Avis juridique important

|

32001L0108

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/108/EG av den 21 januari 2002 om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), vad gäller fondföretags investeringar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 041 , 13/02/2002 s. 0035 - 0042

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/108/EGav den 21 januari 2002om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), vad gäller fondföretags investeringarEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Räckvidden av rådets direktiv 85/611/EEG(4) var ursprungligen begränsad till sådana företag för kollektiva investeringar av den öppna typen som utbjuder sina andelar till allmänheten inom gemenskapen och som har som enda syfte att investera i överlåtbara värdepapper (fondföretag). I ingressen till direktiv 85/611/EEG såg man framför sig att sådana företag för kollektiva investeringar som inte omfattades av direktivet skulle kunna bli föremål för samordning i ett senare skede.(2) Med hänsyn till utvecklingen på marknaden bör fondföretagens investeringsmöjligheter utökas till att omfatta andra, tillräckligt likvida, finansiella instrument än överlåtbara värdepapper. Finansiella instrument som kan ingå som tillgångar i ett fondföretags värdepappersportfölj anges i detta direktiv. Att investera så att en portfölj återspeglar ett visst index är en förvaltningsteknik.(3) Den i detta direktiv angivna definitionen av överlåtbara värdepapper gäller endast för detta direktiv och påverkar inte på något sätt de definitioner som används i nationell lagstiftning i andra sammanhang, exempelvis när det gäller beskattning. Denna definition omfattar följaktligen inte aktier och andra värdepapper som motsvarar aktier och som emitteras av sådana organ som hypoteksinstitut och industri- och utvecklingsfonder, där äganderätten i praktiken inte kan överföras på annat sätt än att det emitterande organet återköper dem.(4) Penningmarknadsinstrument omfattar de kategorier av överlåtbara instrument som normalt inte handlas på reglerade marknader utan som omsätts på penningmarknaden, till exempel statsskuldväxlar, kommunala skuldväxlar, bankcertifikat, företagscertifikat, omsättningsbara medelfristiga skuldväxlar och bankaccepter.(5) Det är lämpligt att säkerställa att begreppet "reglerad marknad" i detta direktiv stämmer överens med det i direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet(5).(6) Fondföretag bör tillåtas att investera sina tillgångar i andelar i andra fondföretag och/eller andra företag för kollektiva investeringar av den öppna typen som också investerar i sådana likvida, finansiella tillgångar som omnämns i detta direktiv och som tillämpar principen om riskspridning. Det är nödvändigt att fondföretag och andra företag för kollektiva investeringar som fondföretag investerar i är föremål för effektiv tillsyn.(7) Utvecklingen av möjligheterna för ett fondföretag att investera i fondföretag och i andra företag för kollektiva investeringar bör underlättas. Det är därför väsentligt att se till att en sådan investeringsverksamhet inte minskar skyddet för investerarna. På grund av fondföretagens ökade möjligheter att investera i andelar i andra fondföretag och/eller företag för kollektiva investeringar är det nödvändigt att fastställa vissa regler om kvantitativa begränsningar, tillhandahållande av information och förhindrande av uppkomsten av s.k. kaskadfonder.(8) För att beakta marknadsutvecklingen och mot bakgrund av genomförandet av den ekonomiska och monetära unionen, bör fondföretag tillåtas att investera i inlåning. För att säkerställa en tillräcklig likviditet för sådana investeringar skall dessa tillgodohavanden kunna betalas ut på begäran eller kunna dras tillbaka. Om tillgodohavandena finns i ett kreditinstitut med säte i en icke-medlemsstat, bör detta institut omfattas av tillsynsregler likvärdiga med dem som gäller inom gemenskapslagstiftningen.(9) Utöver det fall då ett fondföretag investerar i banktillgodohavanden i enlighet med sina fondbestämmelser eller sin bolagsordning kan det bli nödvändigt att tillåta alla fondföretag att inneha kompletterande likvida tillgångar, som exempelvis avistakonton. Innehav av sådana kompletterande likvida tillgångar kan exempelvis vara motiverat i följande fall, nämligen för att täcka löpande eller särskilda betalningar, vid försäljningar fram till dess att man kan återinvestera i överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument och/eller andra finansiella tillgångar som avses i detta direktiv samt för den tid under vilken det är absolut nödvändigt att uppskjuta investeringen i överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument eller andra finansiella tillgångar på grund av ogynnsamma marknadsvillkor.(10) Av försiktighetsskäl är det nödvändigt att fondföretag, när det gäller investeringar som utsätter dem för en motpartsrisk, undviker orimlig koncentration till samma organ eller till organ som tillhör samma grupp.(11) Fondföretag bör uttryckligen tillåtas att investera i finansiella derivatinstrument, såväl inom ramen för sin allmänna investeringspolicy som i syfte att säkra tillgångar, för att uppnå ett finansiellt mål eller den riskprofil som angetts i prospektet. För att säkerställa att investerarna skyddas är det nödvändigt att begränsa den maximala riskexponeringen i förhållande till finansiella derivatinstrument så att den inte överskrider det totala nettovärdet av fondföretagets portfölj. För att säkerställa ständig medvetenhet om riskerna och åtagandena vid derivattransaktioner och kontrollera att investeringsgränserna hålls, måste dessa risker och åtaganden fortlöpande mätas och övervakas. Slutligen, för att skapa ett skydd för investerarna genom tillhandahållande av information, bör fondföretagen beskriva sina strategier, metoder och sina investeringsgränser för derivattransaktioner.(12) För OTC-derivat bör ytterligare krav ställas upp för lämplighetsbedömning av motparter och instrument, likviditet och fortlöpande värdering av positionen. Syftet med sådana ytterligare krav är att säkerställa ett tillräckligt skydd för investerarna, liknande det som de erhåller vid förvärv av derivat som handlas på reglerade marknader.(13) Derivattransaktioner får aldrig användas för att kringgå principerna och reglerna i detta direktiv. För OTC-derivat måste det finnas ytterligare regler för riskspridningen som bör tillämpas vid exponering i förhållande till en enda motpart eller grupp av motparter.(14) Vissa portföljförvaltningsmetoder för företag för kollektiva investeringar som främst investerar i aktier och/eller skuldebrev bygger på efterbildningen av aktieindex och/eller index för skuldebrev. Fondföretag bör tillåtas att efterbilda välkända och erkända aktieindex och/eller index för skuldförbindelser. Det kan därför vara nödvändigt att införa flexiblare riskspridningsregler för sådana fondföretag som investerar i aktier och/eller skuldförbindelser för detta ändamål.(15) Företag för kollektiva investeringar som omfattas av detta direktiv bör inte användas för andra ändamål än kollektiva investeringar av medel från allmänheten, i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv. I de fall som fastställs i detta direktiv får fondföretag ha dotterföretag endast när detta är nödvändigt för att utföra viss, i direktivet angiven verksamhet för fondföretagets räkning. Det är nödvändigt att säkerställa en effektiv tillsyn av fondföretag. Fondföretag skall därför tillåtas att etablera dotterföretag i tredje land endast i de fall och på de villkor som anges i detta direktiv. Den allmänna skyldigheten att uteslutande agera för att tillgodose andelsägarnas intressen och framför allt målet att förbättra kostnadseffektiviteten kan under inga omständigheter rättfärdiga åtgärder från fondföretagets sida som kan hindra de behöriga myndigheterna från att utöva en effektiv tillsyn.(16) Det finns ett behov av att säkerställa fri saluföring över gränserna av andelar i ett större urval av företag för kollektiva investeringar, samtidigt som en enhetlig miniminivå för skydd av investerare tillhandahålls. De uppsatta målen kan därför endast nås genom att de överenskomna miniminormerna fastställs i ett bindande gemenskapsdirektiv. Detta direktiv gäller endast den erforderliga minimiharmoniseringen och går i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.(17) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(6).(18) Kommissionen kan komma att överväga att föreslå kodifiering vid lämplig tidpunkt efter det att förslagen har antagits.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 85/611/EEG ändras härigenom på följande sätt:1. Artikel 1.2 första strecksatsen skall ersättas med följande: "- som har till enda syfte att företa kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper och/eller i andra likvida finansiella tillgångar som avses i artikel 19.1 med kapital från allmänheten och som tillämpar principen om riskspridning, och"2. I artikel 1 skall följande punkter införas: "8. I detta direktiv avses med 'överlåtbara värdepapper':- aktier och andra värdepapper som motsvarar aktier (nedan kallade aktier),- obligationer eller andra skuldförbindelser (nedan kallade skuldförbindelser),- försäljningsbara värdepapper av annat slag som ger rätt att förvärva sådana överlåtbara värdepapper genom teckning eller utbyte,med undantag för den teknik och de instrument som avses i artikel 21.9. I detta direktiv avses med 'penningmarknadsinstrument' instrument som normalt omsätts på penningmarknaden och som är likvida och har ett värde som vid varje tidpunkt exakt kan fastställas."3. Artikel 19.1 a skall ersättas med följande: "a) överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument som får omsättas eller omsätts på en sådan reglerad marknad som avses i artikel 1.13 i direktivet om investeringstjänster och/eller"4. I artikel 19.1 b och c skall orden "och penningmarknadsinstrument" läggas till efter orden "överlåtbara värdepapper".5. Artikel 19.1 skall ändras på följande sätt:- Orden "och/eller" skall läggas till i slutet av punkt d.