title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/44/EG av den 6 maj 2009 om ändring av direktiv 98/26/EG om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och direktiv 2002/47/EG om ställande av finansiell säkerhet, vad gäller sammanlänkade system och kreditfordringar(Text av betydelse för EES).

text:
               10.6.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 146/37

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/44/EG

   av den 6 maj 2009
   om ändring av direktiv 98/26/EG om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och direktiv 2002/47/EG om ställande av finansiell säkerhet, vad gäller sammanlänkade system och kreditfordringar
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3),
   och av följande skäl:

               (1)

               Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/26/EG (4) infördes en ordning där slutlig avveckling av överföringsuppdrag och nettning samt säkerheters verkställighet säkerställs i fråga om såväl inhemska som utländska deltagare i systemen för överföring av betalningar och värdepapper.

               (2)

               I utvärderingsrapporten från kommissionen av den 7 april 2006 om direktiv 98/26/EG om slutgiltig avveckling drogs slutsatsen att direktiv 98/26/EG allmänt sett fungerar väl. I rapporten framhävdes att en del betydande förändringar kan vara förestående på området för avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och slutsatsen var att det finns ett visst behov av att förtydliga och förenkla direktiv 98/26/EG.

               (3)

               Den huvudsakliga förändringen är emellertid det ökande antalet sammanlänkningar mellan system som då direktiv 98/26/EG utarbetades nästan uteslutande drevs på nationell och oberoende grund. Denna förändring är ett av resultaten av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (5), och den europeiska uppförandekoden för clearing och avveckling. Som en anpassning till denna utveckling bör begreppet samverkande system och systemoperatörers ansvar förtydligas.

               (4)

               Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG (6) skapades en enhetlig gemenskapsrättslig ram för gränsöverskridande användning av finansiella säkerheter och därigenom avskaffades de flesta av de formella krav som tidigare gällt för avtal om finansiellt säkerhetsställande.

               (5)

               Europeiska centralbanken beslutade att införa kreditfordringar som en godtagbar typ av säkerhet för kredittransaktioner i Eurosystemet från och med den 1 januari 2007. För att maximera den ekonomiska effekten av användningen av kreditfordringar, rekommenderade Europeiska centralbanken att tillämpningsområdet för direktiv 2002/47/EG skulle utvidgas. Kommissionens utvärderingsrapport av den 20 december 2006 om direktiv 2002/47/EG om ställande av finansiell säkerhet tog upp denna fråga och tillstyrkte Europeiska centralbankens uppfattning. Användningen av kreditfordringar kommer att öka förekomsten av tillgängliga säkerheter. Vidare harmonisering på området för avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper skulle också ytterligare bidra till att skapa likvärdiga konkurrensvillkor mellan kreditinstitut i alla medlemsstater. Om användningen av kreditfordringar som säkerhet underlättas ytterligare kommer konsumenter och gäldenärer också att tjäna på detta, eftersom användningen av kreditfordringar som säkerheter i slutändan skulle kunna leda till ökad konkurrens och förbättrad tillgång till krediter.

               (6)

               I syfte att underlätta användningen av kreditfordringar är det viktigt att avskaffa eller förbjuda alla administrativa regler, som exempelvis anmälnings- och registreringskrav, som skulle göra överlåtelser av kreditfordringar ogenomförbara. För att inte äventyra säkerhetstagares ställning bör gäldenärer med rättslig verkan även kunna avstå från sina kvittningsrättigheter gentemot borgenärer. Samma motiv bör också gälla för behovet av att införa en möjlighet för gäldenären att avstå från skydd av banksekretessregler, eftersom säkerhetstagaren i annat fall kan ha otillräcklig information för att korrekt bedöma värdet av de underliggande kreditfordringarna. Dessa bestämmelser bör inte påverka Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal (7).

               (7)

               Medlemsstaterna har inte använt sig av möjligheten i artikel 4.3 i direktiv 2002/47/EG att inte tillåta säkerhetstagarens rätt till tillägnelse. Den bestämmelsen bör därför utgå.

