Avis juridique important

|

31996L0067

Rådets direktiv 96/67/EG av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 272 , 25/10/1996 s. 0036 - 0045

RÅDETS DIREKTIV 96/67/EG av den 15 oktober 1996  om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i  detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (3), och med beaktande av följande: 1. I enlighet med artikel 7a i fördraget och i syfte att varaktigt främja den ekonomiska och  sociala utvecklingen har gemenskapen gradvis infört en gemensam luftfartspolitik för att  förverkliga den inre marknaden. 2. Syftet med artikel 59 i fördraget är att avveckla inskränkningar i friheten att tillhandahålla  tjänster inom gemenskapen och i enlighet med artikel 61 i fördraget bör samma syfte uppnås inom  ramen för den gemensamma transportpolitiken. 3. Rådet har uppnått detta syfte när det gäller luftfartstjänster i egentlig mening genom sina  förordningar (EEG) nr 2407/92 (4), (EEG) nr 2408/92 (5) och (EEG) nr 2409/92 (6). 4. Marktjänsterna är absolut nödvändiga för att denna slags trafik skall fungera väl och de utgör  ett väsentligt bidrag till en effektiv användning av luftfartens infrastruktur. 5. Att ge tillträde till marknaden för marktjänster är en åtgärd som bör bidra till lägre  driftkostnader för flygbolagen och bättre service för användarna. 6. Mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen är det absolut nödvändigt att tillträdet till marknaden  för marktjänster genomförs på gemenskapsnivå samtidigt som medlemsstaterna ges möjlighet att beakta  sektorns särart. 7. Kommissionen tillkännagav i sitt meddelande "Europeiska civilflyget mot bättre horisonter" i  juni 1994 sin vilja att före utgången av 1994 ta initiativ till att genomföra tillträde till  marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen, och rådet bekräftade i sin resolution  av den 24 oktober 1994 om situationen inom den civila luftfarten i Europa (7) att det är nödvändigt  att beakta de stora krav som kommer att ställas på flygplatserna när marknaden öppnas. 8. I en resolution av den 14 februari 1995 om den civila luftfarten i Europa (8) erinrade  Europaparlamentet om att det är angeläget att beakta den inverkan på anställningsvillkor och  säkerhet på flygplatserna inom gemenskapen som följer av tillträdet till marknaden för  marktjänster. 9. Fritt tillträde till marknaden för marktjänster är förenligt med välfungerande flygplatser inom  gemenskapen. 10. Det fria tillträdet till marknaden för marktjänster bör förverkligas gradvis och på ett sätt  som är anpassat till sektorns krav. 11. För vissa typer av tjänster kan både tillträdet till marknaden och utövandet av egenhantering  möta restriktioner vad gäller säkerheten, kapaciteten och tillgången till utrymme. Det är därför  nödvändigt att antalet godkända leverantörer som tillåts utföra dessa typer av tjänster kan  begränsas. På samma sätt bör utövandet av egenhantering kunna begränsas och kriterierna för en  sådan begränsning måste i så fall vara relevanta, objektiva, genomblickbara och  icke-diskriminerande. 12. Om antalet tjänsteleverantörer är begränsat, är det nödvändigt för en effektiv konkurrens att  på sikt minst en av tjänsteleverantörerna är oberoende i förhållande till både flygplatsens  ledningsenhet och den dominerande transportören. 13. För att flygplatserna skall fungera väl är det nödvändigt att de kan förbehålla sig ansvaret  för vissa infrastrukturer som är svåra att dela upp eller utöka av orsaker som kan hänföras till  teknik, lönsamhet eller inverkan på miljön. Att förvaltningen centraliseras får dock inte hindra  tjänsteleverantörer och användare som tillämpar egenhantering från att använda sig av dessa  infrastrukturer. 14. I vissa fall kan restriktionerna i fråga vara av sådan omfattning att vissa begränsningar av  tillträdet till marknaden eller till utövandet av egenhantering kan vara berättigade under  förutsättning av att begränsningarna är relevanta, objektiva, genomblickbara och  icke-diskriminerande. 15. Syftet med sådana undantag måste vara att göra det möjligt för flygplatsmyndigheterna att  upphäva eller åtminstone mildra dessa restriktioner. Undantagen måste godkännas av kommissionen  under medverkan av en samrådskommitté och beviljas för en begränsad tidsperiod. 16. För att en effektiv och lojal konkurrens skall kunna upprätthållas när antalet  tjänsteleverantörer är begränsat krävs det att urvalet av dessa sker på ett genomblickbart och  opartiskt sätt. Användarna bör rådfrågas vid denna urvalsprocess eftersom det är de som främst  berörs av kvaliteten och priset på de tjänster som de förväntas ta i anspråk. 17. Det är därför viktigt att organisera hur användarna skall representeras och rådfrågas vid  urvalet av godkända tjänsteleverantörer genom att inrätta en kommitté som består av representanter  för dem. 18. I samband med urvalet av tjänsteleverantörer på en flygplats är det möjligt att under vissa  omständigheter och speciella förhållanden utsträcka skyldigheten att tillhandahålla service åt  allmänheten till andra flygplatser inom samma geografiska område i den berörda medlemsstaten. 19. Flygplatsens ledningsenhet kan också tillhandahålla marktjänster och genom sina beslut utöva  ett betydande inflytande på konkurrensen mellan leverantörerna. Det är därför, för att säkerställa  fortsatt lojal konkurrens, absolut nödvändigt att flygplatserna i sin bokföring åtskiljer  verksamheten inom förvaltning och reglering av infrastrukturerna å ena sidan och tillhandahållandet  av marktjänster å den andra. 