- Följande skall läggas till: "e) andelar i fondföretag som är auktoriserade i enlighet med detta direktiv och/eller andra företag för kollektiva investeringar enligt artikel 1.2 första och andra strecksatsen, oavsett om de är belägna i en medlemsstat eller ej, förutsatt att- dessa andra företag för kollektiva investeringar är auktoriserade enligt lagstiftning som fastställer att de är föremål för tillsyn som av de behöriga myndigheterna med ansvar för fondföretaget anses motsvara den tillsyn som fastställs i gemenskapslagstiftningen och att det anses tillräckligt säkerställt att samarbete mellan myndigheterna sker, och- skyddsnivån för andelsägare i det andra företaget för kollektiva investeringar motsvarar det skydd som ett fondföretags andelsägare har, särskilt genom att reglerna för separation av tillgångarna, in- och utlåning och försäljning av överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument som företaget inte innehar uppfyller villkoren i detta direktiv, och- verksamheten i det andra företaget för kollektiva investeringar rapporteras halvårsvis och årsvis, så att det kan ske en värdering av tillgångar och skulder, intäkter och verksamhet under rapporteringsperioden, och- de fondföretag eller andra företag för kollektiva investeringar i vars andelar förvärv planeras, enligt dessas fondbestämmelser eller bolagsordning, får investera högst 10 % av sina tillgångar i andelar i andra fondföretag eller andra företag för kollektiva investeringar, och/ellerf) inlåning i kreditinstitut, antingen som avistakonton eller som konton med högst 12 månaders uppsägningstid, under förutsättning att kreditinstitutet har sitt säte i en medlemsstat eller, om kreditinstitutet har sitt säte i tredje land, förutsatt att det omfattas av tillsynsregler som av behöriga myndigheter med ansvar för fondföretag anses motsvara dem som fastställs i gemenskapslagstiftningen, och/ellerg) finansiella derivat, inklusive motsvarande kontantavräknade instrument, som omsätts på en sådan reglerad marknad som avses i punkterna a, b och c, och/eller finansiella derivatinstrument som handlas direkt mellan parterna (nedan kallade OTC-derivat), förutsatt att- de underliggande tillgångarna utgörs av sådana instrument som avses i denna punkt 1, finansiella index, räntesatser, växelkurser eller utländska valutor, i vilka fondföretaget kan investera utifrån de investeringsmål som det har angett i sina fondbestämmelser eller sin bolagsordning,- motparterna vid affärer med OTC-derivat är institutioner som omfattas av tillsyn och tillhör de kategorier som godkänts av de behöriga myndigheterna med ansvar för fondföretaget, och- OTC-derivaten är föremål för tillförlitlig och verifierbar värdering från dag till dag samt att de vid varje tidpunkt, på fondföretagets initiativ, kan säljas, lösas in eller avslutas genom en utjämnande transaktion till ett rimligt värde, och/ellerh) andra penningmarknadsinstrument än de som omsätts på en reglerad marknad och som faller under artikel 1.9, om själva emissionen eller emittenten av instrumenten reglerats i syfte att skydda investerare och sparmedel och under förutsättning att de har- emitterats eller garanterats av en central, regional eller lokal myndighet, av en medlemsstats centralbank, av Europeiska centralbanken, av Europeiska unionen eller Europeiska investeringsbanken, av en icke-medlemsstat eller, i fråga om förbundsstater, av en av de stater som utgör förbundsstaten eller av en internationell offentlig organisation som en eller flera medlemsstater tillhör, eller- emitterats av ett företag, vars värdepapper omsätts på de reglerade marknader som avses i punkterna a, b eller c, eller- emitterats eller garanterats antingen av en inrättning som är föremål för tillsyn i enlighet med de kriterier som fastställs i gemenskapslagstiftningen eller av en inrättning som omfattas av och följer sådana tillsynsregler som av de behöriga myndigheterna anses minst lika stränga som de som fastställs i gemenskapslagstiftningen, eller- emitterats av andra organ som tillhör de kategorier som godkänts av de behöriga myndigheterna med ansvar för fondföretaget förutsatt att investeringar i sådana instrument omfattas av ett investerarskydd som är likvärdigt med det som fastställs i första, andra eller tredje strecksatsen och att emittenten är ett bolag vars kapital och reserver uppgår till minst 10 miljoner euro och som lägger fram och offentliggör sin årsredovisning i enlighet med direktiv 78/660/EEG(7), är en enhet som inom en grupp företag som omfattar ett eller flera börsnoterade företag ägnar sig åt gruppens finansiering eller är en enhet som ägnar sig åt att finansiera värdepapperisering som omfattas av kreditförstärkning från en bank."6. I artikel 19.2 a skall orden "och penningmarknadsinstrument" läggas till efter orden "överlåtbara värdepapper".7. Artikel 19.2 b och 19.3 skall utgå.8. Artikel 20 skall utgå.9. Artikel 21 skall ersättas med följande: "Artikel 211. Förvaltnings- eller investeringsbolaget måste använda ett förfarande för riskhantering som gör det möjligt för det att vid varje tidpunkt kontrollera och bedöma den risk som är knuten till positionerna och deras bidrag till portföljens allmänna riskprofil; bolaget måste använda ett förfarande som möjliggör en exakt och oberoende bedömning av värdet på OTC-derivat. Bolaget måste underrätta de behöriga myndigheterna regelbundet och i enlighet med de detaljerade regler de skall fastställa om de typer av derivatinstrument, underliggande risker, kvantitativa begränsningar liksom de metoder som valts för att beräkna de risker som åtföljer transaktioner med derivatinstrument för varje fondföretag som det förvaltar.2. Medlemsstaterna får ge fondföretag tillstånd att använda sig av sådan teknik och sådana instrument som hänför sig till överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument på de villkor och inom de gränser medlemsstaterna föreskriver, förutsatt att sådan teknik och sådana instrument används i syfte att åstadkomma en effektiv förvaltning av värdepappersportföljen. Om denna verksamhet gäller användning av derivatinstrument skall dessa villkor och gränser överensstämma med bestämmelserna i detta direktiv.Denna verksamhet får under inga omständigheter leda till att fondföretagen avviker från sina investeringsmål såsom de fastställts i fondföretagens fondbestämmelser, bolagsordning eller prospekt.3. Ett fondföretag skall säkerställa att dess totala exponering som hänför sig till derivatinstrument inte överskrider dess portföljs totala nettovärde.Exponeringen skall beräknas med hänsyn till det aktuella värdet av de underliggande tillgångarna, motpartsrisken, kommande marknadsrörelser och den tid som finns tillgänglig för att lösa in positionerna. Detta skall även gälla följande stycken.Ett fondföretag får inom den gräns som anges i artikel 22.5 investera i finansiella derivatinstrument som ett led i sin investeringspolicy, förutsatt att exponeringen mot de underliggande tillgångarna inte sammanlagt överstiger de investeringsgränser som anges i artikel 22. När ett fondföretag investerar i indexbaserade finansiella derivatinstrument får medlemsstaterna medge att dessa investeringar sammanlagt inte behöver rymmas inom de gränser som anges i artikel 22.När ett överlåtbart värdepapper eller ett penningmarknadsinstrument innefattar ett derivat måste detta beaktas när kraven i denna artikel skall uppfyllas.4. Senast den 13 februari 2004 skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna fullständig information om, och eventuella förändringar i, reglerna för de metoder som används för att beräkna riskexponering enligt punkt 3, inklusive riskexponeringen för en motpart vid transaktioner med OTC-derivat. Kommissionen skall vidarebefordra denna information till övriga medlemsstater. Sådan information kommer att vara föremål för överväganden inom kontaktkommittén i enlighet med förfarandet i artikel 53.4."10. Artikel 22 skall ersättas med följande: "Artikel 221. Ett fondföretag får investera högst 5 % av sina tillgångar i överlåtbara värdepapper eller penningmarknadsinstrument som emitterats av samma organ. Ett fondföretag får investera högst 20 % av sina tillgångar i inlåning i samma organ.Riskexponeringen mot ett fondföretags motpart vid en transaktion med OTC-derivat får inte överstiga:- 10 % av fondföretagets tillgångar när motparten är ett kreditinstitut enligt artikel 19.1 f, eller- 5 % av fondföretagets tillgångar i andra fall.2. Medlemsstaterna får höja den 5-procentsgräns som anges i första meningen i punkt 1 till högst 10 %. I den mån fondföretaget investerar mer än 5 % av fondtillgångarna i överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument med samma utgivare, får det sammanlagda innehavet av sådana investeringar inte överstiga 40 % av fondtillgångarna. Begränsningen gäller inte inlåning hos och transaktioner med OTC-derivat med finansiella institut som står under tillsyn.Trots de enskilda gränser som fastställs i punkt 1, får ett fondföretag inte kombinera- investeringar i överlåtbara värdepapper eller penningmarknadsinstrument som emitterats av,- inlåning hos, och/eller- exponeringar från transaktioner med OTC-derivat motett enda organ vilka överstiger 20 % av dess tillgångar.3. Medlemsstaterna får höja den 5-procentsgräns som anges i punkt 1 första meningen till högst 35 % om de överlåtbara värdepapperen eller penningmarknadsinstrumenten är utgivna eller garanterade av en medlemsstat, av dess lokala myndigheter, av en icke-medlemsstat eller av offentliga internationella organ i vilka en eller flera medlemsstater är medlemmar.4. Medlemsstaterna får höja den 5-procentsgräns som anges i punkt 1 första meningen till högst 25 % när det gäller vissa obligationer, om de är emitterade av ett kreditinstitut som har sitt säte i en medlemsstat och enligt lag omfattas av särskild offentlig tillsyn avsedd att skydda obligationsinnehavare. Särskilt skall iakttas att kapital som härrör från emissionen av sådana obligationer enligt lag måste investeras i tillgångar som, under obligationernas hela giltighetstid kan täcka de med obligationerna förenade fordringarna och som i händelse av emittentens oförmåga att fullgöra sina ekonomiska åtaganden skall med prioritet användas för återbetalning av kapital och upplupen ränta.Om ett fondföretag investerar mer än 5 % av sina fondtillgångar i sådana obligationer som avses i första stycket och som har samma emittent, får det totala värdet av dessa investeringar inte överstiga 80 % av värdet av fondföretagets tillgångar.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna en förteckning över de ovan nämnda kategorier av obligationer och över de kategorier av emittenter, vilka enligt gällande lag och enligt sådana tillsynsregler som avses i första stycket, beviljas tillstånd att emittera sådana obligationer som uppfyller kriterierna ovan. Till förteckningen skall fogas uppgifter om vad slags garantier som erbjudits. Kommissionen skall till övriga medlemsstater genast vidarebefordra denna information jämte de kommentarer som bedömts erforderliga samt göra informationen tillgänglig för allmänheten. Sådana underrättelser kan göras till föremål för överväganden i kontaktkommittén i enlighet med förfarandet i artikel 53.4.5. Vid beräkningen av den gräns på 40 % som anges i punkt 2 skall inte de överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument som anges i punkterna 3 och 4 beaktas.De gränser som anges i punkterna 1, 2, 3 och 4 får inte kombineras, och investeringar i överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument emitterade av samma organ eller i inlåning eller derivatinstrument från detta organ enligt bestämmelserna i punkterna 1, 2, 3 och 4 får därför under inga förhållanden överstiga sammanlagt 35 % av ett fondföretags tillgångar.Bolag som ingår i samma grupp för sammanställd redovisning enligt definitionen i direktiv 83/349/EEG(8) eller i enlighet med erkända internationella redovisningsregler räknas som ett organ vid beräkningen av gränserna i denna artikel.Medlemsstaterna kan tillåta investeringar upp till en gräns på 20 % i överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument inom samma grupp."11. Följande artikel skall läggas till: "Artikel 22a1. Utan att det påverkar tillämpningen av de gränser som fastställs i artikel 25 får medlemsstaterna på följande villkor höja de gränser som anges i artikel 22 till högst 20 % för investeringar i aktier och/eller skuldförbindelser emitterade av samma organ, då fondföretagets investeringspolicy enligt fondbestämmelserna eller enligt bolagsordningen syftar till att efterbilda sammansättningen av ett visst aktieindex eller index för skuldförbindelser som är erkänt av de behöriga myndigheterna:- Det skall ha en tillräckligt diversifierad sammansättning.