hög temperaturKraven i avsnitt 5 i bilaga 3 C gäller.5.3. Provning av motståndskraft mot strålning5.3.1. Allmänna kravDenna provning utförs endast om den tekniska tjänsten anser den användbar med hänsyn till de uppgifter som det förfogar över om mellanskiktet.5.3.2. Kraven i avsnitt 6 i bilaga 3 C gäller.5.4. Provning av motståndskraft mot luftfuktighetKraven i avsnitt 7 i bilaga 3 C gäller.6. OPTISKA EGENSKAPER6.1. LjusgenomsläpplighetDe krav angående den normala ljusgenomsläppligheten som anges i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C gäller för andra glasrutor än vindrutor, eller delar av glasrutor som sitter på platser som är viktiga för förarens siktfält.(1) Denna typ av ruta av laminerat glas kan även användas för vindrutor för traktorer.BILAGA 3 H VINDRUTOR AV BEHANDLAT LAMINERAT GLAS 1. DEFINITION AV TYPVindrutor av behandlat laminerat glas anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Formen och måtten.Vindrutor av behandlat laminerat glas anses tillhöra en grupp med avseende på provningarna av splittring, mekaniska egenskaper och motståndsförmåga mot miljön.1.1.3. Antalet glasskikt.1.1.4. Vindrutans nominella tjocklek "e", varvid en tillverkningstolerans på 0,2 n mm (n är antalet glasskikt i vindrutan) över och under det nominella värdet tillåts.1.1.5. Varje särskild behandling som ett eller flera glasskikt kan ha genomgått.1.1.6. Mellanskiktens nominella tjocklek.1.1.7. Mellanskiktens art och typ (t.ex. mellanskikt av PVB eller annat plastmaterial).1.2. Sekundäregenskaperna är följande:1.2.1. Materialets art [polerat glas (spegelglas), flytglas, maskinglas].1.2.2. Mellanskiktens färgning (helt eller delvis) (färglösa eller tonade).1.2.3. Glasets färgning (färglöst eller tonat).1.2.4. Inläggningen eller avsaknaden av elektriska ledare.1.2.5. Inläggningen eller avsaknaden av avskärmningsband.2. ALLMÄNT2.1. I fråga om vindrutor av behandlat laminerat glas, utförs andra provningar än provningen med huvudattrapp på en komplett vindruta och provningar av optiska egenskaper på provexemplar eller plana provbitar som är särskilt tillverkade för ändamålet. Provbitarna skall dock i alla avseenden vara noggrant representativa för de serietillverkade vindrutor som typgodkännande söks för.2.2. Före varje provning skall provbitarna eller provexemplaren förvaras under minst fyra timmar i en temperatur på 23 ± 2 °C. Provningarna skall utföras så snart som möjligt efter det att provbitarna eller provexemplaren tagits ut ur den behållare där de förvarats.3. FÖRESKRIVNA PROVNINGARVindrutor av behandlat laminerat glas skall genomgå3.1. provningarna som föreskrivs i bilaga 3 F för vindrutor av normalt laminerat glas,3.2. splittringsprovningen som beskrivs i avsnitt 4 nedan.4. SPLITTRINGSPROVNING4.1. Svårighetsindex för sekundäregenskaperna>Plats för tabell>4.2. Antal provbitar eller provexemplarEn provbit med måtten 1 100 × 500 mm (+ 5/-2 mm) eller ett provexemplar genomgår provning för varje islagspunkt.4.3. ProvningsmetodDen metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 1 i bilaga 3 C.4.4. Islagspunkt eller islagspunkterGlasrutan slås mot vart och ett av de yttre behandlade skikten i mitten av provbiten eller provexemplaret.4.5. Tolkning av resultat4.5.1. För varje islagspunkt anses splittringsprovningen ha gett ett tillfredsställande resultat om den totala arean av skärvor med en area på mer än 2 cm² inom en rektangel enligt definitionen i punkt 2.3.2 i bilaga 3 D utgör minst 15 % av arean av denna rektangel.4.5.1.1. I fråga om ett provexemplar:4.5.1.1.1. Rektangelns mittpunkt befinner sig inom en cirkel med en radie på 10 cm centrerad på projektionen av referenspunkten enligt definitionen i punkt 1.2 i bilagan "Siktfält" till direktiv 74/347/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet och vindrutetorkare för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul.4.5.1.1.2. I fråga om traktorer för vilka det inte är möjligt att bestämma referenspunkten, skall synbarhetsområdets läge anges i provningsrapporten.4.5.1.1.3. Rektangelns höjd får minskas till 15 cm för vindrutor som är mindre än 44 cm höga eller vars monteringsvinkel är mindre än 15° från vertikalplanet. Procentandelen för synbarheten skall vara lika med minst 10 % av arean på motsvarande rektangel.4.5.1.2. I fråga om en provbit skall rektangelns mittpunkt befinna sig på provbitens längre axel 450 mm från en av dess kanter.4.5.2. Provbitarna eller provexemplaren som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på splittringen om ett av de följande villkoren är uppfyllt:4.5.2.1. Alla provningarna ger ett tillfredsställande resultat för varje islagspunkt.4.5.2.2. Sedan provningen upprepats på en ny uppsättning med fyra provbitar för varje islagspunkt för vilka den ursprungligen hade gett ett otillfredsställande resultat, skall alla de fyra nya provningarna som utförs vid samma islagspunkter ge ett tillfredsställande resultat.BILAGA 3 I SÄKERHETSGLASRUTOR BELAGDA MED PLASTMATERIAL PÅ INSIDAN 1. DEFINITION AV TYPSäkerhetsglas, enligt definitionen i bilagorna 3 D - 3 H, skall om de är belagda med ett skikt plastmaterial på insidan inte bara uppfylla kraven i berörda bilagor utan även följande krav.2. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT NÖTNING2.1. Svårighetsindex och provningsmetodPlastbeläggningen skall genomgå en provning under 100 cykler enligt de krav som anges i avsnitt 4 i bilaga 3 C.2.2. Tolkning av resultatPlastbeläggningen anses tillfredsställande med avseende på motståndskraft mot nötning om ljusspridningen till följd av nötning av provbiten inte överstiger 4 %.3. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT LUFTFUKTIGHET3.1. I fråga om plastbelagt härdat säkerhetsglas skall en provning av motståndskraften mot luftfuktighet utföras.3.2. Kraven i avsnitt 7 i bilaga 3 C gäller.4. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT TEMPERATURFÖRÄNDRINGARKraven i avsnitt 8 i bilaga 3 C gäller.5. PROVNING AV BRANDHÄRDIGHETKraven i avsnitt 10 i bilaga 3 C gäller.6. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT KEMIKALIERKraven i avsnitt 11 i bilaga 3 C gäller.BILAGA 3 J VINDRUTOR AV PLAST-GLASTYP 1. DEFINITION AV TYPVindrutor av plast-glastyp anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Formen och måtten.Vindrutor av plast-glastyp anses tillhöra en grupp med avseende på provningar av mekanisk hållfasthet, motståndskraft mot miljön, temperaturförändringar och kemiska medel.1.1.3. Antalet plastskikt.1.1.4. Vindrutans nominella tjocklek "e", varvid en tillverkningstolerans på ± 0,2 mm tillåts.1.1.5. Glasskiktets nominella tjocklek.1.1.6. Den nominella tjockleken på de plastskikt som fungerar som mellanskikt.1.1.7. Arten och typen för de plastskikt som fungerar som mellanskikt (t.ex. PVB eller annat material) och för de plastskikt som finns på insidan.1.1.8. Varje särskild behandling som glasrutan kan ha genomgått.1.2. Sekundäregenskaperna är följande:1.2.1. Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas).1.2.2. Färgningen av eventuella plastskikt (helt eller delvis) (färglösa eller tonade).1.2.3. Glasets färgning (färglöst eller tonat).1.2.4. Inläggningen eller avsaknaden av elektriska ledare.1.2.5. Inläggningen eller avsaknaden av avskärmningsband.2. ALLMÄNT2.1. I fråga om vindrutor av plast-glastyp, utförs andra provningar än provningar med huvudattrapp (3.2) och provningar av optiska egenskaper på plana provbitar som antingen skärs ut från verkliga vindrutor eller är särskilt tillverkade för ändamålet. I båda fallen skall provbitarna i alla avseenden vara noggrant representativa för de serietillverkade vindrutor som typgodkännande söks för.2.2. Före varje provning skall provbitarna förvaras under minst fyra timmar i en temperatur på 23 ± 2 °C. Provningarna skall utföras så snart som möjligt efter det att provbitarna tagits ut ur den behållare där de förvarats.