20. En flygplats får inte subventionera sin marktjänstverksamhet med inkomster som härrör från dess  uppdrag som flygplatsmyndighet. 21. Samma krav på genomblickbarhet måste gälla för alla tjänsteleverantörer som önskar  tillhandahålla marktjänster till tredje man. 22. För att göra det möjligt för flygplatserna att fullgöra sitt uppdrag att förvalta  infrastrukturerna och garantera säkerheten inom flygplatsområdet, samt i avsikt att säkerställa  skyddet av miljön och den gällande sociallagstiftningen, måste medlemsstaterna kunna kräva att en  leverantör av marktjänster först erhåller ett godkännande. Kriterierna för detta godkännande måste  vara objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande. 23. Av samma skäl måste medlemsstaterna behålla rätten att utfärda och tillämpa de regler som är  nödvändiga för att flygplatsernas infrastrukturer skall fungera väl. Dessa regler bör ha samband  med det uppställda målet och inte leda till att tillträdet till marknaden eller utövandet av  egenhantering i realiteten blir av mindre omfattning än vad som anges i detta direktiv, och de  måste respektera principerna om objektivitet, genomblickbarhet och icke-diskriminering. 24. Befogenheten att garantera socialt skydd i adekvat omfattning för personalen i de företag som  tillhandahåller marktjänster bör kvarstanna hos medlemsstaterna. 25. Tillträdet till flygplatsernas anläggningar måste säkerställas för de tjänsteleverantörer som  har tillstånd att tillhandahålla marktjänster och de transportörer som har tillstånd att tillämpa  egenhantering i den utsträckning som är nödvändig för utövandet av deras rättigheter och för en  effektiv och lojal konkurrens, men tillträdet bör ändå kunna vara förenat med att en avgift tas  ut. 26. Det är berättigat att de rättigheter som anges i detta direktiv gäller för leverantörer av  tjänster och användare med ursprung i tredje land endast om det råder strikt ömsesidighet. Skulle  det inte finnas sådan ömsesidighet bör medlemsstaten kunna återkalla rättigheterna för dessa  tjänsteleverantörer och användare. 27. Den 2 december 1987 i London enades Spanien och Förenade kungariket om en ordning för utvidgat  samarbete i fråga om utnyttjandet av flygplatsen i Gibraltar i en gemensam förklaring av de båda  ländernas utrikesministrar. Denna ordning har ännu inte börjat tillämpas. 28. Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av bestämmelserna i fördraget, särskilt inte det  faktum att kommissionen även i fortsättningen kommer att övervaka att bestämmelserna följs genom  att vid behov använda sig av samtliga de befogenheter som artikel 90 i fördraget tillerkänner den. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Tillämpningsområde 1. Under följande förutsättningar skall detta  direktiv tillämpas på varje flygplats inom en medlemsstats territorium som lyder under fördragets  bestämmelser och som står öppen för kommersiell lufttrafik: a) De bestämmelser i artikel 7.1 som gäller andra typer av tjänster än de som anges i artikel 7.2  skall tillämpas på alla flygplatser oberoende av deras trafikvolym från och med den 1 januari  1998. b) Bestämmelserna om de typer av tjänster som anges i artikel 7.2 skall tillämpas från och med den  1 januari 1998 när det gäller flygplatser som har en årstrafik som är högre än eller lika med 1  miljon passagerarrörelser eller 25 000 ton gods. c) Bestämmelserna om de typer av tjänster som anges i artikel 6.2 skall tillämpas från och med den  1 januari 1999 när det gäller flygplatser - som har en årstrafik som är högre än eller lika med 3 miljoner passagerarrörelser eller 75 000  ton gods, eller - som under en sexmånadersperiod närmast före den 1 april eller den 1 oktober föregående år  registrerat en trafik som var högre än eller lika med 2 miljoner passagerarrörelser eller 50 000  ton gods. 2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 skall bestämmelserna i detta  direktiv tillämpas från och med den 1 januari 2001 på varje flygplats inom en medlemsstats  territorium, som lyder under fördragets bestämmelser, står öppen för kommersiell lufttransport och  som har en årstrafik som är högre än eller lika med 2 miljoner passagerarrörelser eller 50 000 ton  gods. 3. När en flygplats når någon av de trösklar för godstrafiken som anges i denna artikel utan att  samtidigt nå motsvarande tröskel för passagerartrafik, skall bestämmelserna i detta direktiv inte  tillämpas på de slag av marktjänster som endast avser passagerare. 4. Kommissionen skall i informationssyfte offentliggöra en förteckning över de flygplatser som  avses i denna artikel i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förteckning skall för  första gången offentliggöras senast tre månader efter ikraftträdandet av detta direktiv och  därefter en gång per år. Medlemsstaterna skall till kommissionen senast den 1 juli varje år översända de uppgifter som  kommissionen behöver för att sammanställa denna förteckning. 5. Detta direktivs tillämpning på flygplatsen i Gibraltar påverkar inte Spaniens eller Förenade  kungarikets rättsliga ställning med avseende på tvisten om överhöghet över det territorium där  flygplatsen är belägen. 6. Tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv på flygplatsen i Gibraltar skall uppskjutas  till dess att ordningen i den gemensamma förklaring som avgavs av Spaniens och Förenade kungarikets  utrikesministrar den 2 december 1987 har genomförts. När så sker, skall Spaniens och Förenade  kungarikets regeringar samma dag underrätta rådet om detta. Artikel 2 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här  anges: a) flygplats: varje markområde som är särskilt inrättat för landning, start och manövrar av  luftfartyg, däribland de närliggande byggnader som kan behövas för flygtrafiken och service till  luftfartygen och byggnader som behövs för de kommersiella luftfartstjänsterna. b) flygplatssystem: två eller flera flygplatser som förts samman eftersom de betjänar samma ort  eller orter, som framgår av bilaga II i rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om  EG-luftfartsföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen. c) ledningsenhet: en enhet som tillsammans med eller självständigt från annan verksamhet och i  kraft av nationella lagar och författningar har i uppdrag att administrera flygplatsernas  infrastrukturer, och samordna och kontrollera den verksamhet som aktörer som befinner sig på berörd  flygplats eller berört flygplatssystem bedriver. d) användare av en flygplats: varje fysisk eller juridisk person som med flyg transporterar  passagerare, post och/eller gods, från eller till den berörda flygplatsen. e) marktjänster: de tjänster som utförs på en flygplats åt en användare enligt beskrivningen i  bilagan. f) egenhantering: situation i samband med marktjänster, där en användare skaffar sig en eller flera  typer av marktjänster utan att ingå något som helst kontrakt med tredje man i syfte att  tillhandahålla sådana tjänster. Enligt denna definition anses inte användare som tredje man, i  förhållande till varandra, om - den ena innehar en majoritet av den andra, eller - samma enhet innehar majoriteten i var och en av dem. g) leverantör av marktjänster: varje fysisk eller juridisk person som tillhandahåller tredje person  en eller flera typer av marktjänster. Artikel 3 Flygplatsens ledningsenhet 1. När ledningen och driften av en flygplats eller av ett  flygplatssystem inte sköts av en enda enhet utan av flera olika enheter, skall var och en av dessa  anses utgöra en del av ledningsenheten när det gäller tillämpningen av detta direktiv. 2. Om endast en enda ledningsenhet har upprättats för flera flygplatser eller flygplatssystem,  skall var och en av dessa flygplatser eller flygplatssystem betraktas var för sig när det gäller  tillämpningen av detta direktiv. 3. Om ledningsenheter är underställda en offentlig myndighets tillsyn eller kontroll skall denna  myndighet, inom ramen för sina lagstadgade skyldigheter, se till att bestämmelserna i detta  direktiv tillämpas. Artikel 4 Uppdelning av verksamheterna 1. Ledningsenheten på en flygplats, användaren eller den  leverantör av marktjänster som tillhandahåller marktjänster skall göra en strikt bokföringsmässig  uppdelning, enligt gällande handelspraxis, mellan den verksamhet som är knuten till  tillhandahållandet av dessa tjänster och övrig verksamhet. 2. En oberoende kontrollant, utsedd av medlemsstaten, skall övervaka att denna bokföringsmässiga  uppdelning verkligen iakttas. Denne skall även kontrollera att det inte förekommer någon överföring av finansiella medel mellan  den verksamhet som ledningsenheten bedriver i egenskap av flygplatsmyndighet och den verksamhet som  den bedriver i fråga om marktjänster. Artikel 5 Användarkommittén 1. Senast tolv månader efter ikraftträdandet av det här direktivet  skall medlemsstaterna försäkra sig om att en kommitté, som består av företrädare för användarna  eller av organisationer som företräder dessa användare, inrättas för var och en av de angivna  flygplatserna. 2. Alla användare har rätt att ingå i denna kommitté eller, om användaren föredrar det, att låta  sig företrädas av en organisation som han anförtror detta uppdrag. Artikel 6 Tjänster till tredje man 1. Medlemsstaterna skall i enlighet med artikel 1 vidta de  åtgärder som behövs för att garantera tredje man fritt tillträde till marknaden för marktjänster. Medlemsstaterna får kräva att leverantörerna av marktjänster är etablerade i gemenskapen. 2. Medlemsstaterna får begränsa antalet tjänsteleverantörer som tillåts tillhandahålla följande  typer av marktjänster: - Bagagehantering. - Ramptjänster. - Påfyllning av bränsle och olja. - Gods- och posthantering såväl vid ankomst och avgång som i transit när det gäller den fysiska  hanteringen av gods och postgång mellan flygplatsterminalen och luftfartyget. De får dock inte begränsa detta antal till mindre än två för varje typ av tjänst. 3. Dessutom får åtminstone en av dessa godkända leverantörer av tjänster från och med den 1 januari  2001 inte stå under direkt eller indirekt kontroll varken av - flygplatsens ledningsenhet, - en användare som har transporterat mer än 25 % av passagerarna eller av registrerat gods på  flygplatsen under det år som föregår det år då urvalet av tjänsteleverantörer sker, eller av - en enhet som kontrollerar eller direkt eller indirekt kontrolleras av denna ledningsenhet eller  av en sådan användare. Senast den 1 juli 2000 får en medlemsstat dock begära att skyldigheten i denna punkt skjuts upp  till den 31 december 2002. Kommissionen skall, biträdd av den kommitté som anges i artikel 10, granska denna begäran och får  med beaktande av utvecklingen inom denna sektor och i synnerhet situationen vid flygplatser som är  jämförbara vad beträffar trafikvolym och trafikmönster, besluta om att bevilja ovan nämnda  begäran. 