- Indexet skall utgöra en lämplig referens för den marknad det hänför sig till.- Det skall offentliggöras på lämpligt vis.2. Medlemsstaterna får höja den gräns som fastställs i punkt 1 till högst 35 % när det visar sig motiverat på grund av exceptionella marknadsvillkor särskilt på reglerade marknader där vissa överlåtbara värdepapper eller penningmarknadsinstrument i hög grad dominerar. Investeringar upp till denna gräns är bara tillåtna för en enda emittent."12. I artikel 23.1 skall orden "och penningmarknadsinstrument" läggas till efter orden "överlåtbara värdepapper".13. Artikel 24 skall ersättas med följande: "Artikel 241. Ett fondföretag får förvärva andelar i fondföretag och/eller andra företag för kollektiva investeringar enligt artikel 19.1 e, under förutsättning att inte mer än 10 % av dess tillgångar investeras i andelar i ett enda fondföretag eller annat företag för kollektiva investeringar. Medlemsstaterna får höja denna gräns till högst 20 %.2. Investeringar i andelar i företag för kollektiva investeringar som ej är fondföretag får sammanlagt inte överstiga 30 % av fondföretagets tillgångar.Medlemsstaterna får, när ett fondföretag har förvärvat andelar i fondföretag och/eller andra företag för kollektiva investeringar, medge att värdet av dessa företags tillgångar inte behöver rymmas inom de gränser som anges i artikel 22.3. När ett fondföretag investerar i andelar i andra fondföretag och/eller andra företag för kollektiva investeringar som direkt eller genom delegering förvaltas av samma förvaltningsbolag eller av ett annat bolag till vilket förvaltningsbolaget är anknutet via gemensam företagsledning eller ägarkontroll eller genom ett betydande direkt eller indirekt ägande får detta förvaltningsbolag eller det andra bolaget inte debitera några avgifter för teckning eller inlösen av fondföretagets investeringar i andelar i dessa andra fondföretag och/eller företag för kollektiva investeringar.Ett fondföretag som investerar en betydande del av sina tillgångar i andra fondföretag och/eller företag för kollektiva investeringar, skall i sitt prospekt uppge maximinivån för de förvaltningskostnader som kan debiteras både fondföretaget självt och de andra fondföretag och/eller företag för kollektiva investeringar i vilka fondföretaget ämnar investera. Fondföretaget skall i sin årsrapport ange en maximal procentsats för de förvaltningskostnader som debiteras både fondföretaget självt och de fondföretag och/eller företag för kollektiva investeringar i vilka det investerar."14. Följande artikel skall införas: "Artikel 24a1. I prospektet skall anges vilka kategorier av tillgångar i vilka fondföretaget har tillstånd att investera. Det skall anges om transaktioner med finansiella derivatinstrument är tillåtna; i så fall måste det finnas en tydlig uppgift om huruvida dessa får utföras i syfte att säkra tillgångar eller i avsikt att nå investeringsmål och hur det möjliga resultatet av användningen av finansiella derivatinstrument kan påverka riskprofilen.2. När ett fondföretag huvudsakligen investerar i någon annan kategori av de tillgångar som anges i artikel 19 än överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument eller efterbildar aktieindex eller index för skuldebrev enligt artikel 22a måste dess prospekt och i förekommande fall allt övrigt reklammaterial ange investeringspolicyn på framträdande plats.3. Om nettovärdet av ett fondföretags tillgångar tenderar att ha hög volatilitet på grund av portföljens sammansättning och förvaltningsmetoderna måste detta anges på framträdande plats i prospektet och i förekommande fall i allt övrigt reklammaterial.4. På begäran av en investerare måste förvaltningsbolaget också tillhandahålla kompletterande information om de kvantitativa gränser som gäller för fondföretagets riskhantering, de metoder som har valts för denna och den senaste utvecklingen av riskerna med och avkastningen från de viktigaste instrumentkategorierna."15. Artikel 25.2 skall ändras enligt följande:1. Tredje strecksatsen skall ersättas med följande: "- 25 % av andelarna i ett enskilt fondföretag och/eller annat företag för kollektiva investeringar enligt artikel 1.2 första och andra strecksatsen,"2. Följande strecksats skall läggas till: "- 10 % av de penningmarknadsinstrument som emitterats av ett och samma organ."16. Andra meningen i artikel 25.2 skall ersättas med följande: "De gränsvärden som anges i andra, tredje och fjärde strecksatserna behöver inte iakttas vid förvärvstillfället, om bruttomängden av skuldförbindelserna eller av penningmarknadsinstrumenten eller nettomängden av de värdepapper som är föremål för emission då inte kan beräknas."17. I artikel 25.3 a, b och c skall orden "och penningmarknadsinstrument" läggas till efter orden "överlåtbara värdepapper".18. Artikel 25.3 e skall ersättas med följande: "e) Ett eller flera investeringsbolags aktieinnehav i dotterbolag vars verksamhet enbart består i förvaltning, rådgivning eller saluföring i det land där dotterbolaget är beläget, vid återköp av andelar på begäran av andelsägarna, uteslutande för investeringsbolagets eller investeringsbolagens räkning."19. Artikel 26.1 skall ersättas med följande: "1. Fondföretag behöver inte iaktta de gränsvärden som anges i detta avsnitt när de nyttjar teckningsrätter för överlåtbara värdepapper eller penningmarknadsinstrument som ingår i fondtillgångarna.Medlemsstaterna får, med beaktande av principen om riskspridning, tillåta nyligen auktoriserade fondföretag att under en tid av högst sex månader från auktorisationsdagen avvika från artiklarna 22, 22a, 23 och 24."20. Artikel 41.2 skall ersättas med följande: "2. Bestämmelserna i punkt 1 skall inte hindra sådana företag från att förvärva överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument eller andra finansiella instrument som avses i artikel 19.1 e, g och h och som inte är till fullo betalda."21. Artikel 42 skall ersättas med följande: "Artikel 42Varken- ett investeringsbolag eller- ett förvaltningsbolag eller ett förvaringsinstitut som handlar för en värdepappersfonds räkningfår sälja sådana överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument eller andra finansiella instrument enligt artikel 19.1 e, g och h som de inte innehar."22. Efter artikel 53 skall följande artikel läggas till: "Artikel 53a1. Utöver de funktioner som finns angivna i artikel 53.1 kan kontaktkommittén också sammanträda som en föreskrivande kommitté i enlighet med artikel 5 i beslut 1999/468/EG(9) för att bistå kommissionen med tekniska ändringar i detta direktiv på följande områden:- Förtydligande av definitionerna för att säkerställa en enhetlig tillämpning av detta direktiv inom hela gemenskapen.- Likriktning av definitionerna i fråga om terminologi och utformning i enlighet med senare rättsakter avseende fondföretag och närstående frågor.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.".Artikel 21. Senast den 13 februari 2005 skall kommissionen lägga fram en rapport för rådet och Europaparlamentet om tillämpningen av det ändrade direktiv 85/611/EEG tillsammans med eventuella förslag till ändringar. Rapporten skall särskilt innehållaa) en analys av hur man kan fördjupa och vidga den inre marknaden för fondföretag, särskilt vad gäller gränsöverskridande marknadsföring av fondföretag (även tredjemansfonder), hur passet för förvaltningsföretag fungerar, hur det förenklade prospektet fungerar som informations- och marknadsföringsverktyg, en översyn av omfattningen av tillhörande verksamhet samt möjligheterna till förbättrat samarbete mellan kontrollmyndigheter vad gäller enhetlig tolkning och tillämpning av direktivet,b) en översyn av direktivets tillämpningsområde vad gäller olika produkttyper (till exempel institutionella fonder, fastighetsfonder, matarfonder och hedgefonder); översynen bör särskilt inriktas på storleken på marknaden för sådana fonder, eventuell reglering av sådana fonder i medlemsstaterna och bedömning av behovet av ytterligare harmonisering av dessa fonder,c) en utvärdering av hur fonderna organiseras, inklusive bestämmelser och metoder för delegering samt förhållandet mellan fondförvaltare och förvaringsinstitut,d) en översyn av investeringsbestämmelserna för fondföretag, till exempel användningen av derivatinstrument och andra instrument samt tekniker för värdepapper, reglering av indexfonder, reglering av penningmarknadsinstrument, inlåning, reglering av fond-till-fond-investeringar liksom de olika investeringsgränserna,e) en analys av konkurrenssituationen mellan fonder som förvaltas av förvaltningsföretag respektive investeringsföretag som sköter förvaltningen själva.När kommissionen utarbetar denna rapport skall den i största möjliga utsträckning samråda med de olika branschintressena samt med konsumentorganisationer och tillsynsorgan.2. Medlemsstaterna får bevilja fondföretag, som är verksamma vid tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande, en frist om högst 60 månader från denna tidpunkt för att de skall kunna anpassa sig till den nya nationella lagstiftningen.Artikel 3Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 13 augusti 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall börja tillämpa dessa åtgärder senast den 13 februari 2004.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 januari 2002.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarM. Arias CañeteOrdförande(1) EGT C 280, 9.9.1998, s. 6 och EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 302.(2) EGT C 116, 28.4.1999, s. 44.(3) Europaparlamentets yttrande av den 17 februari 2000 (EGT C 339, 29.11.2000, s. 220), rådets gemensamma ståndpunkt av den 5 juni 2001 (EGT C 297, 23.10.2001, s. 35), Europaparlamentets beslut av den 23 okotober 2001 och rådets beslut av den 4 december 2001.(4) EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/64/EG (EGT L 290, 17.11.2000, s. 27).(5) EGT L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2000/64/EG.(6) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(7) Rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (EGT L 222, 14.8.1978, s. 11). Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/60/EG (EGT L 162, 26.6.1999, s. 65).(8) Rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om sammanställd redovisning (EGT L 193, 18.7.1983, s. 1). Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(9) EGT L 184 de 17.7.1989, p. 23)