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.3.2. Provning med huvudattrapp på en komplett vindruta3.2.1. Antal provexemplarFyra provexemplar från serien med den minsta utvecklade arean och fyra provexemplar från serien med den största utvecklade arean, valda enligt bestämmelserna i bilaga 3 M, skall provas.3.2.2. Provningsmetod3.2.2.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i punkt 3.3.2 i bilaga 3 C.3.2.2.2. Fallhöjden är 1,50 m + 0/-5 mm.3.2.3. Tolkning av resultat3.2.3.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.2.3.1.1. Glasskiktet brister och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten, varvid sprickorna närmast islagspunkten skall befinna sig högst 80 mm från denna.3.2.3.1.2. Glasskiktet skall förbli vidhäftat vid mellanskiktet av plastmaterial. En eller flera delvisa separationer från mellanskiktet över en bredd på högst 4 mm kan tillåtas på ömse sidor om sprickan utanför en cirkel med 60 mm diameter centrerad på islagspunkten.3.2.3.1.3. En reva med en längd på upp till 35 mm tillåts i mellanskiktet på islagssidan.3.2.3.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:3.2.3.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.2.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.3.3. Provning med huvudattrapp på plana provbitar3.3.1. Antal provbitarSex plana provbitar med måtten 1 100 mm x 500 mm (+ 5/-2 mm) genomgår provning.3.3.2. Provningsmetod3.3.2.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i punkt 3.3.1 i bilaga 3 C.3.3.2.2. Fallhöjden är 4 m + 25/-0 mm.3.3.3. Tolkning av resultat3.3.3.1. Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.3.3.1.1. Glasskiktet ger vika och brister och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten.3.3.3.1.2. Revor i mellanskiktet tillåts, men provdockans huvud får inte passera genom.3.3.3.1.3. Inga stora glasskärvor får lossna från mellanskiktet.3.3.3.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om ett av de följande villkoren är uppfyllt:3.3.3.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.3.3.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.4. PROVNING AV MEKANISK HÅLLFASTHET4.1. Svårighetsindex, provningsmetod och tolkning av resultatKraven i avsnitt 4 i bilaga 3 F gäller.4.2. Tredje kravet i punkt 4.3.4.1 i bilaga 3 F gäller dock inte.5. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT MILJÖN5.1. Provning av motståndskraft mot nötning5.1.1. Provning av motståndskraft mot nötning på utsidan5.1.1.1. Kraven i avsnitt 5.1 i bilaga 3 F gäller.5.1.2. Provning av motståndskraft mot nötning på insidan5.1.2.1. Kraven i avsnitt 2 i bilaga 3 I gäller.5.2. Provning av motståndskraft mot hög temperaturKraven i avsnitt 5 i bilaga 3 C gäller.5.3. Provning av motståndskraft mot strålningKraven i avsnitt 6 i bilaga 3 C gäller.5.4. Provning av motståndskraft mot luftfuktighetKraven i avsnitt 7 i bilaga 3 C gäller.5.5. Provning av motståndskraft mot temperaturförändringarKraven i avsnitt 8 i bilaga 3 C gäller.6. OPTISKA EGENSKAPERDe krav angående optiska egenskaper som anges i avsnitt 9 i bilaga 3 C gäller för varje typ av vindruta.7. PROVNING AV BRANDHÄRDIGHETKraven i avsnitt 10 i bilaga 3 C gäller.8. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT KEMIKALIERKraven i avsnitt 11 i bilaga 3 C gäller.BILAGA 3 K ANDRA RUTOR AV PLAST-GLASTYP, UTOM VINDRUTOR(1) 1. DEFINITION AV TYPAndra rutor av plast-glastyp, utom vindrutor, anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Den tjocklekskategori som är tillämplig för den nominella tjockleken "e", varvid en tillverkningstolerans på ± 0,2 mm tillåts.>Plats för tabell>1.1.3. Den nominella tjockleken på de skikt av plastmaterial som fungerar som mellanskikt.1.1.4. Glasrutans nominella tjocklek.1.1.5. Typen för de skikt av plastmaterial som fungerar som mellanskikt (t. ex. PVB eller annat material) och för plastskiktet på insidan.1.1.6. Varje särskild behandling som glasskiktet kan ha genomgått.1.2. Sekundäregenskaperna är följande:1.2.1. Materialets art (spegelglas, flytglas, maskinglas).1.2.2. Färgningen av eventuella plastskikt (helt eller delvis) (färglösa eller tonade).1.2.3. Glasets färgning (färglöst eller tonat).2. ALLMÄNT2.1. I fråga om andra rutor av plast-glastyp, utom vindrutor, utförs provningarna på plana provbitar som antingen skärs ut från verkliga glasrutor eller är särskilt tillverkade. I båda fallen skall provbitarna i alla avseenden vara noggrant representativa för de serietillverkade glasrutor som typgodkännande söks för.2.2. Före varje provning skall provbitarna av plast-glastyp förvaras under minst fyra timmar i en temperatur på 23 ± 2°C. Provningarna skall utföras så snart som möjligt efter det att provbitarna tagits ut ur den behållare där de förvarats.2.3. Bestämmelserna i denna bilaga anses vara uppfyllda om glasrutan som tillhandahålls för typgodkännande har samma sammansättning som en vindruta som redan godkänts enligt bestämmelserna i bilaga 3 J.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.3.2. Antal provbitarSex plana provbitar med måtten 1 100 × 500 mm (+ 5/-2 mm) genomgår provning.3.3. Provningsmetod3.3.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 3 i bilaga 3 C.3.3.2. Fallhöjden är 1,50 m + 0/-5 mm. (Denna höjd ökas till 4 m + 25/-0 mm för glasrutor som används som traktorvindrutor.)3.4 Tolkning av resultat3.4.1. Denna provning anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.4.1.1. Glasskiktet brister och uppvisar flera sprickor.3.4.1.2. Revor i mellanskiktet tillåts, under förutsättning att provdockans huvud inte passerar genom provbiten.3.4.1.3. Inga stora glasskärvor lossnar från mellanskiktet.3.4.2. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på provningen med huvudattrapp om ett av de följande villkoren är uppfyllt:3.4.2.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.4.2.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.4. PROVNING AV MEKANISK HÅLLFASTHET - PROVNING MED KULA PÅ 227 g4.1. Bestämmelserna i avsnitt 4 i bilaga 3 G gäller, med undantag för tabellen i punkt 4.3.2 i bilaga 3 G som skall ersättas med följande:>Plats för tabell>4.2. Kraven i tredje strecksatsen i punkt 4.4.1 i bilaga 3 G gäller dock inte.5. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT MILJÖN5.1. Provning av motståndskraft mot nötning5.1.1. Provning av motståndskraft mot nötning på utsidanKraven i avsnitt 5.1 i bilaga 3 G gäller.5.1.2. Provning av motståndskraft mot nötning på insidanKraven i avsnitt 2.1 i bilaga 3 I gäller.5.2. Provning av motståndskraft mot hög temperaturKraven i avsnitt 5 i bilaga 3 C gäller.5.3. Provning av motståndskraft mot strålningKraven i avsnitt 6 i bilaga 3 C gäller.5.4. Provning av motståndskraft mot luftfuktighetKraven i avsnitt 7 i bilaga 3 C gäller.5.5. Provning av motståndskraft mot temperaturförändringarKraven i avsnitt 8 i bilaga 3 C gäller.6. OPTISKA EGENSKAPERDe krav på den normala ljusgenomsläppligheten som anges i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C gäller för glasrutor eller delar av glasrutor som sitter på platser som är viktiga för förarens sikt.7. PROVNING AV BRANDHÄRDIGHETKraven i avsnitt 10 i bilaga 3 C gäller.8. PROVNING AV MOTSTÅNDSKRAFT MOT KEMIKALIERKraven i avsnitt 11 i bilaga 3 C gäller.