4. När medlemsstaterna begränsar antalet godkända tjänsteleverantörer i enlighet med punkt 2, får  medlemsstaterna inte hindra en användare av en flygplats - oberoende av vilken del av denna  flygplats som användaren tilldelats - att i fråga om var och en av de typer av marktjänst som kan  bli begränsade få möjlighet att göra ett verkligt val mellan åtminstone två leverantörer av  marktjänster, med de förutsättningar som anges i punkterna 2 och 3. Artikel 7 Egenhantering 1. Medlemsstaterna skall, i enlighet med bestämmelserna i artikel 1,  vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att egenhanteringen kan utövas fritt. 2. Emellertid kan medlemsstaterna, vad gäller tjänsterna - bagagehantering, - ramptjänster, - påfyllning av bränsle och olja, - gods- och posthantering såväl vid landning och start som i transit när det gäller den fysiska  hanteringen av gods och post mellan terminalanläggningen och luftfartyget, reservera utövandet av egenhantering för åtminstone två användare, under förutsättning att dessa  väljs efter relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande kriterier. Artikel 8 Centraliserade infrastrukturer 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 6  och 7 får medlemsstaterna för ledningsenheten eller för en annan enhet reservera den tekniska  administrationen av centraliserade infrastrukturer när det gäller bagagesortering, avisning,  vattenrening och bränsledistribution. De kan ålägga leverantörerna av marktjänster och de användare  som tillämpar egenhantering att använda sig av dessa infrastrukturer. 2. Medlemsstaterna skall se till att administrationen av de infrastrukturer som avses i punkt 1  säkerställs på ett genomblickbart, objektivt och icke-diskriminerande sätt, särskilt så att den  inte hindrar leverantörerna av tjänster och de användare som tillämpar egenhantering att använda  sig av infrastrukturerna inom de gränser som fastställs i detta direktiv. Artikel 9 Undantag 1. När specifika utrymmes- eller kapacitetsbegränsningar (särskilt sådana  som beror på trängsel och nyttjandegrad av tillgängliga ytor) vilket gör det omöjligt att öppna  marknaden och/eller utföra egenhantering i den omfattning som föreskrivs genom detta direktiv, får  den berörda medlemsstaten besluta följande: a) Att begränsa antalet leverantörer av tjänster för en eller flera andra typer av marktjänster än  dem som avses i artikel 6.2 på hela eller delar av flygplatsen; i detta fall skall bestämmelserna i  artikel 6.2 och 6.3 gälla. b) Att reservera en eller flera typer av sådana tjänster som avses i artikel 6.2 för en enda  leverantör av tjänster. c) Att reservera utövandet av egenhanteringen för ett begränsat antal användare när det gäller  typer av marktjänster än dem som avses i artikel 7.2, på villkor att dessa användare väljs ut på  relevanta, objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande grunder. d) Att förbjuda utövandet av egenhantering eller begränsa den till en enda användare för de typer  av marktjänster som avses i artikel 7.2. 2. I varje beslut om undantag enligt punkt 1 skall a) anges den eller de tjänstetyper för vilka undantag beviljas samt de specifika utrymmes- och  kapacitetsbegränsningar som berättigar till undantag, b) en plan bifogas för åtgärder som syftar till att komma till rätta med dessa begränsningar. Vidare skall ett undantag inte i) otillbörligen inverka menligt på syftet med detta direktiv, ii) snedvrida konkurrensen mellan leverantörer av marktjänster och/eller användare som tillämpar  egenhantering, iii) vara av större omfattning än nödvändigt. 3. Medlemsstaterna skall minst tre månader före ikraftträdandet anmäla till kommissionen varje  undantag som beviljats på grundval av punkt 1 samt de skäl som berättigar till undantaget. Kommissionen skall offentliggöra en sammanfattning i Europeiska gemenskapernas officiella tidning  av de beslut som anmälts och anmoda berörda parter att yttra sig. 4. Kommissionen skall ingående granska det beslut om undantag som lämnats in av medlemsstaten. En  detaljerad analys av situationen och utredning av de åtgärder som medlemsstaten anser lämpliga ger  kommissionen möjlighet att för ändamålet verifiera om de begränsningar som åberopas föreligger och  om det är omöjligt att bereda tillträde till marknaden och/eller utöva egenhantering i den  omfattning som föreskrivs genom direktiv. 5. Kommissionen kan efter utförd undersökning och samråd med den berörda medlemsstaten antingen  godkänna medlemsstatens beslut eller motsätta sig det, om de åberopade begränsningarna inte anses  föreligga eller inte anses vara av sådan omfattning att de berättigar till undantag. Efter samråd  med den berörda medlemsstaten kan kommissionen också kräva att medlemsstaten ändrar undantagets  räckvidd eller begränsar det till enbart vissa delar av en flygplats eller ett flygplatssystem där  de åberopade begränsningarna verkligen kan påvisas. Kommissionens beslut skall föreligga senast tre månader efter anmälan från medlemsstaten och  offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. 