Avis juridique important

|

31990L0313

Rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 158 , 23/06/1990 s. 0056 - 0058 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 9 s. 0233  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 9 s. 0233

RÅDETS DIREKTIV av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation (90/313/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 130s i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I de principer och målsättningar som slagits fast genom de Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön år 1973(4), 1977(5) och 1983(6), och framför allt i åtgärdsprogrammet år 1987(7), betonas särskilt att det behövs åtgärder för att "förbättra allmänhetens tillgång till sådan information som finns hos miljömyndigheterna".Europeiska gemenskapernas råd och företrädarna för medlemsstaternas regeringar har vid ett möte i rådet antagit en resolution av den 19 oktober 1987 om att fullfölja och genomföra en miljöpolitik för Europeiska gemenskapen och ett åtgärdsprogram för miljön (1987 1992)(8), i vilken det slås fast att det är viktigt att, i enlighet med gemenskapens och medlemsstaternas respektive ansvar, koncentrera gemenskapens verksamhet till vissa prioriterade områden, däribland en bättre tillgång till miljöinformation.I sitt yttrande över Europeiska gemenskapernas fjärde åtgärdsprogram för miljön(9) har Europaparlamentet betonat att "tillgång till information för var och en skall möjliggöras genom ett särskilt gemenskapsprogram".Tillgång till sådan miljöinformation som finns hos offentliga myndigheter kommer att förbättra miljöskyddet.Olikheter i medlemsstaternas lagar om tillgång till sådan miljöinformation som finns hos offentliga myndigheter kan skapa skillnader inom gemenskapen i fråga om tillgången till information eller villkoren för konkurrens.Det är nödvändigt att garantera att varje fysisk eller juridisk person inom gemenskapen har rätt att ta del av de uppgifter om miljön som finns hos offentliga myndigheter, i skriftlig form, bild- eller ljudform eller i databaser, och som rör tillståndet i miljön, verksamheter eller åtgärder som skadar eller kan skada miljön samt verksamheter eller åtgärder i syfte att skydda miljön.I vissa särskilda och klart definierade fall kan det vara berättigat att avslå en begäran att få tillgång till uppgifter om miljön.En sådan vägran från en offentlig myndighet att lämna ut uppgifter skall motiveras.Sökanden skall kunna överklaga myndighetens beslut.Tillgången skall också säkerställas till de uppgifter om miljön som finns hos organ som har ett offentligt ansvar för miljön och som kontrolleras av offentliga myndigheter.Som en del i en övergripande strategi för spridning av uppgifter om miljön skall allmän information om miljöns tillstånd aktivt spridas till allmänheten.Genomförandet av detta direktiv bör ses över med hänsyn till de erfarenheter som erhålls.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Syftet med detta direktiv är att säkerställa rätten att ta del av och sprida de uppgifter om miljön som finns hos offentliga myndigheter och bestämma de grundläggande förutsättningar och villkor som skall vara uppfyllda för att sådana uppgifter skall lämnas ut.Artikel 2 I detta direktiv avses meda) uppgifter om miljön: alla uppgifter som är tillgängliga i skriftlig form, i bild- eller ljudform eller i databaser och som rör tillståndet för vatten, luft, mark, fauna, flora eller naturområden och verksamheter (inkl. sådana som ger upphov till störningar i form av exempelvis buller) eller åtgärder som skadar eller kan skada dessa, samt verksamheter eller åtgärder avsedda att skydda dessa, inkl. administrativa åtgärder och miljövårdsprogram,b) offentliga myndigheter: varje offentlig förvaltning på nationell, regional eller lokal nivå som ansvarar för och innehar uppgifter om miljön, med undantag för organ med dömande eller lagstiftande befogenheter.Artikel 3 1. Med undantag för de fall som avses i denna artikel skall medlemsstaterna säkerställa att offentliga myndigheter åläggs att lämna ut uppgifter om miljön till varje fysisk eller juridisk person på dennes begäran och utan att kräva att skälen för begäran anges.Medlemsstaterna skall utforma de förfaranden som i praktiken skall tillämpas när uppgifterna lämnas ut.2. Medlemsstaterna får föreskriva att en begäran om sådana uppgifter skall avslås, om uppgifterna avser- offentliga myndigheters verksamhet, förhållandet till andra stater och det nationella försvaret i den mån sekretess gäller för uppgifterna,- den allmänna säkerheten,- ärenden som prövas eller har prövats i domstol eller är under utredning (inkl. disciplinära förfaranden), eller som är föremål för förundersökning,- affärshemligheter, inklusive immateriella tillgångar,- data och dokument om enskildas personliga förhållanden och som är underkastade sekretess,- material som erhållits från en tredje part och som denne inte har varit skyldig att tillhandahålla,- material vars offentliggörande kan medföra risk för skador på den miljö som materialet berör.Uppgifter hos offentliga myndigheter skall lämnas ut till viss del, om det är möjligt att skilja ut de uppgifter som angår de intressen som angetts ovan.3. En begäran om uppgifter får avslås i fråga om utlämnande av handlingar, data eller interna meddelanden som fortfarande är under arbete, eller om begäran uppenbarligen är orimlig eller formulerad på ett alltför allmänt sätt.4. En offentlig myndighet skall utan dröjsmål och senast inom två månader besvara en begäran om uppgifter. Skälen till att en begäran om uppgifter avslås skall anges.Artikel 4 Den som anser att hans begäran om uppgifter har avslagits eller lämnats utan avseende utan rimlig orsak, eller anser sig ha fått ett otillfredsställande svar från en offentligt myndighet, skall kunna begära att få saken prövad hos domstol eller i administrativ ordning i enlighet med det rättssystem som tillämpas i medlemsstaten.Artikel 5 Medlemsstaterna får ta ut avgifter för att tillhandahålla uppgifter, men sådana avgifter får inte överstiga en skälig kostnad.Artikel 6 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som erfordras för att säkerställa att de uppgifter om miljön som finns hos sådana organ som har offentligt ansvar för miljön och som kontrolleras av offentliga myndigheter görs tillgängliga på de villkor som anges i artiklarna 3, 4 och 5, antingen genom den ansvariga offentliga myndigheten eller direkt genom organet.Artikel 7 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som erfordras för att tillhandahålla allmän information till allmänheten om tillståndet i miljön, exempelvis genom beskrivande rapporter som ges ut periodiskt.Artikel 8 Fyra år efter den dag som avses i artikel 9.1 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om de erfarenheter som vunnits. Dessa uppgifter skall kommissionen sedan lägga till grund för en rapport till Europaparlamentet och rådet, tillsammans med eventuella förslag till ändringar som kommissionen anser lämpliga.Artikel 9 1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1992 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 10 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 7 juni 1990.På rådets vägnarP. FLYNNOrdförande(1) EGT nr C 335, 30.12.1988, s. 5.(2) EGT nr C 120, 16.5.1989, s. 231.(3) EGT nr C 139, 5.6.1989, s. 47.(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 1.(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1.(6) EGT nr C 46, 17.2.1983, s. 1.(7) EGT nr C 70, 18.3.1987, s. 3.(8) EGT nr C 289, 29.10.1987, s. 3.(9) EGT nr C 156, 15.6.1987, s. 138.


Avis juridique important

|

31983L0182

Rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 105 , 23/04/1983 s. 0059 - 0063 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0112  Spansk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0156  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0112  Portugisisk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0156