(1) Denna typ av ruta av plastglas kan också användas för vindrutor för traktorer.BILAGA 3 L DUBBELGLASADE ENHETER 1. DEFINITION AV TYPDubbelglasade enheter anses tillhöra olika typer om de skiljer sig åt i fråga om minst en av följande primär- eller sekundäregenskaper.1.1. Primäregenskaperna är följande:1.1.1. Handelsbeteckningen eller varumärket.1.1.2. Sammansättningen av den dubbelglasade enheten (symmetrisk, asymmetrisk).1.1.3. Typen för varje delglasruta enligt definitionen i avsnitt 1 i bilaga 3 E, 3 G eller 3 K.1.1.4. Den nominella storleken på mellanrummet mellan de två glasrutorna.1.1.5. Tätningens typ (organisk eller glas mot glas/glas mot metall).1.2. Sekundäregenskaperna är följande:1.2.1. Sekundäregenskaperna för varje delglasruta enligt definitionen i avsnitt 1.2 i bilaga 3 E, 3 G eller 3 K.2. ALLMÄNT2.1. Varje delglasruta som bildar den dubbelglasade enheten skall antingen typgodkännas eller uppfylla de krav som anges i den berörda bilagan (3 E, 3 G eller 3 K).2.2. Provningar som utförs på dubbelglasade enheter med en nominell storlek på mellanrummet "e" anses vara tillämpliga på alla dubbelglasade enheter med samma egenskaper och en nominell storlek på mellanrummet "e" ± 3 mm. Sökande av typgodkännande får dock för provningarna tillhandahålla provexemplaret med minsta mellanrummet och provexemplaret med största mellanrummet.2.3. I fråga om dubbelglasade enheter med minst en ruta av laminerat glas eller en ruta av plast-glastyp skall provbitarna förvaras under minst fyra timmar före provningen i en temperatur på 23 ± 2 °C. Provningarna skall utföras omedelbart efter det att provbitarna tagits ut ur den behållare där de förvarats.3. PROVNING MED HUVUDATTRAPP3.1. Svårighetsindex för sekundäregenskapernaIngen sekundäregenskap berörs.3.2. Antal provbitarSex provbitar med måtten (1 100 mm x 500 mm) + 5 mm/-2 mm skall provas för varje tjocklekskategori på delrutorna och varje mellanrumsstorlek enligt definitionen i punkt 1.1.4 ovan.3.3. Provningsmetod3.3.1. Den metod som skall användas är den som beskrivs i avsnitt 3 i bilaga 3 C.3.3.2. Fallhöjden är 1,5 m + 0/-5 mm.3.3.3. I fråga om asymmetriskt dubbelglas skall utföras tre provningar på varje sida.3.4 Tolkning av resultat3.4.1. Dubbelglas bestående av två rutor av enhetligt härdat glas.Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om båda delarna brister.3.4.2. Dubbelglas bestående av två rutor av laminerat glas, utom vindrutor.Provningen anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.4.2.1. Provbitens båda delar ger vika och brister och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten.3.4.2.2. Revor i mellanskikten medges, men provdockans huvud får inte passera genom.3.4.2.3. Inga stora glasskärvor lossnar från mellanskiktet.3.4.3. Dubbelglas bestående av en ruta av enhetligt härdat glas och en ruta av laminerat glas eller plast-glastyp, utom vindrutor.Denna provning anses ha gett ett tillfredsställande resultat om följande villkor är uppfyllda:3.4.3.1. Rutan av härdat glas brister.3.4.3.2. Rutan av laminerat glas eller plast-glastyp ger vika och brister och uppvisar flera cirkelformade sprickor ungefär centrerade på islagspunkten.3.4.3.3. Revor i mellanskikten tillåts under förutsättning att provdockans huvud inte passerar genom provbiten.3.4.3.4. Ingen stor glasskärva lossnar från mellanskiktet.3.4.4. En uppsättning provbitar som tillhandahålls för typgodkännande anses vara tillfredsställande med avseende på uppträdandet vid anslag med huvudattrapp om ett av de två följande villkoren är uppfyllt:3.4.4.1. Alla provningarna ger tillfredsställande resultat.3.4.4.2. Sedan en provning gett ett otillfredsställande resultat skall ytterligare en serie provningar utföras på en ny uppsättning provbitar och ge tillfredsställande resultat.4. OPTISKA EGENSKAPERDe krav om den normala ljusgenomsläppligheten som anges i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C gäller för dubbelglasade enheter eller delar av dubbelglasade enheter som sitter på platser som är viktiga för förarens sikt.BILAGA 3 M GRUPPERING AV VINDRUTOR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNING 1. De egenskaper som skall beaktas är1.1. vindrutans utvecklade area,1.2. segmenthöjden,1.3. krökningen.2. En grupp utgörs av en tjockleksklass.3. Klassificering utförs i stigande ordning för utvecklade ytan. De fem största och de fem minsta utvecklade areorna väljs och numreras enligt följande:>Plats för tabell>4. Inom var och en av de två serier som definieras i punkt 3 ovan anges segmenthöjderna enligt följande:1 för största segmenthöjden,2 för nästa mindre,3 för nästa mindre osv.5. Inom var och en av de två serier som definieras i punkt 3 ovan anges krökningsradien enligt följande:1 för minsta krökningsradien,2 för nästa större,3 för nästa större osv.6. Siffrorna som tilldelas varje vindruta i de två serier som definieras i punkt 3 ovan läggs ihop.6.1. Den vindruta bland de fem största som får minsta summan och den vindruta bland de fem minsta som får minsta summan väljs för de fullständiga provningarna enligt bilaga 3 D, 3 F, 3 H, 3 I eller 3 J.6.2. De andra vindrutorna i samma serie provas för kontroll av de optiska egenskaperna enligt avsnitt 9 i bilaga 3 C.7. Ett fåtal vindrutor som har väsentligt annorlunda parametrar än ytterlighetsfallen för den valda gruppen i fråga om form och/eller krökningsradie kan även provas om den tekniska tjänst som utför provningarna anser att parametrarna i fråga sannolikt har märkbara negativa effekter.8. Gränsvärdena för gruppen bestäms för vindrutans utvecklade area. När en vindruta som tillhandahålls för typgodkännande har en utvecklad area som ligger utanför de godkända gränsvärdena eller har en väsentligt större segmenthöjd eller en väsentligt mindre krökningsradie anses den vara av en ny typ och genomgår ytterligare provningar om tekniska tjänsten anser att sådana provningar är tekniskt nödvändiga med hänsyn till de uppgifter som den förfogar över om produkten och det använda materialet.9. Om någon annan vindrutemodell därefter tillverkas av innehavaren av typgodkännandet i en tjockleksklass som redan godkänts9.1. skall det säkerställas om denna modell kan räknas in bland de fem största eller de fem minsta som valts för typgodkännande av gruppen i fråga,9.2. skall siffertilldelning med de förfaranden som definieras i punkterna 3, 4 och 5 ovan utföras igen,9.3. skall, om summan av siffrorna som tilldelas den vindruta som nyligen räknats in bland de fem största eller de fem minsta vindrutorna9.3.1. befinns vara den minsta, följande provningar utföras9.3.1.1. på vindrutor av härdat glas:9.3.1.1.1. splittring,9.3.1.1.2. anslag med huvudattrapp,9.3.1.1.3. optisk förvrängning,9.3.1.1.4. sekundärbildens separation,9.3.1.1.5. ljusgenomsläpplighet,9.3.1.2. på vindrutor av laminerat glas eller plast-glastyp:9.3.1.2.1. anslag med huvudattrapp,9.3.1.2.2. optisk förvrängning,9.3.1.2.3. sekundärbildens separation,9.3.1.2.4. ljusgenomsläpplighet,9.3.1.3. på vindrutor av behandlat laminerat glas: provningarna som anges i avsnitten 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 och 9.3.1.2,9.3.1.4. på vindrutor av plastbelagt glas: provningarna som anges i avsnitt 9.3.1.1 eller 9.3.1.2 beroende på vad som är lämpligt,9.3.2. befinns inte vara den minsta, endast provningarna som föreskrivs för kontroll av de optiska egenskaperna enligt avsnitt 9 i bilaga 3 C.BILAGA 3 N MÄTNING AV SEGMENTHÖJDER OCH ISLAGSPUNKTERNAS LÄGE >Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 1Bestämning av segmenthöjd, hFör en glasruta med enkel krökning är segmenthöjden högst h1.För en glasruta med dubbel krökning är segmenthöjden högst h1 + h2.