6. De undantag som beviljas av medlemsstaterna enligt punkt 1 får inte beviljas för längre tid än  tre år, utom för undantag som beviljas enligt punkt 1 b. Senast tre månader före utgången av denna  period skall medlemsstaten fatta ett nytt beslut beträffande ansökan om undantag, vilken också  skall prövas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i denna artikel. Undantag enligt punkt 1 b får inte beviljas för längre tid än två år. En medlemsstat får dock på  grundval av bestämmelserna i punkt 1 begära att denna period en enda gång förlängs med ytterligare  två år. Kommissionen skall, biträdd av den kommitté som anges i artikel 10, besluta om en sådan  begäran. Artikel 10 Rådgivande kommitté 1. Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté som  skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande. 2. Kommittén skall bistå kommissionen med råd beträffande tillämpningen av artikel 9. 3. Dessutom kan kommittén rådfrågas av kommissionen beträffande samtliga frågor som rör  tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv. 4. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 11 Val av tjänsteleverantörer 1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för  att ordna ett urvalsförfarande för de leverantörer av tjänster som har tillstånd att tillhandahålla  marktjänster på en flygplats, när deras antal är begränsat så som avses i artikel 6.2 eller i  artikel 9. Detta förfarande skall ta hänsyn till följande principer: a) När medlemsstaterna avser att uppställa kontraktsvillkor eller tekniska specifikationer som  måste uppfyllas av dessa tjänsteleverantörer, skall dessa villkor eller specifikationer fastställas  efter förberedande samråd med användarkommittén. De urvalskriterier som föreskrivs i dessa  kontraktsvillkor eller de tekniska specifikationerna skall vara relevanta, objektiva,  genomblickbara och icke-diskriminerande. Efter att ha underrättat kommissionen får den berörda medlemsstaten i standardvillkoren eller i de  tekniska specifikationer som tjänsteleverantörerna har att rätta sig efter, skriva in skyldigheten  att tillhandahålla offentlig service för de flygplatser som betjänar perifera områden eller  utvecklingsregioner som ingår i medlemsstatens territorium, vilka saknar kommersiellt intresse men  som är av stor betydelse för den berörda medlemsstaten. b) En anbudsinfordran skall göras, som skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella  tidning, så att samtliga berörda leverantörer av tjänster kan komma in med anbud. c) Leverantörer av tjänster skall väljas ut i) av ledningsenheten efter samråd med användarkommittén, om den förra - inte tillhandahåller liknande marktjänster, - inte direkt eller indirekt kontrollerar något företag som tillhandahåller sådana tjänster, och - inte är delägare i sådant företag; ii) i övriga fall av medlemsstaternas behöriga myndigheter utan samråd med ledningsenheterna, men  efter samråd med användarkommittén och ledningsenheterna. d) Leverantörerna av tjänster skall väljs ut för en tid av högst sju år. e) När en leverantör av tjänster upphör med sin verksamhet före utgången av den period för vilken  han valts ut, skall en ersättare väljas ut enligt samma förfarande. 2. När antalet leverantörer av tjänster är begränsat enligt artikel 6.2 eller artikel 9, får  ledningsenheten själv tillhandahålla marktjänster utan att iaktta det urvalsförfarande som  föreskrivs i punkt 1. Utan att iaktta nämnda förfarande får ledningsenheten också ge ett företag  som tillhandahåller tjänster tillstånd att tillhandahålla marktjänster på flygplatsen i fråga, - om enheten direkt eller indirekt kontrollerar företaget, eller - om företaget direkt eller indirekt kontrollerar enheten. 3. Ledningsenheten skall informera användarkommittén om de beslut som fattas enligt denna artikel. Artikel 12 Flygplatser belägna på öar I samband med valet av tjänsteleverantörer till en  flygplats så som anges i artikel 11, får en medlemsstat utvidga den allmänna trafikplikten till att  omfatta också andra flygplatser i medlemsstaten, under förutsättning - att flygplatserna ligger på öar i samma geografiska region, - att dessa flygplatser har en trafikvolym som inte understiger 100 000 passagerarrörelser per år,  och - att en sådan utvidgning godkänns av kommissionen, biträdd av den kommitté som avses i artikel  10. Artikel 13 Samråd Medlemsstaterna skall se till att tillämpningen av dessa bestämmelser blir  föremål för ett obligatoriskt samrådsförfarande mellan ledningsenheten, användarkommittén och de  företag som tillhandahåller tjänster. Samrådet skall särskilt avse priserna på de tjänster som  varit föremål för undantag i enlighet med artikel 9.1 b samt organisationen av hur dessa tjänster  tillhandahållits. Samråd skall äga rum minst en gång om året. Artikel 14 Godkännande 1. Medlemsstaterna kan fordra att den verksamhet som på en flygplats  utövas av en tjänsteleverantör eller en användare som bedriver egenhantering, skall vara godkänd av  en i förhållande till flygplatsens ledningsenhet fristående myndighet. Detta godkännande skall grundas på kriterier som avser ett sunt finansiellt läge och ett  tillräckligt försäkringsskydd, anläggningarnas, luftfartygens, utrustningens och människornas  säkerhet samt skyddet av miljön och relevant sociallagstiftning. Kriterierna skall beakta följande principer: a) Tillämpas på de olika leverantörerna och användarna på ett icke-diskriminerande sätt. b) Ha samband med det uppställda målet. c) Får inte leda till att tillträdet till marknaden eller utövandet av egenhantering i realiteten  blir mindre omfattande än vad som föreskrivs i detta direktiv. Dessa kriterier skall offentliggöras, och tjänsteleverantören eller användaren som bedriver  egenhantering skall i förväg informeras om förfarandet för godkännande. 