RÅDETS DIREKTIV av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat (83/182/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:Gemenskapens invånares fria rörlighet inom gemenskapen hindras av de beskattningsregler som tillämpas på tillfällig införsel av vissa transportmedel för privat eller affärsmässigt bruk. Undanröjande av de hinder som vållats av dessa beskattningsregler är särskilt nödvändigt om en ekonomisk marknad med egenskaper liknande dem som råder på en inhemsk marknad skall kunna upprättas.Det måste vara möjligt i vissa fall att säkert fastställa huruvida en person faktiskt har hemvist i en given medlemsstat.Det ter sig önskvärt att på ett första stadium begränsa räckvidden av detta direktiv rörande vissa transportmedel till dem som förvärvas eller importeras i enlighet med de allmänna villkor för beskattning som är i kraft på en medlemsstats inhemska marknad.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Tillämpningsområde1. Medlemsstaterna skall, på de villkor som fastställs nedan, undanta tillfällig införsel från en annan medlemsstat av motordrivna fordon inklusive släp, husvagnar, fritidsbåtar, privatflygplan, cyklar och ridhästar från- omsättningsskatt, punktskatter och övriga konsumtionsskatter,- de skatter som är förtecknade i bilagan till detta direktiv.2. Den befrielse som avses i punkt 1 skall även gälla för normala reservdelar, tillbehör och utrustning som införs tillsammans med dessa transportmedel.3. Kommersiella fordon skall undantas från den befrielse som avses i punkt 1.4. a) Detta direktivs tillämpningsområde skall inte sträcka sig till temporär införsel av privata fordon, husvagnar, fritidsbåtar, privatflygplan och cyklar för privat bruk som inte har förvärvats eller införts i enlighet med de allmänna villkoren för beskattning som är i kraft på den inhemska marknaden i en medlemsstat eller som på grund av utförseln är föremål för någon form av befrielse från eller återbetalning av omsättningsskatt, punktskatt eller övriga konsumtionsskatter.I detta direktiv skall transportmedel som förvärvats på de villkor som avses i artikel 15.10 i direktiv 77/388/EEG() anses ha uppfyllt de allmänna villkoren för beskattning som är i kraft på en medlemsstats inhemska marknad. Medlemsstaterna får emellertid anse att transportmedel som förvärvats på de villkor som avses i tredje strecksatsen av nämnda punkt inte uppfyller dessa villkor.b) Rådet skall enhälligt på kommissionens förslag senast den 31 december 1985 införa gemenskapsregler om beviljande av skattebefrielse för de transportmedel som avses i första stycket i punkt a ovan, med beaktande av behovet att undvika dubbelbeskattning och av att säkerställa normal, full beskattning av transportmedel för privat bruk.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med den betydelse som här anges:a) kommersiellt fordon: fordon som genom sin konstruktion eller utrustning är lämpat och avsett för att, med eller utan betalning, transportera- mer än nio personer, inräknat föraren,- gods,liksom också fordon för annat särskilt ändamål än transport som sådan.b) privatfordon: annat fordon, inklusive eventuellt släp, än sådant som avses i punkt a.c) affärsmässigt bruk av ett transportmedel: användning av detta i direkt utövning av en verksamhet som utförs mot vederlag eller för ekonomisk vinningd) privat bruk: annan användning än affärsmässigt bruk.Artikel 3Tillfällig införsel av vissa transportmedel för privat brukDå ett privat fordon eller husvagn, fritidsbåt, privatflygplan eller cykel införs tillfälligt skall den införda artikeln vara undantagen från de skatter som anges i artikel 1 under en sammanhängande eller inte sammanhängande tid av högst sex månader under en 12-månadersperiod, om:a) den enskilda person som inför varan:aa) är bosatt i en annan medlemsstat än den dit den temporära införseln sker, ochbb) utnyttjar transportmedlet i fråga för sitt privata bruk,b) nämnda transportmedel inte överlåts eller hyrs ut i den medlemsstat dit den tillfälliga införseln skett eller lånas ut till någon som är bosatt i den staten. Privata fordon som ägs av ett biluthyrningsföretag med huvudkontor i gemenskapen får dock på nytt uthyras till en person som inte är bosatt i den ifrågavarande staten i syfte att åter utföras, om de befinner sig i landet till följd av ett hyresavtal som löpt ut i det landet. De får även återlämnas av en anställd hos biluthyringsföretaget till den medlemsstat där de ursprungligen hyrdes, även om den anställde är bosatt i den medlemsstat dit den temporära införseln skett.Artikel 4Tillfällig införsel av privata fordon för affärsmässigt bruk1. Ett privat fordon som tillfälligt införts för affärsmässigt bruk skall vara undantaget från de skatter som anges i artikel 1, oma) den enskilda person som inför det privata fordonetaa) har sin normala hemvist i en annan medlemsstat än den dit den tillfälliga införseln sker,bb) inte använder fordonet inom den medlemsstat dit den tillfälliga införseln skett för att frakta passagerare mot hyra eller vederlag av något slag, eller för industriell eller kommersiell transport av gods, vare sig det sker mot betalning eller inte,b) det privata fordonet inte överlåts, hyrs ut eller lånas ut i den medlemsstat dit den temporära införseln skett,c) det privata fordonet har förvärvats eller införts i enlighet med de allmänna villkoren för beskattning som är i kraft på den inhemska marknaden i den medlemsstat som är användarens normala bosättningsland och inte på grund av utförseln är föremål för någon befrielse från eller återbetalning av omsättningsskatt, punktskatt eller övriga konsumtionsskatter.Detta villkor skall antas vara uppfyllt om det privata fordonet bär en standardregistreringsskylt från den medlemsstat där det är registrerat, dock med undantag för alla typer av tillfälliga skyltar.När privata fordon som är registrerade i en medlemsstat där utfärdandet av standardregistreringsskyltar inte är kopplat till villkor om att de allmänna villkoren för beskattning som är i kraft på hemmamarknaden efterföljs, skall det dock krävas att användarna företer lämpliga bevis för betalning av konsumtionsskatter.2. Den skattebefrielse som föreskrivs i punkt 1 skall gälla en sammanhängande eller inte sammanhängande tid av- sju månader per tolvmånadersperiod då privata fordon införs av en av de kommersiella mellanhänder som avses i artikel 3 i direktiv 64/224/EEG(),- sex månader per tolvmånadersperiod i alla övriga fall.Artikel 5Särskilda fall av tillfällig införsel av privata fordon1. Privata fordon som införs tillfälligt skall vara undantagna från de skatter som avses i artikel 1 i följande fall:a) När ett privat fordon, registrerat i användarens normala hemviststat regelbundet används för resan från hans bostad till hans arbetsplats vid ett företag på en annan medlemsstats territorium och omvänt. Skattebefrielser i denna kategori skall inte vara underkastade någon tidsgräns.b) När en student använder ett privat fordon som är registrerat i hans bosättningsland på en annan medlemsstats territorium, i vilken han bor uteslutande för att bedriva sina studier.2. Beviljande av de skattebefrielser som föreskrivs i punkt 1 skall endast vara avhängigt av att villkoren i artikel 4.1 a, b och c är uppfyllda.Artikel 6Skattebefrielse för tillfällig införsel av ridhästar vid ridutflykterRidhästar som tillfälligt införs till en medlemsstat skall under tre månader vara undantagna från de skatter som anges i artikel 1, om följande villkor är uppfyllda:a) Hästarna införs med syfte att användas vid ridutflykter av deras ryttare. Medlemsstaterna får från denna befrielse undanta hästar som införs på transportmedel av personer som är bosatta i den ifrågavarande medlemsstaten.b) Befrielse begärs senast vid tidpunkten för inresan till den medlemsstats territorium dit tillfällig införsel sker. Då befrielse begärs före tillfällig införsel till en medlemsstat får ryttaren befrias från kravet att ta sig in på medlemsstatens territorium via en gränspostering.c) Hästarna inte hyrs ut, lånas ut eller överlåts till tredje man i den medlemsstat där den tillfälliga införseln sker, eller används för andra ändamål än själva utflykten.Artikel 7Allmänna regler för att bestämma hemvist1. I detta direktiv avses med normala hemvist den plats där en person stadigvarande vistas, dvs. åtminstone 185 dygn per kalenderår, på grund av personlig och yrkesmässig anknytning eller, då en person saknar yrkesmässig anknytning, på grund av personlig anknytning som visar på nära samband mellan personen och platsen.Normal hemvist för en person med yrkesmässig anknytning till en annan plats än den till vilken han har personlig anknytning och som en följd därav bor omväxlande på olika platser, belägna i två eller fler medlemsstater, skall betraktas som den plats till vilken han har personlig anknytning, om personen i fråga regelbundet återkommer dit. Sistnämnda villkor behöver inte vara uppfyllt om personen i fråga bor i en medlemsstat för att genomföra en uppgift av bestämd varaktighet. Vistelse för studier vid ett universitet eller en skola skall inte anses innebära byte av hemvist.2. Enskilda personer skall visa sin hemvist t.ex. genom identitetskort eller annan giltig handling.3. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat dit införsel sker får kräva ytterligare utredning eller bevis om de tvivlar på sanningshalten i en uppgift om normal hemvist som givits i enlighet med punkt 2 eller för vissa specifika kontroller.Artikel 8Kompletterande regler för bestämning av hemvist vid affärsmässigt bruk av privata fordonI undantagsfall, då allvarliga tvivel kvarstår, trots att de ytterligare uppgifter som avses i artikel 7.3 lämnas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat dit införsel sker får tillfällig införsel av ett privat fordon för affärsmässigt bruk göras avhängig av att säkerhet ställs.När fordonets användare företer bevis för att han har sin normala hemvist i en annan medlemsstat, skall dock myndigheterna i den medlemsstat dit tillfällig införsel sker återbetala säkerheten inom två månader efter den dag då sådant bevis företes.Artikel 9Särskilda regler1. Medlemsstaterna får bibehålla eller införa förmånligare regler än de som föreskrivs i detta direktiv. Bl.a. kan de, på begäran av importören, tillåta tillfällig införsel under längre tid än vad som avses i artiklarna 3 och 4.2. I det senare fallet får medlemsstaterna ta ut de skatter som nämns i bilagan för perioder som överstiger dem som fastställs genom detta direktiv. Medlemsstaterna får likaså tillåta att de privata fordon som avses i artikel 3 b andra meningen återuthyrs till en person bosatt i den medlemsstat där införsel sker i syfte att på nytt utföra dem.2. Medlemsstaterna får under inga omständigheter under åberopande av detta direktiv tillämpa skattebefrielser inom gemenskapen som är mindre gynnsamma än de som de skulle bevilja med avseende på transportmedel som har sitt ursprung i ett tredje land.3. Danmark bemyndigas att bibehålla de regler som tillämpas i det landet angående normal hemvist enligt vilka varje person, inklusive en student, beträffande det fall som avses i artikel 5.1 b, anses ha sin normala hemvist i Danmark om han bor där under ett år eller 365 dagar under en period av 24 månader.För att undvika dubbelbeskattning gäller dock följande:- Då som en följd av tillämpningen av dessa regler en person anses ha två bosättningsorter, är den personens normala hemvist beläget där hans make och barn bor.- I liknande fall skall Danmark samråda med de övriga berörda medlemsstaterna för att besluta vilken av de båda bosättningsorterna som bör användas för beskattning.Innan en tid av tre år har förflutit skall rådet på grundval av en rapport från kommissionen på nytt granska det undantag som omfattas av denna punkt och, om nödvändigt, besluta om åtgärder, på grundval av ett förslag från kommissionen som bygger på artikel 99 i fördraget, för att upphäva det.4. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de regler som avses i punkt 1, samtidigt som de fullgör de åtaganden som fastställs i artikel 10. Kommissionen skall därefter överlämna dessa regler till de andra medlemsstaterna.Artikel 10Slutbestämmelser1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1984. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Om den praktiska tillämpningen av detta direktiv ger upphov till svårigheter, skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna i fråga fatta de beslut som krävs genom ömsesidig överenskommelse, särskilt i belysning av konventionerna och gemenskapsdirektiven om ömsesidigt bistånd.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna lydelsen av centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de inför på det område som regleras av detta direktiv.4. Vartannat år skall kommissionen efter samråd med medlemsstaterna till rådet och Europaparlamentet lämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv i medlemsstaterna, med särskilt avseende på begreppet "normal hemvist", och föreslå de gemenskapsbestämmelser som är nödvändiga för att åstadkomma ett enhetligt system i alla medlemsstater.Artikel 11Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 mars 1983.På rådets vägnarJ. ERTLOrdförande() EGT nr C 267, 21.11.1975, s. 8.() EGT nr C 53, 8.3.1976, s. 37.() EGT nr C 131, 12.6.1976, s. 50.() EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1.() EGT nr 56, 4.4.1964, s. 869/64.BILAGAFörteckning över skatter som avses i andra strecksatsen i artikel 1.1 BELGIEN- Taxe de circulation sur les véhicules automobiles (Arrêté royal du 23 novembre 1965 portant codification des dispositions légales relatives aux taxes assimilées aux impôts sur les revenus - Moniteur belge du 18 janvier 1966)- Verkeersbelasting op de autovoertuigen (Koninklijk besluit van 23 November 1965 houdende codificatie van de wettelijke bepalingen betreffende de met de inkomstenbelastingen gelijkgestelde belastingen - Belgisch Staatsblad van 18 januari 1966)DANMARK- Vaegtafgift af motorkøretøjer (Bekendtgørelse nr. 658 af 28. December 1977)FÖRBUNDSREPUBLIKEN TYSKLAND- Kraftfahrzeugsteuer (Kraftfahrzeugsteuergesetz - 1979)- Kraftfahrzeugsteuer (Durchführungsverordnung - 1979)FRANKRIKE- Taxe différentielle sur les véhicules à moteur (loi n° 77 - 1467 du 30 décembre 1977)- Taxe sur les véhicules d'une puissance fiscale supérieure à 16 cv immatriculés dans la catégorie des voitures particulières (Loi de finances 1979 - Article 1007 du code général des impôtsGREKLAND- ôÝëç êõêëïöïñßáò (áñéè. 2367/53 ùò éó÷ýåé óÞìåñá)IRLAND- Motor vehicle excise duties (Finance (Excise Duties) (Vehicles) act 1952 as amended, and Section 94, Finance Act 1973 as amended)ITALIEN- Tassa sulla circolazione degli autoveicoli (Tu delle leggi sulle tasse automobilistiche approvato con DPR n. 39 del 5 febbraio 1953 e successive modificazioni)LUXEMBURG- Taxe sur les véhicules automoteurs Loi allemande du 23 mars 1935 (Kraftfahrzeugsteuergesetz) maintenue en vigueur par l'arrêté grand-ducal du 26 octobre 1944, modifiée par la loi du 4 août 1975 et les règlements grand-ducaux du 15 septembre 1975 et du 31 octobre 1975NEDERLÄNDERNA- Motorrijtuigenbelasting (wet op de motorrijtuigenbelasting 21 juli 1966, Stb 332 - wet van 18 december 1969/stb 548)STORBRITANNIEN- Vehicles excise duty (Vehicles (Excise) Act 1971)