>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 2Föreskrivna islagspunkter för vindrutor>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Figurerna 3 a, 3 b och 3 cFöreskrivna islagspunkter för glasrutor av enhetligt härdat glasPunkterna "2" i figurerna 3 a, 3 b och 3 c är exempel på de lägen för punkt "2" som föreskrivs i avsnitt 2.5 i bilaga 3 E.>Slut Grafik>BILAGA 3 O KONTROLLER FÖR ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP 1. DEFINITIONERI detta direktiv avses med1.1. typ av produkt: alla glasrutor som har samma primäregenskaper,1.2. tjockleksklass: alla glasrutor som har tjockleken hos ingående delar inom tillåtna toleranser,1.3. tillverkningsenhet: alla tillverkningsmedel för en eller flera typer av glasrutor inrättade på samma plats; de kan omfatta flera tillverkningslinjer,1.4. skift: en tillverkningsperiod som utförs av samma tillverkningslinje under den dagliga arbetstiden,1.5. tillverkningskörning: en sammanhängande tillverkningsperiod med samma typ av produkt under samma skift,1.6. Ps: antalet glasrutor av samma typ av produkt tillverkade under samma skift,1.7. Pr: antalet glasrutor av samma typ av produkt tillverkade under en tillverkningskörning.2. PROVNINGARGlasrutorna genomgår följande provningar:2.1. Vindrutor av härdat glas2.1.1. Splittringsprovning enligt kraven i avsnitt 2 i bilaga 3 D.2.1.2. Mätning av ljusgenomsläpplighet enligt kraven i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C.2.1.3. Provning av optisk förvrängning enligt kraven i avsnitt 9.2 i bilaga 3 C.2.1.4. Provning av sekundärbildens separation enligt kraven i avsnitt 9.3 i bilaga 3 C.2.2. Rutor av enhetligt härdat glas2.2.1. Splittringsprovning enligt kraven i avsnitt 2 i bilaga 3 E.2.2.2. Mätning av ljusgenomsläpplighet enligt kraven i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C.2.2.3. I fråga om glasrutor som används som vindrutor:2.2.3.1. provning av optisk förvrängning enligt kraven i avsnitt 9.2 i bilaga 3 C,2.2.3.2. provning av sekundärbildens separation enligt kraven i avsnitt 9.3 i bilaga 3 C.2.3. Vindrutor av ordinärt laminerat glas och vindrutor av plast-glastyp2.3.1. Provning med huvudattrapp enligt kraven i avsnitt 3 i bilaga 3 F.2.3.2. Provning med kula på 2 260 g enligt kraven i avsnitt 4.2 i bilaga 3 F och avsnitt 2.2 i bilaga 3 C.2.3.3. Provning av motståndskraft mot hög temperatur enligt kraven i avsnitt 5 i bilaga 3 C.2.3.4. Mätning av ljusgenomsläpplighet enligt kraven i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C.2.3.5. Provning av optisk förvrängning enligt kraven i avsnitt 9.2 i bilaga 3 C.2.3.6. Provning av sekundärbildens separation enligt kraven i avsnitt 9.3 i bilaga 3 C.2.3.7. Endast i fråga om vindrutor av plast-glastyp:2.3.7.1. provning av motståndskraft mot nötning enligt kraven i avsnitt 2.1 i bilaga 3 I,2.3.7.2. provning av motståndskraft mot luftfuktighet enligt kraven i avsnitt 3 i bilaga 3 I,2.3.7.3. provning av motståndskraft mot kemikalier enligt kraven i avsnitt 11 i bilaga 3 C.2.4. Andra rutor av ordinärt laminerat glas och plast-glastyp, utom vindrutor2.4.1. Provning med kula på 227 g enligt kraven i avsnitt 4 i bilaga 3 G.2.4.2. Provning av motståndskraft mot hög temperatur enligt kraven i avsnitt 5 i bilaga 3 C.2.4.3. Mätning av ljusgenomsläpplighet enligt kraven i avsnitt 9.1 i bilaga 3 C.2.4.4. Endast i fråga om rutor av plast-glastyp:2.4.4.1. provning av motståndskraft mot nötning enligt kraven i avsnitt 2.1 i bilaga 3 I,2.4.4.2. provning av motståndskraft mot luftfuktighet enligt kraven i avsnitt 3 i bilaga 3 I,2.4.4.3. provning av motståndskraft mot kemikalier enligt kraven i avsnitt 11 i bilaga 3 C.2.4.5. Ovanstående bestämmelser anses uppfyllda om de motsvarande provningarna har utförts på en vindruta med samma sammansättning.2.5. Vindrutor av behandlat laminerat glas2.5.1. Förutom provningarna som beskrivs i avsnitt 2.3 skall en splittringsprovning utföras enligt kraven i avsnitt 4 i bilaga 3 H.2.6. Glasrutor belagda med plastmaterialFörutom provningarna som föreskrivs i de olika avsnitten i denna bilaga skall följande provningar utföras:2.6.1. Provning av motståndskraft mot nötning enligt kraven i avsnitt 2.1 i bilaga 3 I.2.6.2. Provning av motståndskraft mot luftfuktighet enligt kraven i avsnitt 3 i bilaga 3 I.2.6.3. Provning av motståndskraft mot kemikalier enligt kraven i avsnitt 11 i bilaga 3 C.2.7. Dubbelglasade enheterDe provningar som skall utföras är de som anges i denna bilaga för varje glasruta som utgör den dubbelglasade enheten, med samma frekvens och samma krav.3. PROVNINGSFREKVENS OCH RESULTAT3.1. Splittring3.1.1. Provningar3.1.1.1. En första serie provningar bestående av en splittring i varje islagspunkt som anges i detta direktiv skall utföras med fotografier i början av tillverkningen av varje ny typ av glasruta för att bestämma den allvarligaste brottpunkten.För vindrutor av härdat glas skall dock den första serien provningar endast utföras om den årliga tillverkningen av denna typ av glasruta överstiger 200 enheter.3.1.1.2. Under tillverkningskörningen skall kontrollprovningen utföras med hjälp av den brottpunkt som bestämts i punkt 3.1.1.1.3.1.1.3. En kontroll skall utföras i början av varje tillverkningskörning eller efter en färgförändring.3.1.1.4. Under tillverkningskörningen skall kontrollprovningarna utföras med följande minsta frekvens:>Plats för tabell>3.1.1.5. En kontrollprovning skall utföras i slutet av tillverkningskörningen på en av de sist tillverkade glasrutorna.3.1.1.6. För Pr  200, två provexemplar per skift,- eller 1 % av hela tillverkningen, varvid de provexemplar som väljs skall vara representativa för hela tillverkningen.3.7.2. ResultatAlla resultat skall registreras.3.8. Motståndskraft mot nötning3.8.1. ProvningarEndast plastbelagda glasrutor och rutor av plast-glastyp skall genomgå denna provning. Det skall förekomma minst en kontroll per månad och per typ av plastmaterialbeläggning eller mellanskikt.3.8.2. ResultatMätningen av ljudspridningen skall registreras.3.9. Motståndskraft mot luftfuktighet3.9.1. ProvningarEndast plastbelagda glasrutor och rutor av plast-glastyp skall genomgå denna provning. Det skall förekomma minst en kontroll per månad och per typ av plastmaterialbeläggning eller mellanskikt.3.9.2. ResultatAlla resultat skall registreras.3.10. Motståndskraft mot kemikalier3.10.1. ProvningarEndast plastbelagda glasrutor och rutor av plast-glastyp skall genomgå denna provning. Det skall förekomma minst en kontroll per månad och per typ av plastmaterialbeläggning eller mellanskikt.3.10.2. ResultatAlla resultat skall registreras.BILAGA 3 P FÖREBILD >Start Grafik>Myndighetens namnBILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGET FÖR EN TRAKTOR MED AVSEENDE PÅ VINDRUTAN OCH ANDRA GLASRUTOR(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännandet av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul)EEG-typgodkännande nr: Utvidgning nr:1. Traktorns fabrikat (namn eller firma):2. Typ och där så är tillämpligt handelsbeteckning för traktor:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress för tillverkarens representant (om sådan finns):5. Beskrivning av typ av vindruta och andra glasrutor (härdat, laminerat, plast, plast-glastyp, plant, krökt osv.):6. EEG-typgodkännandenummer för vindrutan och andra rutor:7. Datum då traktorn tillhandahölls för EEG-typgodkännande:8. Teknisk tjänst som ansvarar för typgodkännande:9. Datum på rapport utfärdad av denna tjänst:10. Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst:11. EEG-typgodkännande för vindrutan och andra glasrutor beviljas/vägras(1).12. Ort:13. Datum:14. Underskrift:15. Följande handlingar, försedda med det EEG-typgodkännandenummer som anges ovan, bifogas denna handling:måttritningar,skisser eller fotografier av vindrutan och andra glasrutor på traktorhytten.Dessa uppgifter överlämnas till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna på deras uttryckliga begäran.16. Anmärkningar:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>BILAGA 4 MEKANISKA KOPPLINGAR MELLAN TRAKTOR OCH DRAGET FORDON OCH VERTIKAL BELASTNING PÅ KOPPLINGSPUNKTEN 1. Definitioner1.1. Med mekanisk koppling mellan traktor och draget fordon avses de delar som monterats på traktorn och på det dragna fordonet för att åstadkomma mekanisk koppling mellan dessa fordon.Endast mekaniska kopplingsdelar för traktorer omfattas av detta direktiv.Bland olika typer av mekaniska kopplingsdelar för traktorer görs en klar åtskillnad mellan- gaffeltyp (se figurerna 1 och 2 i tillägg 1),- dragkrok (se figur 3 i tillägg 1),- traktordragstång (se figur 4 i tillägg 1).1.2. Med typ av mekanisk koppling mellan traktor och draget fordon avses delar som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som1.2.1. art av mekanisk kopplingsdel,1.2.2. dragstångsringar (40 mm eller 50 mm diameter),1.2.3. yttre form, mått eller funktionssätt (t.ex. automatisk eller icke-automatisk),1.2.4. material,1.2.5. värdet på D enligt definitionen i tillägg 2 för den provning som utförs med hjälp av den dynamiska metoden eller släpvagnsmassan enligt definitionen i tillägg 3 för provningar som utförs med hjälp av den statiska metoden, samt den vertikala belastningen på kopplingspunkten S.1.3. Med referenscentrum för mekanisk koppling avses den punkt på tappens axel som befinner sig på samma avstånd från tungorna i fråga om en gaffel och den punkt som bestäms av skärningen mellan krokens symmetriplan och generatrisen för krokens konkava del vid kontaktnivån med ringen när denna befinner sig i dragläget.1.4. Med höjd över marken för mekanisk koppling (h) avses avståndet mellan horisontalplanet genom referenscentrum för den mekaniska kopplingen och det horisontalplan som traktorns hjul vilar på.1.5. Med projektion av mekanisk koppling (c) avses avståndet mellan referenscentrum för den mekaniska kopplingsdelen och det vertikalplan genom axeln som traktorns bakre hjul är monterade på.1.6. Med vertikal belastning på kopplingspunkten (S) avses den belastning som under statiska förhållanden överförs på referenscentrum för den mekaniska kopplingen.1.7. Med automatisk avses en mekanisk kopplingsdel som, utan ytterligare åtgärd, sluter och säkrar sig själv när den glidande mekanismen för dragstångsringarna påverkas.1.8. Med traktorns hjulbas (l) avses avståndet mellan vertikalplanen som är vinkelräta mot traktorns symmetrilängsplan och går genom traktorns axlar.1.9. Med massa på främre axeln på den olastade traktorn (a) avses den del av traktorns massa som under statiska förhållanden överförs till marken av traktorns främre axel.2. Allmänna krav2.1. De mekaniska kopplingsdelarna får vara konstruerade så att de fungerar automatiskt eller icke-automatiskt.2.2. De mekaniska kopplingsdelarna på traktorn skall uppfylla mått- och hållfasthetskraven i punkt 3.1 och avsnitt 3.2 och kraven för den vertikala belastningen på kopplingspunkten i avsnitt 3.3.2.3. De mekaniska kopplingsdelarna skall vara så konstruerade och tillverkade att de vid normal användning fortsätter att fungera tillfredsställande och behåller de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.2.4. Alla delar av mekaniska kopplingsdelar skall vara tillverkade av material av en kvalitet som är tillräcklig för att motstå de provningar som avses i avsnitt 3.2 och skall ha varaktiga hållfasthetsegenskaper.2.5. Alla kopplingar och lås till dessa skall vara lätta att koppla ihop och lossa och skall vara så konstruerade att ingen oavsiktlig isärkoppling är möjlig under normala användningsförhållanden.För automatiska kopplingsdelar skall det låsta läget vara säkrat på ett låsliknande sätt genom två säkerhetsanordningar som fungerar oberoende av varandra. Dessa anordningar får dock lossas med hjälp av samma manöveranordning.2.6. Dragstångsringen skall kunna luta minst 60° horisontellt på båda sidor om längsaxeln på en inte inbyggd kopplingsanordning. Dessutom krävs alltid vertikal rörlighet på 20° uppåt och nedåt. (Se även tillägg 1.)Lutningsvinklarna får inte uppnås samtidigt.2.7. Öppningen skall tillåta dragstångsringarna att vrida sig minst 90° axiellt åt höger eller vänster runt kopplingens längsaxel med ett fast bromsmoment på mellan 30 och 150 Nm.Dragkroken skall tillåta dragstångsringen att vrida sig minst 20° axiellt åt höger eller vänster runt krokens längsaxel.3. Särskilda krav3.1. MåttMåtten på de mekaniska kopplingsdelarna på traktorn skall överensstämma med tillägg 1, figurerna 1 - 4. Valfria mått kan väljas om de inte är angivna i dessa figurer.3.2. Hållfasthet3.2.1. För kontroll av hållfastheten skall de mekaniska kopplingsdelarna genomgå en dynamisk provning under de förhållanden som anges i tillägg 2 eller en statisk provning under de förhållanden som anges i tillägg 3.3.2.2. Provningen får inte orsaka någon kvarstående formförändring, brott eller revor.3.3. Vertikal belastning på kopplingspunkten (S)3.3.1. Den största statiska vertikala belastningen fastställs av tillverkaren. Den får dock inte i något fall överstiga 3 ton.3.3.2. Godtagbara förhållanden:3.3.2.1. Den tillåtna statiska vertikala belastningen får inte överstiga den tekniskt tillåtna statiska vertikala belastning som rekommenderas av traktortillverkaren eller den statiska vertikala belastning som fastställts för draganordningen vid EEG-typgodkännande.3.3.2.2. Kraven i avsnitt 2 i bilaga 1 till direktiv 74/151/EEG skall uppfyllas, men den största belastningen på bakre axeln får inte överskridas.3.4. Höjd över marken för kopplingsanordningen (h)(se figur nedan)>Hänvisning till >3.4.1. Alla traktorer skall vara försedda med en kopplingsanordning för vilken höjden över marken skall vara enligt ett av följande förhållanden:h1  >NUM>(ma - 0,2 mt)1 - S.c/>DEN>0,8(0,8 mt + S) ou h2  >NUM>(m1a - 0,2 m1t)1- S.c/>DEN>0,8(0,8 m1t + S)där>Plats för tabell>4. Ansökan om EEG-typgodkännande4.1. En ansökan om EEG-typgodkännande för en traktor med avseende på kopplingsanordningen skall lämnas in av tillverkaren av anordningen eller av dennes befullmäktigade representant.4.2. För varje typ av mekanisk kopplingsdel skall ansökan åtföljas av följande handlingar och uppgifter:- Skalenliga ritningar av kopplingsanordningen (tre exemplar). Dessa ritningar skall särskilt visa de nödvändiga måtten i detalj, liksom måtten för montering av anordningen.- En kortfattad teknisk beskrivning av kopplingsanordningen med uppgifter om konstruktionstypen och använt material.- En uppgift om värdet för D enligt tillägg 2 för den dynamiska provningen eller värdet för T (dragkraft) enligt tillägg 3 för den statiska provningen, samt den vertikala belastningen på kopplingspunkten, S.