2. Godkännande får vägras eller återkallas endast om tjänsteleverantören eller användaren som  bedriver egenhantering, på grund av faktorer som kan hänföras till honom, inte uppfyller de  kriterier som anges i punkt 1. Orsakerna till att godkännande vägrats eller återkallats skall delges den berörda leverantören  eller användaren och ledningsenheten. Artikel 15 Förhållningsregler På förslag från ledningsenheten kan en medlemsstat i förekommande  fall - förbjuda en tjänsteleverantör eller en användare att utföra sin tjänst respektive bedriva  egenhantering, om denne leverantör eller användare inte följer de regler medlemsstaten föreskrivit  och som syftar till att garantera att flygplatsen fungerar tillfredsställande; dessa regler skall beakta principerna att a) de skall tillämpas på de olika leverantörerna och användarna på ett icke-diskriminerande sätt, b) de skall ha samband med det uppställda målet, c) de får inte leda till att tillträdet till marknaden eller utövandet av egenhantering i  realiteten blir av mindre omfattning än vad som föreskrivs i detta direktiv; - ålägga i synnerhet de leverantörer som tillhandahåller marktjänster på flygplatsen att på ett  rättvist och icke-diskriminerande sätt medverka till att uppfylla den skyldighet att utföra  offentlig service som föreskrivs i nationella lagar och förordningar, särskilt skyldigheten att  säkerställa tjänsternas kontinuitet. Artikel 16 Tillträde till anläggningarna 1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för  att tjänsteleverantörerna respektive användarna som önskar tillämpa egenhantering skall garanteras  tillträde till flygplatsanläggningarna, i den mån tillträde är nödvändigt för utövandet av deras  verksamheter. Om flygplatsens ledningsenhet eller i förekommande fall den statliga myndigheten  eller annan kontrollmyndighet uppställer villkor för tillträdet, skall dessa vara relevanta,  objektiva, genomblickbara och icke-diskriminerande. 2. De disponibla utrymmena för marktjänster på flygplatsen skall fördelas mellan de olika  leverantörerna av tjänster och mellan alla användare som tillämpar egenhantering, inklusive  nytillkomna, alltefter vad som behövs för att bedriva verksamheten samt lämna utrymme för effektiv  och lojal konkurrens grundad på regler och kriterier som är relevanta, objektiva, genomblickbara  och icke-diskriminerande. 3. När tillträdet till flygplatsens anläggningar är förenat med att en avgift tas ut, skall  avgiften bestämmas på grunder som är relevanta, objektiva, genomblickbara och  icke-diskriminerande. Artikel 17 Säkerhet Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte i något avseende  medlemsstaternas rättigheter och skyldigheter i fråga om allmän ordning och säkerhet på  flygplatserna. Artikel 18 Socialt skyddsnät och miljövård Utan att det påverkar tillämpningen av  bestämmelserna i detta direktiv och med beaktande av gemenskapsrättens övriga bestämmelser kan  medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de anställdas rättigheter skyddas  samt att hänsyn tas till miljön. Artikel 19 Hänsyn till nationella bestämmelser En leverantör som i en medlemsstat bedriver  marktjänstverksamheter på en flygplats är skyldig att rätta sig efter de nationella föreskrifter  som är förenliga med gemenskapslagstiftningen. Artikel 20 Ömsesidighet 1. Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens internationella  åtaganden, kan, vad gäller tillträde till marktjänster eller egenhantering, när det visar sig att  ett tredje land a) rättsligt eller faktiskt inte behandlar leverantörer och användare som bedriver egenhantering på  ett sätt som är jämförbart med medlemsstaternas behandling av leverantörer och användare som  bedriver egenhantering, eller b) rättsligt eller faktisk inte behandlar leverantörer av tjänster och användare från en  medlemsstat som bedriver egenhantering enligt landets bestämmelser, eller c) behandlar leverantörer och användare som bedriver egen hantering vilka kommer från ett annat  tredje land mer förmångligt än leverantörer och användare som bedriver egenhantering vilka kommer  från en medlemsstat, en medlemsstat helt eller delvis upphäva de skyldigheter som följer av detta direktiv för de  leverantörer och användare från ifrågavarande tredje land, i enlighet med gemenskapsrätten. 2. Medlemsstaten skall underrätta kommissionen om varje upphävande eller tillbakadragande av  rättigheter eller skyldigheter. Artikel 21 Rätt att överklaga Medlemsstaterna eller i förekommande fall ledningsenheterna,  skall se till att varje part som kan bevisa sitt legitima intresse kan föra talan mot de beslut  eller enskilda åtgärder som kommit till genom tillämpning av artikel 7.2 och artikel 11-16. Talan skall kunna föras inför en nationell domstol eller inför en annan statlig myndighet än den  berörda flygplatsens ledningsenhet och som, vid behov, skall var fristående från den statliga  myndighet som kontrollerar flygplatsens ledningsenhet. Artikel 22 Informations- och översynsrapport Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna den  information som är nödvändig för att upprätta kommissionens rapport om tillämpningen av  bestämmelserna i detta direktiv. Rapporten, som skall åtföljas av eventuella förslag till översyn av direktivet, skall upprättas  senast den 31 december 2001. Artikel 23 Genomförande 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar  som är nödvändiga för att detta direktiv skall kunna följas senast ett år efter det att det har  offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och skall genast underrätta  kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv  eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur  hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i  nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 24 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det  har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 25 Mottagare Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Luxemburg den 15 oktober 1996. På rådets vägnar B. HOWLIN Ordförande  (1) EGT nr C 142, 8.6.1995, s. 7, EGT nr C 124, 27.4.1996, s. 19.  (2) EGT nr C 301, 13.11.1995, s. 28.  (3) Europaparlamentets yttrande av den 16 november 1995 (EGT nr C 323, 4.12.1995, s. 106), rådets  gemensamma ståndpunkt av den 28 mars 1996 (EGT nr C 134, 6.5.1996, s. 30) och Europaparlamentets  beslut av den 16 juli 1996 (EGT nr C 261, 9.9.1996).  (4) EGT nr L 240, 24.8.1992, s. 1.  (5) EGT nr L 240, 24.8.1992, s. 8. Förordningen ändrad genom anslutningsakten av år 1994.  (6) EGT nr L 240, 24.8.1992, s. 15.  (7) EGT nr C 309, 5.11.1994, s. 2.  (8) EGT nr C 56, 6.3.1995, s. 28.   BILAGA FÖRTECKNING ÖVER MARKTJÄNSTER 1. Administrativa marktjänster och övervakning  omfattar 1.1 tjänster i samband med representation och samverkan med de lokala myndigheterna eller med varje  annan person, utlägg gjorda för användarens räkning och tillhandahållande av lokaler åt dennes  företrädare, 1.2 kontroll av lastning, meddelanden och telekommunikationer, 1.3 behandling, förvaring, hantering och administration av lastenheterna, 1.4 varje annan övervakningstjänst före, under eller efter flygning, och varje annan administrativ  tjänst som begärs av användaren. 2. Passagerartjänster omfattar varje form av tjänst till passagerarna vid avfärd, ankomst,  transitering, i anslutning till eller utanför flygplatsen, inbegripet kontroll av biljetter,  resehandlingar, incheckning av bagage och transport av bagage ända fram till sorteringssystemen. 3. Bagagehantering omfattar behandling av bagage i sorteringshallen, sortering av bagage,  förberedelse av bagage inför avfärden, lastning och avlastning av bagage i de system som är avsedda  att föra bagaget från flygplanet till sorteringshallen och omvänt. 4. Fraktgods och posthantering omfattar 4.1 för fraktgods, både vid export och import eller transitering, den fysiska hantering av  fraktgodset, den handläggning av tillhörande dokument, de tullformaliteter och andra skyddsåtgärder  som överenskommits mellan parterna eller som omständigheterna kräver, 4.2 för posten, både vid ankomst och avfärd, den fysiska hantering av posten, den hantering av  tillhörande dokument och andra skyddsåtgärder som överenskommits mellan parterna eller som  omständigheterna kräver. 5. Ramptjänster omfattar 5.1 lotsning av flygplanet vid ankomst och avgång (1*), 5.2 tjänster i samband med parkering av flygplanet och tillhandahållande av lämpliga hjälpmedel  (2*), 5.3 upprättande av kommunikationer mellan marken och förarkabinen (3*), 5.4 lastning och avlastning av flygplanet och tillhandahållande av nödvändiga hjälpmedel samt  transport av besättning och passagerare mellan flygplanet och flygterminalen, 5.5 tjänster i samband med start av flygplanet och tillhandhållande av nödvändiga hjälpmedel, 5.6 förflyttning av flygplanet, både vid avgång och ankomst, tillhandahållande och insättning av  nödvändiga hjälpmedel, 5.7 förflyttning av flygplanet, in- och avlastning av mat och dryck. 6. Rengöring och skötsel av flygplanet omfattar 6.1 yttre och inre rengöring av flygplanet, skötsel av toaletter och vattensystem, 6.2 luftkonditionering och uppvärmning av kabinen, borttagning av snö och is från flygplanet,  avisning av flygplanet, 6.3 inredning av kabinen med kabinutrustningar, förvaring av dessa utrustningar. 7. Bränsle- och oljepåfyllning omfattar 7.1 organisering och verkställande av tankning och tömning av bränsle, inbegripet lagring av  bränslet, kontroll av levererad kvalitet och kvantitet, 7.2 påfyllning av olja och andra vätskor. 8. Normalt underhåll omfattar 8.1 de sedvanliga operationer som utförs före flygningen, 8.2 de särskilda operationer som användaren kräver, 8.3 tillhandahållande och administration av det material som krävs för underhåll och av  reservdelar, 8.4 tillhandahållande av parkeringsplats och/eller en hangar för att utföra underhållet. 9. Flygoperationer och administration av besättningar omfattar 9.1 förberedelse av flygning vid avgångsflygplatsen eller vid varje annan plats, 9.2 tjänster under flygning, i förekommande fall, ändring av resvägen under flygningen, 9.3 tjänster efter flygningen, 9.4 administration av besättningen. 10. Transport på marken omfattar 10.1 organisation och utförande av transport av passagerare, besättning, bagage, gods och post  mellan olika flygterminaler inom samma flygplats, dock med undantag av alla transporter mellan  flygplan och andra platser, 10.2 varje specialtransport som begärs av användaren. 11. Catering omfattar 11.1 samverkan med tjänsteleverantörer och med ledningsenheten, 11.2 lagring av mat, drycker och de tillbehör som krävs för beredningen, 11.3 rengöring av tillbehör, 11.4 beredning och leverans av material och livsmedel.  (1*) Om dessa tjänster inte utförs av flygtrafiktjänsten.