Avis juridique important

|

31978L0176

Rådets direktiv 78/176/EEG av den 20 februari 1978 om avfall från titandioxidindustrin

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 054 , 25/02/1978 s. 0019 - 0024 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0079  "Grekisk specialutgåva" Område 15 Volym 1 s. 0154  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0079  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 1 s. 0092  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 1 s. 0092

RÅDETS DIREKTIV av den 20 februari 1978 om avfall från titandioxidindustrin (78/176/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Avfall från titandioxidindustrin utgör en risk för människors hälsa och för miljön. Det är därför nödvändigt att motverka och gradvis minska förorening genom sådant avfall, i syfte att slutligen eliminera den.I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från år 1973(3) och 1977(4) anges att gemenskapsåtgärder som avser avfall från titandioxidindustrin bör vidtas.Olikheter i de bestämmelser om avfall från titandioxidindustrin som redan tillämpas eller som utarbetas i de olika medlemsstaterna kan ge upphov till ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. En tillnärmning av lagstiftningen på detta område i enlighet med artikel 100 i fördraget är därför nödvändig.Det framstår som nödvändigt att denna tillnärmning av lagstiftningen åtföljs av gemenskapsåtgärder, för att genom mer långtgående regler uppnå en av gemenskapens målsättningar i fråga om skyddet för miljön och en förbättrad livskvalitet. Särskilda bestämmelser bör därför fastställas i detta syfte. Artikel 235 i fördraget bör tillämpas, då de befogenheter som krävs för detta ändamål inte tillhandahålls genom fördraget.Direktiv 75/442/EGT(5) avser bortskaffandet av avfall i allmänhet. För avfall från titandioxidindustrin bör ett särskilt system tillämpas, för att säkerställa att människors hälsa och miljön skyddas mot de skadliga effekter som kan uppstå när utsläpp, dumpning eller tippning av sådant avfall sker utan kontroll.För att nå detta mål bör ett system med förhandstillstånd tillämpas för utsläpp, dumpning, lagring, deponering eller injicering av avfall. Tillstånden bör förenas med särskilda villkor.Vid utsläpp, dumpning, lagring, deponering och injicering av avfall måste såväl övervakning av avfallet som övervakning och kontroll av den berörda miljön äga rum.För befintliga industrianläggningar måste medlemsstaterna senast den 1 juli 1980 utarbeta program för en gradvis minskning av föroreningen genom denna typ av avfall, i syfte att slutligen eliminera den. Genom programmen skall allmänna reduktionsmål fastställas, som skall uppnås senast den 1 juli 1987, samt de åtgärder anges som skall vidtas vid varje anläggning.För nya industrianläggningar måste medlemsstaterna utfärda förhandstillstånd. Sådana tillstånd måste föregås av en undersökning av miljöpåverkan och får bara ges till företag som förbinder sig att endast använda de material, processer och tekniker som är minst miljöskadliga av dem som finns på marknaden.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Syftet med detta direktiv är att motverka och gradvis minska förorening genom avfall från titandioxidindustrin, för att slutligen eliminera föroreningen. 2. I detta direktiv avses med:a) förorening: utsläpp till miljön av restprodukter från framställning av titandioxid, vilket utsläpp direkt eller indirekt härrör från människan och medför risker för människors hälsa, skadar levande resurser eller ekosystem, begränsar rekreationsmöjligheter eller stör annat berättigat nyttjande av den miljö som berörs,b) avfall:- varje restprodukt från framställning av titandioxid som ägaren bortskaffar eller är skyldig att bortskaffa enligt gällande nationell lagstiftning,- varje restprodukt från behandling av sådana restprodukter som avses i första strecksatsen,c) bortskaffande:- insamling, sortering, transport och behandling av avfall liksom lagring och deponering på eller under markytan samt injicering i marken av detta,- utsläpp av avfall till ytvatten, grundvatten eller till havet samt dumpning till havs,- de bearbetningsprocesser som krävs för återanvändning, materialutvinning eller annan form för återvinning,d) befintliga industrianläggningar: industrianläggningar som redan har färdigställts den dag då detta direktiv anmäls,e) nya industrianläggningar: industrianläggningar som den dag då detta direktiv träder i kraft är under uppförande eller som uppförs därefter. En utvidgning av en befintlig industrianläggning som medför att produktionskapaciteten för titandioxid ökar med minst 15 000 ton per år skall behandlas som en ny industrianläggning.Artikel 2 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att avfallet bortskaffas utan risk för människors hälsa och utan att skada miljön, och särskilt- utan risk för vatten, luft, jord och växter samt djur,- utan att skada natursköna platser eller landskapsbilden.Artikel 3 Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att motverka att avfall uppkommer och för att främja att avfall återvinns och bearbetas samt att råvaror återvinns eller andra metoder utnyttjas för återanvändning av avfallet.Artikel 4 1. Det är förbjudet att släppa ut, dumpa, lagra, deponera och injicera avfall om inte ett tillstånd utfärdas i förväg av en behörig myndighet i den medlemsstat inom vilkens territorium avfallet uppkommer. Ett förhandstillstånd måste också utfärdas av den behöriga myndigheten i den medlemsstat- inom vilkens territorium avfallet släpps ut, lagras, deponeras eller injiceras,- från vilkens territorium avfallet släpps ut eller dumpas.2. Ett sådant tillstånd får endast medges för en begränsad tid. Det får förnyas.Artikel 5 I fråga om utsläpp eller dumpning får den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 2 och på grundval av uppgifterna i bilaga I meddela tillstånd enligt artikel 4, om följande villkor är uppfyllda:a) Avfallet kan inte bortskaffas på ett lämpligare sätt.b) En bedömning grundad på tillgänglig vetenskaplig och teknisk kunskap visar att åtgärderna inte skadar vattenmiljön, omedelbart eller på sikt.c) Åtgärderna skadar inte sjöfart, fiske, friluftsliv, utvinning av råvaror, avsaltning, fisk- och skaldjursodling, områden av särskilt vetenskapligt intresse eller annat berättigat nyttjande av de vattenområden som berörs.Artikel 6 I fråga om lagring, deponering eller injicering får den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 2 och på grundval av uppgifterna i bilaga I meddela tillstånd enligt artikel 4, om följande villkor är uppfyllda:a) Avfallet kan inte bortskaffas på ett lämpligare sätt.b) En bedömning grundad på tillgänglig vetenskaplig och teknisk kunskap visar att åtgärderna inte skadar grundvatten, jord eller luft, omedelbart eller på sikt.c) Åtgärderna skadar inte friluftsliv, utvinning av råvaror, flora, fauna, områden av särskilt vetenskapligt intresse eller annat berättigat nyttjande av den miljö som berörs.Artikel 7 1. Oavsett med vilken metod eller i vilken omfattning avfallet behandlas skall i samband med utsläpp, dumpning, lagring, deponering eller injicering övervakningsåtgärder vidtas enligt bilaga 2, vilka avser såväl avfallet som fysiska, kemiska, biologiska och ekologiska aspekter på den miljö som berörs.2. Övervakningsåtgärderna skall utföras periodiskt av ett eller flera organ som har utsetts av den medlemsstat i vilken en behörig myndighet utfärdat det tillstånd som avses i artikel 4. I fråga om gränsöverskridande förorening mellan medlemsstater skall organet utses av de berörda parterna gemensamt.3. Inom ett år efter anmälan av detta direktiv skall kommissionen tillställa rådet ett förslag som avser förfarandet för kontroll och övervakning av de miljöer som berörs. Rådet skall besluta i anledning av förslaget inom sex månader efter det att Europaparlamentets och Ekonomiska och sociala kommitténs yttranden har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 8 1. Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten skall vidta lämpliga åtgärder om någon av följande situationer uppstår och, om det behövs, kräva att utsläpp, dumpning, lagring, deponering eller injicering upphöra) om resultaten av de övervakningsåtgärder som föreskrivs i bilaga II A.1 visar att villkoren i det förhandstillstånd som avses i artikel 4, 5 och 6 inte har uppfyllts,b) om resultaten av de i bilaga II A.2 angivna proven avseende akut giftighet visar att de däri fastställda gränsvärdena har överskridits,c) om resultaten av den övervakning som föreskrivs i bilaga II B visar att en försämring av miljön sker inom det aktuella området,d) om utsläpp eller dumpning skadar sjöfart, fiske, friluftsliv, utvinning av råvaror, avsaltning, fisk- och skaldjursodling, områden av särskilt vetenskapligt intresse eller annat berättigat nyttjande av berörda vattenområden, ellere) om lagring, deponering eller injicering skadar friluftsliv, utvinning av råvaror, flora, fauna, områden av särskilt vetenskapligt intresse eller annat berättigat nyttjande av de miljöer som berörs.2. Om flera medlemsstater berörs skall samråd ske innan åtgärderna beslutas. Artikel 9 1. Medlemsstaterna skall utarbeta program för att gradvis minska och slutligen eliminera förorening genom avfall från befintliga industrianläggningar.2. Genom de program som avses i punkt 1 skall fastslås de allmänna målsättningar, som skall uppnås senast den 1 juli 1987, för att minska förorening genom flytande, fast och gasformigt avfall. Programmen skall också omfatta delmål. De skall dessutom innehålla uppgifter om den berörda miljöns tillstånd, om åtgärder för att minska föroreningen och om metoder för att behandla det avfall som uppstår i direkt samband med tillverkningsprocesserna.3. De program som avses i 1 skall sändas till kommissionen senast den 1 juli 1980, så att kommissionen inom sex månader efter mottagandet av samtliga nationella program kan tillställa rådet lämpliga förslag till en harmonisering av programmen, i syfte att minska och slutligen eliminera föroreningen samt förbättra konkurrensvillkoren inom titandioxidindustrin. Rådet skall besluta i anledning av förslagen inom sex månader efter det att Europaparlamentets och Ekonomiska och sociala kommitténs yttranden offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.4. Medlemsstaterna skall börja genomföra ett program senast den 1 januari 1982.Artikel 10 1. De program som avses i artikel 9.1 skall omfatta alla befintliga industrianläggningar och skall innehålla de åtgärder som skall vidtas vid varje anläggning.2. Om en medlemsstat finner att det beträffande en viss anläggning på grund av särskilda förhållanden saknas skäl att vidta ytterligare åtgärder för att uppfylla kraven i detta direktiv, skall medlemsstaten inom sex månader efter anmälan av detta direktiv meddela kommissionen skälen för denna slutsats.3. Efter att ha utfört en sådan opartisk kontroll som kan behövas i fråga om dessa uppgifter, kan kommissionen dela medlemsstatens uppfattning att ytterligare åtgärder inte är nödvändiga beträffande den berörda anläggningen. Kommissionen skall inom sex månader meddela att den instämmer och ange skälen för detta.4. Om kommissionen inte delar medlemsstatens uppfattning, skall ytterligare åtgärder som avser anläggningen tas in i den berörda medlemsstatens program.5. Om kommissionen delar medlemsstatens uppfattning, skall detta ställningstagande regelbundet övervägas mot bakgrund av resultaten från övervakningen enligt detta direktiv och med hänsyn till varje betydande förändring i tillverkningsprocesserna eller de miljöpolitiska målen.Artikel 11 Förhandstillstånd för en ny industrianläggning skall sökas hos den behöriga myndigheten i den medlemsstat där anläggningen skall uppföras. Tillstånd får meddelas först sedan en bedömning av inverkan på miljön har utförts. Tillstånd får bara ges till sådana företag som förbinder sig att endast använda de material, processer och tekniker som är minst miljöskadliga av dem som finns på marknaden.Artikel 12 Utan hinder av detta direktiv får medlemsstaterna besluta om strängare föreskrifter.Artikel 13 1. Medlemsstaterna skall till kommissionen lämna alla uppgifter som behövs för tillämpningen av detta direktiv vad gäller:- de tillstånd som har utfärdats enligt artikel 4, 5 och 6,- resultaten av den miljöövervakning som har utförts enligt artikel 7,- de åtgärder som har vidtagits enligt artikel 8.De skall också lämna allmänna uppgifter till kommissionen om de material, processer och tekniker som har anmälts till dem i enlighet med artikel 11.2. Uppgifter som har inhämtats vid tillämpningen av detta direktiv får endast användas i de syften som gäller för direktivet.3. Kommissionen och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, deras tjänstemän och andra anställda får inte sprida sådana uppgifter som de har inhämtat enligt detta direktiv och som är av en sådan art att de omfattas av sekretess.4. Punkt 2 och 3 skall inte hindra att allmän information eller undersökningar offentliggörs, om de inte innehåller upplysningar om enskilda företag eller sammanslutningar av företag.Artikel 14 Medlemsstaterna skall vart tredje år utarbeta en rapport om hur den förorening som orsakas av avfall från titandioxidindustrin motverkas och gradvis minskas. De skall sända rapporten till kommissionen, som skall vidarebefordra den till de övriga medlemsstaterna.Kommissionen skall vart tredje år lämna en rapport till rådet och Europaparlamentet som avser genomförandet av detta direktiv.Artikel 15 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 12 månader från dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 16 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 februari 1978.På rådets vägnarPer HÆKKERUPOrdförande(1) EGT nr C 28, 9.2.1976, s. 16.(2) EGT nr C 131, 12.6.1976, s. 18.(3) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.(4) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 3.(5) EGT nr L 194, 25.7.1975, s. 39.BILAGA I UPPGIFTER SOM MÅSTE LÄMNAS INNAN FÖRHANDSTILLSTÅND MEDDELAS I ENLIGHET MED ARTIKEL 4, 5 OCH 6A. Beskrivning av materialets egenskaper och sammansättning:1. Det bortskaffade materialets totala mängd och genomsnittliga sammansättning (t.ex. per år).2. Form (t.ex. fast, slam, flytande eller gasformigt).3. Egenskaper: fysikaliska (t.ex. löslighet och densitet), kemiska och biokemiska (t.ex. syreförbrukning) samt biologiska.4. Toxicitet.5. Persistens: fysikalisk, kemisk och biologisk.6. Ackumulation och biotransformation i biologiskt material eller sediment.7. Känslighet för fysikaliska, kemiska och biologiska förändringar och interaktion i den berörda miljön med annat organiskt eller oorganiskt material.8. Sannolikheten för att kontaminering och andra förändringar skall uppkomma, som minskar handelsvärdet hos naturresurser (fisk, skaldjur etc.).B. Dumpnings- eller utsläppsplats samt bortskaffningsförfarande:1. Lokalisering (t.ex. dumpnings- eller utsläppsområdets koordinater, djup och avstånd från kusten), lokalisering i förhållande till andra områden (t.ex. rekreationsområden, yngel-, uppfödnings- och fiskeområden samt naturresurser som kan exploateras).2. Bortskaffad mängd per tidsenhet (t.ex. mängd per dag, vecka eller månad).3. I tillämpliga fall metoder för förpackning och inneslutning.4. Inledande utspädning genom den föreslagna utsläppsmetoden, särskilt uppgifter om fartygets hastighet.5. Spridningsförhållanden (t.ex. påverkan av strömmar, tidvatten och vind på horisontell transport och vertikal omblandning).6. Vattnets egenskaper (t.ex. temperatur, pH, salthalt, skiktning, syreindex för förorening - löst syre (DO), kemisk syreförbrukning (COD), biokemisk syreförbrukning (BOD), förekomst av kväve i organisk eller oorganisk form inklusive ammoniak, suspenderat material, andra näringsämnen och produktivitet).7. Bottenförhållanden (t.ex. topografi, geokemiska och geologiska förhållanden, biologisk produktivitet).8. Förekomst och effekter av annan dumpning eller andra utsläpp som har skett i området (t.ex. bakgrundsvärden för tungmetaller och halt av organiskt kol).C. Deponeringsplats, lagringsplats, område för injicering samt bortskaffningsmetod:1. Geografisk belägenhet.2. Egenskaper hos angränsande områden.3. I tillämpliga fall metoder för förpackning och inneslutning.4. Metoder för deponering, lagring och injicering, inklusive en bedömning av de försiktighetsåtgärder som har vidtagits för att undvika förorening av vattenområden, jord och luft.BILAGA II KONTROLL OCH ÖVERVAKNING AV BORTSKAFFNINGSÅTGÄRDERA Övervakning av avfallBortskaffningsåtgärderna skall förenas med följande:1. Kontroll av avfallets mängd, sammansättning och toxicitet för att säkerställa att villkoren i det förhandstillstånd som avses i artikel 4, 5 och 6 är uppfyllda.2. Prov avseende akut toxicitet för vissa arter av mollusker, skaldjur, fisk och plankton, företrädesvis arter som förekommer allmänt i utsläppsområdena. Vidare skall prov utföras på saltvattenräka (Artemia salina).Under en period av 36 timmar och vid en utspädning av det utsläppta materialet på 1/5 000 får dessa prov inte visa- mer än 20 % dödlighet hos vuxna exemplar av de arter som undersökts,- högre dödlighet hos larverna än hos en kontrollgrupp.B. Kontroll och övervakning av den berörda miljönI Vid utsläpp till sötvatten eller havsvatten eller vid dumpning skall denna kontroll avse vattnet (vattenpelare), levande organismer och sediment. Periodiska kontroller av tillståndet i det område som påverkas av utsläppen gör det möjligt att följa utvecklingen i de miljöer som berörs.Kontrollen skall innefatta följande:1. pH.2. Löst syre.3. Grumlighet.4. Hydratiserade järnoxider och järnhydroxider i suspension.5. Giftiga metaller i vatten, suspensioner och sediment samt ackumulerade i utvalda bentiska och pelagiska organismer.6. Mångfald samt relativ och absolut förekomst i flora och fauna.II Vid lagring, deponering eller injicering skall övervakningen omfatta följande:1. Undersökningar för att säkerställa att yt- och grundvatten inte har förorenats. Dessa undersökningar skall omfatta mätning av- surhetsgrad,- järnhalt (löst och i suspension),- kalciumhalt,- halt av giftiga metaller (lösta eller i suspension).2. Vid behov undersökningar för att bestämma eventuella skadeverkningar på alvens struktur.3. En allmän bedömning av områdets ekologi kring platsen för deponering, lagring eller injicering.