- En eller flera provanordningar enligt begäran av tekniska tjänsten.5. Märkningar5.1. Varje mekanisk kopplingsdel som överensstämmer med typen som beviljats EEG-typgodkännande skall vara försedd med följande märkningar:5.1.1. Handelsbeteckning eller varumärke.5.1.2. EEG-typgodkännandemärke i överensstämmelse med förebilden i tillägg 4.5.1.3. När hållfastheten kontrolleras enligt tillägg 2 (dynamisk provning):tillåtet värde för D,statiskt vertikalt belastningsvärde för S.5.1.4. När hållfastheten kontrolleras enligt tillägg 3 (statisk provning):tillåten släpvagnsvikt och vertikal belastning på kopplingspunkten, S.5.2. Uppgifterna skall vara klart synliga, lättlästa och hållbara.6. AnvändaranvisningarAlla mekaniska kopplingar skall åtföljas av tillverkarens användaranvisningar. Dessa anvisningar skall innehålla EEG-typgodkännandenumret och även värdena för D eller T beroende på vilken provning som utförts på kopplingen.Tillägg 1 RITNINGAR ÖVER MEKANISKA KOPPLINGSDELAR >Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 1Icke-automatisk släpvagnskoppling(1) Öppningens höjd skall vara minst hälften av dess bredd.(2) Värdena för vinkelrörlighet skall minst åstadkommas med de tillgängliga dragstångsringarna.(3) Område för nominella mått på kopplingstapparna.>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Figur 2Icke-automatisk släpvagnskoppling   Överensstämmer med ISO 6489-2: oktober 1980>Slut Grafik>>Hänvisning till >Figur 4TraktordragstångÖverensstämmer med ISO 6489- 3.Tillägg 2 DYNAMISK PROVNINGSMETOD 1. PROVNINGSFÖRFARANDEHållfastheten hos den mekaniska kopplingen skall bestämmas genom växelvis dragning i en provbänk.Denna metod beskriver utmattningsprovningen som skall användas på den kompletta mekaniska kopplingsanordningen, dvs. när den försedd med alla delar som behövs för dess montering monteras och provas i en provbänk.Växelkrafterna anbringas så långt möjligt i sinusform (växlande och/eller stigande) med en belastningscykel som är beroende av vilket material som berörs. Inga revor eller brott får uppstå under provningen.2. PROVNINGSKRITERIERDe horisontella kraftdelarna i fordonets längsaxel tillsammans med de vertikala kraftdelarna utgör grunden för provbelastningarna.I den utsträckning de är av underordnad betydelse skall inte horisontella kraftdelar i räta vinklar mot fordonets längsaxel och inte heller moment beaktas.De horisontella kraftdelarna i fordonets längsaxel motsvaras av en matematiskt fastställd representativ kraft, värdet D.Följande ekvation gäller för den mekaniska kopplingen:D = G  7>NUM>MT  7 MR/>DEN>MT + MRdärMT = traktorns tekniskt tillåtna totala massa,MR = de dragna fordonens tekniskt tillåtna totala massa,g = 9,81 m/sek².De vertikala kraftdelarna i räta vinklar mot körbanan uttrycks med den statiska vertikala belastningen S.De tekniskt tillåtna belastningarna anges av tillverkaren.3. PROVNINGSFÖRFARANDE3.1. Allmänna kravProvkraften anbringas på den mekaniska kopplingsanordning som provas med hjälp av en lämplig normaldragstångsring nedanför en vinkel som bildas av läget hos den vertikala provbelastningen Fv gentemot den horisontella provbelastningen Fh i riktningen för symmetrilängsplanen som går från främre överdelen till bakre nederdelen.Provkraften anbringas vid de vanliga kontaktpunkterna mellan den mekaniska kopplingsanordningen och dragstångsringen.Spelet mellan kopplingsanordningen och ringen skall hållas så litet som möjligt.I princip anbringas provkraften på ett växlande sätt runt nollpunkten. Med en växlande provkraft blir den resulterande belastningen lika med noll.Om kopplingsanordningens konstruktion (t.ex. stort spel, dragkrok) gör det omöjligt att utföra provningen med en växlande provbelastning, får provbelastningen även anbringas på ett stigande sätt i riktningen för drag eller tryck, beroende på vilken som är störst.När provningen utförs med en stigande kraftkurva är provbelastningen lika med den övre (högsta) belastningen, och den nedre (minsta) belastningen skall inte överstiga 5 % av den övre belastningen.Försiktighet skall iakttas vid provningen med växelkraft så att det genom lämplig montering av provningsutrustningen och val av effektledningssystem säkerställs att inga ytterligare kraftmoment uppstår i räta vinklar mot provkraften; vinkelfelet för kraftens riktning vid provning med växelkraft får inte överstiga ± 1,5° och för provning med stigande kraft ställs vinkeln in i övre belastningsläget.Provningsfrekvensen får inte överstiga 30 Hz. För delar av stål eller gjutjärn uppgår belastningscykeln till 2 × 106. Den efterföljande draghållfasthetsprovningen utförs med färggenomträngningsmetoden eller likartad metod.Om fjädrar och/eller dämpare ingår i kopplingsdelarna får de inte tas bort under provningen, men de får bytas ut om de under provningen utsätts för påfrestning under förhållanden som inte uppstår under normal användning (t. ex. värmepåverkan) och därmed skadas. Deras uppträdande före, under och efter provningen skall beskrivas i provningsrapporten.3.2. ProvkrafterProvkrafterna består i geometriska termer av de horisontella och vertikala provningsdelarna enligt följande:F = √Fh² + Fv²därFh = ± 0,6 × D i fråga om växelkraft,ellerFh = 1,0 × D i fråga om stigande kraft (drag eller tryck),Fv = g × 1,5 × SS = statisk dragstångsbelastning (vertikala kraftdelar på körbanan).Tillägg 3 KOPPLINGSANORDNING STATISK PROVNINGSMETOD1. PROVNINGSKRAV1.1. Allmänt1.1.1. För kontroll av konstruktionsegenskaperna skall draganordningen genomgå statiska provningar enligt kraven i punkterna 1.2, 1.3 och 1.4.1.2. Förberedelse för provningProvningarna skall utföras i en specialmaskin, med draganordningen och eventuell anordning som kopplar den till jordbrukstraktorns stomme, fastsatt i en styv anordning med hjälp av samma delar som används för att montera den på jordbrukstraktorn.1.3. ProvningsinstrumentDe instrument som används för att registrera anbringade belastningar och rörelser skall ha följande noggrannhet:- Anbringade belastningar ± 50 daN,- Rörelser ± 0,01 mm.1.4. Provningsförfarande1.4.1. Kopplingsanordningen skall först genomgå en fördragningsbelastning som inte överstiger 15 % av den dragprovningsbelastning som anges i punkt 1.4.2.1.4.1.1. Manövern som beskrivs i avsnitt 1.4.1 skall upprepas minst två gånger, med början från en nollbelastning som gradvis ökas tills det värde som föreskrivs i avsnitt 1.4.1 nås, och sedan minskas till 500 daN. Stabiliseringsbelastningen skall upprätthållas under minst 60 sekunder.1.4.2. Uppgifterna som registreras för uppritning av belastningsdeformationskurvan under dragning, eller den figur av denna kurva som erhålls från skrivaren som är kopplad till dragmaskinen, skall grundas enbart på anbringandet av ökande belastningar, med början från 500 daN, i förhållande till referenscentrum för kopplingsanordningen.Det får inte finnas några avbrott för värden upp till och med dragprovningsbelastningen som fastställs till 1,5 gånger den tekniskt tillåtna släpvagnsmassan. Dessutom skall belastningsdeformationskurvan uppvisa en jämn spridning, utan ojämnheter, i intervallet mellan 500 daN och   av största dragbelastningen.1.4.2.1. Kvarstående deformation registreras på belastningsdeformationskurvan i förhållande till belastningen på 500 daN sedan provbelastningen har återställts till detta värde.1.4.2.2. Det värde som registreras för kvarstående deformation får inte överstiga 25 % av den största tillfälliga deformation som uppstår.1.5. Provningen som avses i avsnitt 1.4.2 skall föregås av en provning där en första belastning på tre gånger den största tillåtna vertikala belastning som rekommenderas av tillverkaren anbringas på ett gradvis stigande sätt, med början från en första belastning på 500 daN, på referenscentrum för kopplingsanordningen.Under provningen får inte deformationen