Avis juridique important

|

32001L0035

Kommissionens direktiv 2001/35/EG av den 11 maj 2001 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 90/642/EEG om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på vissa produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 136 , 18/05/2001 s. 0042 - 0048

Kommissionens direktiv 2001/35/EGav den 11 maj 2001om ändring av bilagorna till rådets direktiv 90/642/EEG om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på vissa produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsakerEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på vissa produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2000/82/EG(2), särskilt artikel 7 i detta, ochav följande skäl:(1) I kommissionens direktiv 2000/42/EG(3) fastställdes de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester vid kombinationer av bekämpningsmedel och livsmedel som lämnades öppna i rådets direktiv 94/29/EG(4), 94/30/EG(5), 95/38/EG(6), 95/39/EG(7), 96/32/EG(8), 96/33/EG(9) och i kommissionens direktiv 98/82/EG(10). De ovannämnda positionerna i bilagorna till direktiven lämnades "öppna" eller fastställdes temporärt, eftersom det då direktiven antogs inte förelåg tillräckligt med uppgifter för att det skulle vara motiverat att fastställa gränsvärden för bekämpningsmedelsrester på gemenskapsnivå före den 1 juli 2000. Syftet med tidsfristen var att ge de berörda parterna tillräcklig tid för att sammanställa de nödvändiga uppgifterna och därmed göra det möjligt att, när så är lämpligt och motiverat, på gemenskapsnivå fastställa gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som ligger över den nedre analytiska bestämningsgränsen. Under perioden innan tidsfristen löpte ut utvärderades tillgängliga uppgifter, och i en del fall ansågs de inte tillräckliga för att motivera att man fastställde gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som låg över den analytiska bestämningsgränsen.(2) Efter offentliggörandet av direktiv 2000/42/EG mottog kommissionen ansökningar, åtföljda av ytterligare uppgifter, om att på nytt granska de gränsvärden för vissa kombinationer av bekämpningsmedel och livsmedel som fastställts i direktiv 2000/42/EG. Ansökningarna och uppgifterna har granskats på nytt och för en del kombinationer var uppgifterna tillräckliga för att man skulle kunna motivera fastställandet av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester ovanför den nedre analytiska bestämningsgränsen. För andra kombinationer är de tillgängliga uppgifterna fortfarande inte tillräckliga, och det är lämpligt att faställa gränsvärdet till den nedre analytiska bestämningsgränsen. För andra kombinationer är de nu tillgängliga uppgifterna tillräckliga för att visa att fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som ligger över den nedre analytiska bestämningsgränsen kan innebära att konsumenterna utsätts för oacceptabel akut eller kronisk exponering för bekämpningsmedelsrester. I sådana fall bör gränsvärdet för bekämpningsmedelsrester bibehållas vid den nedre analytiska bestämningsgränsen.(3) Den livstidsexponering för dessa bekämpningsmedel som konsumenterna utsätts för genom livsmedel på grund av bekämpningsmedlens användning i växtskyddsprodukter, och i tillämpliga fall, i veterinärmedicin, har bedömts och utvärderats i enlighet med de förfaranden och metoder som används inom Europeiska gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer(11), och man har beräknat att de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som fastställs i detta direktiv inte innebär att man överskrider gränserna för ett godtagbart dagligt intag.(4) Konsumenternas akuta exponering för dess bekämpningsmedel genom var och en av de livsmedelsprodukter som kan innehålla rester av dessa bekämpningsmedel har bedömts och utvärderats i enlighet med de förfaranden och metoder som används inom Europeiska gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer. Det har beräknats att de gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som fastställts för öppna positioner i det här direktivet inte medför akuta toxiska effekter.(5) Gemenskapens handelspartner kommer via Världshandelsorganisationen att rådfrågas om de halter som anges i det här direktivet, och deras synpunkter kommer att beaktas.(6) Yttrandena från Vetenskapliga kommittén för växter har beaktats, i synnerhet råd och rekommendationer när det gäller konsumentskyddet avseende livsmedel som behandlats med bekämpningsmedel. Den ovannämnda metodiken, som beskrivs av Världshälsoorganisationen och används i de rapporterande medlemsstaterna och kontrolleras och utvärderas av kommissionen genom Ständiga kommittén för växtskydd, överensstämmer med riktlinjerna från Vetenskapliga kommittén för växter(12).(7) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv för förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1De gränsvärden som förtecknas i bilagan till detta direktiv skall ersätta de som förtecknas i bilaga II till direktiv 90/642/EEG för de berörda bekämpningsmedlen.Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 2001 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2001.Artikel 3När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft dagen efter att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 maj 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 350, 14.12.1990, s. 71.(2) EGT L 3, 6.1.2001, s. 18.(3) EGT L 158, 30.6.2000, s. 51.(4) EGT L 189, 23.7.1994, s. 67.(5) EGT L 189, 23.7.1994, s. 70.(6) EGT L 197, 22.8.1995, s. 14.(7) EGT L 197, 22.8.1995, s. 29.(8) EGT L 144, 18.6.1996, s. 12.(9) EGT L 144, 18.6.1996, s. 35.(10) EGT L 290, 29.10.1998, s. 25.(11) Riktlinjer för beräkning av intaget av bekämpningsmedelsrester via födan (reviderad utgåva). Dessa riktlinjer har tagits fram av GEMS/Livsmedelsprogrammet i samarbete med Codex Alimentariuskommittén för bekämpningsmedelsrester. Utgivare: Världshälsoorganisationen, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).(12) SCP/RESI/021; SCP/RESI/024.BILAGA>Plats för tabell>Anmärkning:För tydlighetens skull anges de gränsvärden som ändrats i förhållande til gränsvärden i bilagor eller direktiv av tidigare datum än direktiv 2000/42/EG i fetstil, medan de gränsvärden som är desamma som befintliga gränsvärden anges i normal stil.