Avis juridique important

|

31976L0907

Kommissionens direktiv 76/907/EEG av den 14 juli 1976 om anpassning till tekniska framsteg av rådets direktiv av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 360 , 30/12/1976 s. 0001 - 0424 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 6 s. 0003  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 5 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 6 s. 0003  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 6 s. 0003  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 6 s. 0003

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 14 juli 1976 om anpassning till tekniska framsteg av rådets direktiv av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (76/907/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv om ändring av direktivet av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(1), senast ändrat genom direktivet av den 24 juni 1975(2), särskilt artiklarna 8a, 8b och 8c i detta, ochmed beaktande av följande:Bilaga 1 till rådets direktiv av den 27 juni 1967 innehåller en förteckning över farliga ämnen, vilka är klassificerade enligt atomnumret för det grundämne som är mest utmärkande för deras egenskaper, samt bestämmelser om märkning av varje ämne (symbol, riskangivelse och skyddsanvisning).En genomgång av förteckningen över farliga ämnen har visat att en anpassning är nödvändig med hänsyn till den senaste utvecklingen inom vetenskap och teknik. Ett stort antal nya farliga ämnen har släppts ut på marknaden under de senaste åren.Därför bör bilagan ersättas med en ny bilaga 1.Bilagorna 3 och 4 till direktivet av den 27 juni 1967 innehåller anvisningar om särskilda risker (R-fraser) och skyddsanvisningar (S-fraser), som visade sig vara alltför talrika för att redovisas på etiketten. Därför är det nödvändigt att reducera antalet utan att minska effektiviteten och syftet med märkningen. Därför bör dessa bilagor ersättas med nya bilagor 3 och 4.För att inte överbelasta etiketterna med text, bör det vara möjligt att kombinera R- och S-fraserna.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna 1, 3 och 4 till rådets direktiv av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassi- ficering, förpackning och märkning av farliga ämnen skall ersättas med bilagorna till detta direktiv.Artikel 2Före den 1 maj 1977 skall medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta. Sådana bestämmelser skall börja gälla den 1 juli 1977.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 juli 1976.På kommissionens vägnarFinn GUNDELACHLedamot av kommissionen(1) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1.(2) EGT nr L 183, 14.7.1975, s. 22.BILAG I Liste over farlige stoffer ordne: efter atomtallet for den bestanddel, der er mest karakteristisk for stoffernes egenskaber ANLAGE I Liste der gefährlichen Stoffe, geordnet nach der Ordnungszahl des Elements, das für ihre Eigenschaften charakteristisch ist ANNEX I List of dangerous substances classified in the order of the atomic number of the element most characteristic of their properties ANNEXE I Liste des substances dangereuses classées en fonction du numéro atomique de l`élément le plus caractéristique de leurs proptiétés ALLEGATO I Elenco delle sostanze pericoloso classificate in base al numero atomico dell`elemento pi`u caratteristico delle loro propriet`a BIJLAGE I Lijst van gevaarlike stoffen gerangschikt volgens het atoomnummer van het element dat het meest karakteristiek is voor de eigenschappen van de stofFÖRORDI bilaga 1 är ämnena klassificerade enligt atomnumret för det grundämne som är mest utmärkande för deras egenskaper. Organiska ämnen har på grund av sin mångfald klassificerats separat på det sätt som är brukligt.Tabellerna A och B underlättar användningen av bilaga 1. För att bilaga 1 skall kunna uppdateras periodiskt utan genomgripande ändringar har numreringen av ämnena reviderats. Den är baserad på en siffersekvens av typen : ABC  P RST  P VW  P Y, därABC antingen är atomnumret för det mest utmärkande kemiska grundämnet, föregånget av en eller två nollor för att bilda undersekvensen, eller det brukliga klassifikationsnumret för organiska ämnen,RST är löpnummer för de ämnen som förs in under ABC,VW står för en av de former i vilken det på detta sätt definierade ämnet framställs eller släpps ut på marknaden,Y är kontrollsiffra för hela den föregående sekvensen uträknad enligt ISBN-metoden (International Standard Book Number).Exempel:ABC  P RST  P VW  P Y nr 017  P 005  P 00  P 9Dessa siffror placeras till höger om namnet för varje ämne; till vänster finns ämnets CAS-nummer (Chemical Abstract Number) vilket hjälper till att identifiera ämnet. Följande uppgifter om klassificering och märkning anges:a)Symbolen eller symbolerna, i förekommande fall, och den eller de farobeteckningar som gäller för ämnet enligt bilaga 2 (jämför artikel 6.2 c).b)En rad siffror som föregås av bokstaven R och som anger typen av särskild risk, enligt bilaga 3 (jämför artikel 6.2 d).c)En rad siffror som föregås av bokstaven S och som anger de rekommenderade säkerhetsanvisningarna, enligt bilaga 4 (jämför artikel 6.3).Siffrorna som följer efter bokstäverna R och S är åtskilda antingen genom tankstreck eller snedstreck, med följande innebörd:Tankstreck:Särskilda risker (R) eller rekommenderade försiktighetsåtgärder (S) anges var för sig,Snedstreck:Det är möjligt att i samma fras kombinera särskilda risker (R) eller rekommenderade säkerhetsanvisningar (S).Kombinerade fraser för särskilda risker (R) anges i bilaga 3 och för rekommenderade säkerhetsanvisningar (S) i bilaga 4.För att dessutom göra beskrivningarna av ämnena i bilaga 1 så kortfattade som möjligt har vissa allmänna anmärkningar använts vilka förklaras nedan.Anmärkning A:Ämnets namn måste finnas på etiketten som en av de beteckningar som anges i bilaga 1 till detta direktiv (jämför artikel 6.2 a).I bilaga 1 används ibland en allmän beckning som t.ex.: "Föreningar av ..." eller "Salter av ...". I sådana fall måste tillverkaren eller varje annan person som släpper ut ett sådant ämne på marknaden ange den korrekta kemiska beteckningen på etiketten.Exempel:för BeCl2: berylliumkloridAnmärkning B:Vissa ämnen (syror, baser etc.) släpps ut på marknaden i olika koncentrationer och kräver därför olika sorters märkning, eftersom riskerna är olika.I bilaga 1 finns en allmän beteckning av följande typ:"... % salpetersyra"I ett sådant fall måste tillverkaren eller varje annan person som släpper ut ämnet på marknaden ange koncentrationen i procent på etiketten.Exempel:45 % salpetersyra.Om inte annat anges, antas det att koncentrationen uttrycks som viktprocent.Användning av andra uppgifter (t.ex. densitetstal, grader Baumé) eller beskrivande uttryck (t.ex. rykande eller is) kan accepteras.Anmärkning C:Vissa organiska ämnen kan släppas ut på marknaden antingen som klart definierade isomerer eller som blandningar av flera isomerer.I bilaga 1 används ibland en allmän beteckning av följande typ:"Xylen"I ett sådant fall måste tillverkaren eller varje annan person som släpper ut ämnet på marknaden ange på etiketten om ämnet är en bestämd isomer a) eller en blandning av isomerer b).Exempel:a) orto-Xylenb) Xylen (blandning av isomerer)Allmän anmärkning:För vissa ämnen i bilaga 1, där allmänna termer som t.ex. "Föreningar av ..." eller "Salter av ..." används, finns det flera möjligheter till klassificering. I sådana fall skall klassificeringen göras enligt artikel 3 i direktivet, dvs. enligt det högsta graden av fara.>Hänvisning till film>BILAG III Arten af de særlige risici, der er forbundet med de farlige stoffer ANLAGE III Bezeichnungen der besonderen Gefahren bei gefährlichen Stoffen ANNEX III Nature of the special risks attaching to dangerous substances ANNEXE III Nature des risques particuliers attribués aux substances dangereuses ALLEGATO III Natura dei rischi specifici attribuiti alle sostanze pericolose BIJLAGE III Aard der bijzondere gevaren toegeschreven aan gevaarlijke stoffen>Hänvisning till film>BILAG IV Forsigtighedsregler for farlige stoffer ANLAGE IV Sicherheitsratschläge für gefährliche Stoffe ANNEX IV Safety advice concerning dangerous chemical substances ANNEXE IV Conseils de prudence concernant les substances dangereuses ALLEGATO IV Consigli di prudenza riguardanti le sostanze pericolose BIJLAGE IV Veiligheidsaanbevelingen met betrekking tot gevaarlijke stoffen>Hänvisning till film>