av kopplingsanordningen överstiga 10 % av den största tillfälliga deformation som uppstår.Kontrollen utförs sedan den vertikala belastningen tagits bort och den första belastningen på 500 daN återställts.Tillägg 4 TYPGODKÄNNANDEMÄRKE EEG-typgodkännandemärket består av- en rektangel som omger den gemena bokstaven "e" följd av de särskiljande bokstäverna eller numret för den medlemsstat som beviljat typgodkännandet:1 för Tyskland,2 för Frankrike,3 för Italien,4 för Nederländerna,6 för Belgien,9 för Spanien,11 för Storbritannien,13 för Luxemburg,18 för Danmark,IRL för Irland,EL för Grekland,21 för Portugal,- ett EEG-typgodkännandenummer som motsvarar numret på EEG-typgodkännandeintyget som utfärdats för typen av kopplingsanordning i fråga med avseende på dess hållfasthet och mått, placerat på någon lämplig plats nedanför och nära rektangeln,- den versala bokstaven "D" eller "S" beroende på vilken provning som utförts på den mekaniska kopplingen (dynamisk provning = D och statisk provning = S) ovanför rektangeln som omger den gemena bokstaven "e".Exempel på ett EEG-typgodkännandemärke>Hänvisning till >Förklaring:Kopplingen som är försedd med EEG-typgodkännandemärket som visas ovan är en anordning för vilken EEG-typgodkännande beviljades i Tyskland (e 1) med nummer 88-563 och på vilken en dynamisk hållfasthetsprovning (D) utfördes.Tillägg 5 FÖREBILD FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG >Start Grafik>Myndighetens namnMeddelande angående beviljande, vägran, återkallelse eller utvidgning av EEG-typgodkännande med avseende på hållfastheten och måtten och vertikal belastning på kopplingspunkten för en typ av kopplingsanordning (gaffeltyp, dragkrok, traktordragstång)EEG-typgodkännande nr:utvidgning(1)1. Handelsbeteckning eller varumärke:2. Typ av kopplingsanordning (gaffeltyp, dragkrok, traktordragstång)(2):3. Namn och adress för kopplingsanordningens tillverkare:4. Namn och adress för befullmäktigade representant för kopplingsanordningens tillverkare, om sådan finns:5. Kopplingsanordningen har genomgått en dynamisk/statisk(2) provning och godkänts för följande värden:5.1. Dynamisk provning:Värde på D: (kN)Vertikal belastning på kopplingspunkten: (daN)5.2. Statisk provning:Släpvagnsvikt: (kg)Vertikal belastning på kopplingspunkten: (daN)6. Tillhandahållen för EEG-typgodkännande den:7. Teknisk tjänst som ansvarar för provningarnas genomförande:8. Datum och nummer på provningsrapport:9. EEG-typgodkännande med avseende på den mekaniska kopplingen beviljas/vägras(2).10. Ort:...................11. Datum:...................12. Följande handlingar, försedda med typgodkännandenumret som anges ovan, bifogas detta intyg (t.ex. provningsrapport, ritningar osv.). Dessa uppgifter skall endast göras tillgängliga för de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna på deras uttryckliga begäran:13. Anmärkningar:14. Underskrift:(1) Ange där så är tillämpligt om detta är den första, andra osv. utvidgningen av det ursprungliga EEG-typgodkännandet.(2) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>Tillägg 6 VILLKOR FÖR BEVILJANDE AV EEG-TYPGODKÄNNANDE 1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en traktor, med avseende på hållfastheten och måtten på en kopplingsanordning, lämnas in av traktortillverkaren eller av dennes befullmäktigade representant.2. En traktor som är representativ för den traktortyp som skall godkännas, på vilken en vederbörligen godkänd kopplingsanordning är monterad, tillhandahålls den tekniska tjänst som ansvarar för genomförande av typgodkännandeprovningarna.3. Tekniska tjänsten som ansvarar för genomförande av typgodkännandeprovningarna kontrollerar om den godkända typen av kopplingsanordning är lämplig för montering på den traktortyp som godkännande begärs för. Tekniska tjänsten förvissar sig särskilt om att kopplingsanordningens fastsättning överensstämmer med den som provades när EEG-typgodkännandet beviljades.4. Innehavaren av EEG-typgodkännandet får begära att detta utvidgas för andra typer av kopplingsanordningar.5. De behöriga myndigheterna beviljar sådan utvidgning om följande villkor är uppfyllda:5.1. Den nya typen av kopplingsanordning har erhållit EEG-typgodkännande.5.2. Den är lämplig för montering på den traktortyp som en utvidgning av EEG-typgodkännandet begärs för.5.3. Kopplingsanordningens fastsättning på traktorn motsvarar den som visades när EEG-typgodkännande beviljades.6. Ett intyg, för vilket en förebild visas i tillägg 5, bifogas EEG-typgodkännandeintyget för varje typgodkännande eller utvidgning av typgodkännande som beviljats eller vägrats.7. Om ansökan om EEG-typgodkännande för en traktortyp görs samtidigt som begäran om EEG-typgodkännande för en typ av kopplingsanordning på en traktor som EEG-typgodkännande begärs för, är punkterna 2 och 3 onödiga.Tillägg 7 FÖREBILD >Start Grafik>Myndighetens namnBILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGET FÖR EN TRAKTORTYP MED AVSEENDE PÅ KOPPLINGSANORDNINGEN OCH HÅLLFASTHETEN FÖR DESS FASTSÄTTNING PÅ TRAKTORN(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul)EEG-typgodkännande nr:utvidgning(1)1. Traktorns handelsbeteckning eller varumärke:2. Traktortyp och handelsbeteckning.3. Traktortillverkarens namn och adress:4. Namn och adress för tillverkarens representant, om sådan finns:5. Kopplingsanordningens handelsbeteckning eller varumärke:6. Typer av kopplingsanordningar:7. EEG-märke och EEG-typgodkännandenummer:8. Utvidgning av EEG-typgodkännande för följande typer av kopplingar:9. Tillåten statisk vertikal belastning på kopplingspunkten: daN10. Traktor tillhandahållen för EEG-typgodkännandeprovning den:11. Teknisk tjänst som ansvarar för genomförande av provningarna:12. Datum på provningsrapport utfärdad av denna tjänst:13. Nummer på provningsrapport utfärdad av denna tjänst:14. EEG-typgodkännande med avseende på kopplingsanordningen och hållfastheten för dess fastsättning på traktorn har beviljats/vägrats(2).15. Utvidgningen av EEG-typgodkännandet med avseende på kopplingsanordningen och hållfastheten för dess fastsättning på traktorn har beviljats/vägrats(2).16. Ort:17. Datum:18. Underskrift:(1) Ange där så är tillämpligt om detta är första, andra osv. utvidgningen av det ursprungliga EEG-typgodkännandet.(2) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>BILAGA 5 LÄGE OCH FASTSÄTTNINGSMETOD FÖR FÖRESKRIVNA SKYLTAR OCH MÄRKNINGAR PÅ TRAKTORNS STOMME 1. ALLMÄNT1.1. Alla jordbruks- och skogsbrukstraktorer skall vara försedda med den skylt och de märkningar som beskrivs i de följande avsnitten. Skylten och märkningarna anbringas antingen av tillverkaren eller av dennes representant.2. TILLVERKARSKYLT2.1. En tillverkarskylt, för vilken en förebild visas i tillägget till denna bilaga, skall vara stadigt fastsatt på en framträdande och lätt åtkomlig plats på en del som normalt inte byts ut vid användning. Skylten skall klart och outplånligt visa följande uppgifter i angiven ordning.2.1.1. Tillverkarens namn.2.1.2. Traktortyp (och version om det är nödvändigt).2.1.3. EEG-typgodkännandenummer.Detta nummer består av en gemen bokstav "e" följd i angiven ordning av det särskiljande numret eller bokstäverna för det land som beviljat EEG-typgodkännandet (1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för Belgien, 9 för Spanien, 11 för Storbritannien, 13 för Luxemburg, 18 för Danmark, 21 för Portugal, EL för Grekland, IRL för Irland) och av typgodkännandeintyget för fordonstypen. En asterisk placeras mellan bokstaven "e" och de särskiljande bokstäverna eller numret för det land som beviljat EEG-typgodkännandet liksom mellan detta nummer eller de berörda bokstäverna och EEG-typgodkännandenumret.2.1.4. Traktorns identifieringsnummer.2.1.5. Största och minsta värden för största tillåtna lastmassa på traktorn, beroende på vilka typer av däck som får monteras.2.1.6. Största tillåtna fordonsmassa som uppbärs av varje traktoraxel med hänsyn till vilka typer av däck som får monteras. Denna uppgift skall anges i ordning framifrån och bakåt.2.1.7. Tekniskt tillåtna släpvagnsvikter enligt punkt 1.7 i bilaga 1.2.1.8. Medlemsstaterna kan för traktorer som släpps ut på deras marknader kräva att landet där slutsammansättning utförs även anges utöver tillverkarens namn när slutsammansättningen utförs någon annanstans än i tillverkarens hemland, men inte i en medlemsstat i gemenskapen.2.2. Tillverkaren får ange ytterligare uppgifter nedanför eller vid sidan av de föreskrivna märkningarna, utanför en klart markerad rektangel som omger enbart de uppgifter som föreskrivs i punkterna 2.1.1 - 2.1.7 (se exempel på tillverkarskylt nedan).3. TRAKTORNS IDENTIFIERINGSNUMMERTraktorns identifieringsnummer är en fast teckenkombination som tillverkaren tilldelar varje traktor. Dess syfte är att säkerställa att varje traktor kan identifieras entydigt under en tid av 30 år genom medverkan av tillverkaren, utan att en hänvisning till kraven behövs.3.1. Det skall anges på tillverkarskylten och även på chassit eller annan likartad konstruktion.3.1.1. Det skall överallt där det är möjligt skrivas på en rad.3.1.2. Det skall sättas på chassit eller någon annan likartad konstruktion på höger sida framtill på fordonet.3.1.3. Det skall placeras på en klart synlig och åtkomlig plats med en metod såsom stämpling eller prägling på ett sådant sätt att det inte kan utplånas eller försvagas.4. TECKEN4.1. Romerska bokstäver och arabiska siffror skall användas för alla märkningar som anges i avsnitten 2 och 3. Romerska bokstäver som används i märkningarna som anges i punkterna 2.1.1 och 2.1.3 och avsnitt 3 skall dock vara versaler.4.2. För traktorns identifieringsnummer:4.2.1. Användning av bokstäverna "I", "O" och "Q" och bindestreck, asterisker och andra specialtecken är inte tillåten.4.2.2. Bokstävernas och siffrornas minsta höjd skall vara följande:4.2.2.1. 7 mm för tecken som sätts direkt på chassit, ramen eller någon likartad konstruktion på traktorn.4.2.2.2. 4 mm för tecken som sätts på tillverkarskylten.Exempel på tillverkarskyltFöljande exempel föreskriver inte på något sätt de uppgifter som verkligen får anges på tillverkarskylten: den visas endast för upplysningsändamål.>Plats för tabell>Tillåten släpvagnsvikt:- Obromsad släpvagnsvikt: 3 000 kg- Separat bromsad släpvagnsvikt: 6 000 kg- Påskjutsbromsad släpvagnsvikt: 3 000 kg- Släpvagnsvikt försedd med ett servobromssystem (hydrauliskt eller pneumatiskt): 12 000 kgTillägg FÖREBILD >Start Grafik>Myndighetens namnBILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGET FÖR EN TRAKTORTYP MED AVSEENDE PÅ LÄGET OCH FASTSÄTTNINGSMETODEN FÖR FÖRESKRIVNA SKYLTAR OCH MÄRKNINGAR PÅ TRAKTORNS STOMME(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om EEG-typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul)EEG-typgodkännande nr:1. Traktorns fabrikat eller tillverkarens firmanamn:2. Typ och, där så är tillämpligt, handelsbeteckning för traktorn:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress för tillverkarens representant, om sådan finns:5. Datum när traktorn tillhandahålls för EEG-typgodkännande:6. Teknisk tjänst som utför typgodkännandeprovningarna:7. Datum på rapport utfärdad av denna tjänst:8. Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst:9. EEG-typgodkännande för läget och fastsättningsmetoden för föreskrivna skyltar och märkningar på traktorns stomme beviljas/vägras(1).10. Ort:11. Datum:12. Underskrift:13. Följande handlingar, försedda med det EEG-typgodkännandenummer som anges ovan, bifogas detta intyg:måttritning,skiss eller fotografi som visar läget och fastsättningsmetoden för föreskrivnaskyltar och märkningar på traktorns stomme.Uppgifterna skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna om dessa begär detta.14. Anmärkningar:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>BILAGA 6 BROMSMANÖVERORGAN FÖR DRAGNA FORDON OCH BROMSKOPPLING MELLAN TRAKTORN OCH DRAGNA FORDON 1. När en traktor är försedd med ett manöverorgan för släpvagnsbromsning skall manöverorganet vara antingen hand- eller fotmanövrerat och det skall vara möjligt att reglera och manövrera det från förarsätet, men det får inte påverkas av någon manövrering av andra manöverorgan.När traktorn är försedd med ett pneumatiskt eller hydrauliskt kopplingssystem placerat mellan traktorn och den dragna massan bör endast ett manöverorgan monteras för färdbromsning av fordonskombinationen.2. De använda bromssystemen kan vara system som har de egenskaper som definieras i bilaga 1 till direktiv 76/432/EEG om bromsutrustning på jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul.Monteringen skall vara så konstruerad och utförd på ett sådant sätt att den säkerställer att manövreringen av traktorn inte påverkas negativt i händelse av fel på eller dålig funktion hos det dragna fordonets bromsanordning eller i händelse av brott på kopplingen.3. När kopplingen mellan traktorn och det eller de dragna fordonen är hydraulisk eller pneumatisk skall den även uppfylla ett av de följande villkoren.3.1. Hydraulisk koppling:Den hydrauliska kopplingen skall vara av typen med enkel ledning.Den skall överensstämma med ISO 5676/1983 och den utskjutande delen skall finnas på traktorn.Manövrering av manöverorganet skall tillåta att nolltryck avges till kopplingshalvan i viloläget. Arbetstrycket skall vara minst 10 och högst 15 MPa.Det får inte vara möjligt att koppla bort energikällan från motorn.3.2. Pneumatisk koppling:Kopplingen mellan traktorn och det eller de dragna fordonen skall vara av en typ med dubbla ledningar: en automatisk ledning och en direkt bromsledning som manövreras genom en ökning av trycket.Kopplingshalvan skall överensstämma med ISO 1728/1980.Manövrering av manöverorganet skall tillåta att ett arbetstryck på minst 0,65 och högst 0,8 MPa avges till kopplingshalvan.Tillägg FÖREBILD >Start Grafik>Myndighetens namnBILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGET FÖR EN TRAKTORTYP MED AVSEENDE PÅ BROMSMANÖVERORGANET FÖR DET DRAGNA FORDONET(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om EEG-typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul)EEG-typgodkännande nummer:1. Traktorns fabrikat (eller tillverkarens firmanamn):2. Typ och där så är tillämpligt handelsbeteckning för traktorn:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress för tillverkarens representant, om sådan finns:5. Beskrivning av delarna och/eller egenskaperna hos bromsmanöverorganet för det dragna fordonet:6. Datum när traktorn tillhandahålls för EEG-typgodkännande:7. Teknisk tjänst som utför typgodkännandeprovningarna:8. Datum på rapport utfärdad av denna tjänst:9. Nummer på rapport utfärdad av denna tjänst:10. EEG-typgodkännande för bromsmanöverorganet för det dragna fordonet beviljas/vägras(1).11. Ort:12. Datum:13. Underskrift:14. Följande handlingar, försedda med EEG-typgodkännandenumret som anges ovan, bifogas detta intyg:skiss eller fotografi på berörda delar på traktorn.Dessa uppgifter skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna om dessa begär detta.15. Anmärkningar:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>