               (8)

               Direktiven 98/26/EG och 2002/47/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (9)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (8) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändringar av direktiv 98/26/EG
   Direktiv 98/26/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Skäl 8 ska utgå.

               2.

               Följande skäl ska införas:

                           ”(14a)

                           De behöriga nationella myndigheterna eller tillsynsorganen bör se till att systemoperatörerna för de system som tillsammans bildar de samverkande systemen i möjligaste mån har kommit överens om gemensamma regler om tidpunkten för införande i de samverkande systemen. De behöriga nationella myndigheterna eller tillsynsorganen bör se till att reglerna om tidpunkten för införandet i samverkande system samordnas så långt som möjligt och i den mån som behövs, så att man undviker osäkerhet om rättsläget vid eventuellt fallissemang i ett deltagande system.”

               3.

               Följande skäl ska införas:

                           ”(22a)

                           När det gäller samverkande system, kan en brist på samordning i fråga om vilka regler som är tillämpliga för tidpunkten för införande och oåterkallelighet utsätta deltagarna i ett system, eller till och med systemoperatören, för externa effekter av ett fallissemang i ett annat system. För att begränsa systemrisken är det önskvärt att föreskriva att systemoperatörer för samverkande system samordnar reglerna för tidpunkten för införande och oåterkallelighet i de system som de driver.”

               4.

               Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I led a ska ordet ”ecu” ersättas med ordet ”euro”.

                           b)

                           I led c ska andra strecksatsen ersättas med följande:

                                       ”—

                                       operationer som utförs av centralbankerna i medlemsstaterna eller Europeiska centralbanken inom ramen för deras funktion som centralbanker.”

               5.

               Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Led a ska ändras på följande sätt:

                                       i)

                                       Första strecksatsen ska ersättas med följande:

                                                   ”—

                                                   mellan tre eller flera deltagare, exklusive systemoperatören för systemet, en eventuell avvecklingsagent, en eventuell central motpart, en eventuell clearingorganisation eller en eventuell indirekt deltagare, med gemensamma regler och standardiserade arrangemang för clearing (oberoende av om det sker genom en central motpart) eller för att utföra överföringsuppdrag mellan deltagarna,”.

                                       ii)

                                       Följande stycke ska läggas till:
                                       ”Arrangemang mellan samverkande system ska inte betecknas som system.”

                           b)

                           I led b ska första och andra strecksatsen ersättas med följande:

                                       ”—

                                       ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning) (9), inklusive instituten som förtecknas i artikel 2 i det direktivet,

                                       —

                                       ett värdepappersföretag enligt definitionen i led 1 i artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (10) exklusive de institut som återfinns i artikel 2.1 i det direktivet,

                           c)

                           Led f ska ändras på följande sätt:

                                       i)

                                       Första stycket ska ersättas med följande:

                                                   ”f)

                                                      deltagare: ett institut, en central motpart, en avvecklingsagent, en clearingorganisation eller en systemoperatör.”

                                       ii)

                                       Tredje stycket ska ersättas med följande:
                                       ”En medlemsstat får när den tillämpar detta direktiv besluta att en indirekt deltagare får betraktas som deltagare, om systemrisken motiverar detta. Om en indirekt deltagare betraktas som deltagare på grund av systemrisker begränsar inte detta den deltagares ansvar genom vilken den indirekta deltagaren utför överföringsuppdrag till systemet.”

                           d)

                           Led g ska ersättas med följande:

                                       ”g)

                                          indirekt deltagare: ett institut, en central motpart, en avvecklingsagent, en clearingorganisation eller en systemoperatör med ett avtalsförhållande till en deltagare i ett system som utför överföringsuppdrag, varigenom den indirekta deltagaren ges möjlighet att utföra överföringsuppdrag genom systemet, under förutsättning att den indirekta deltagaren är känd hos systemoperatören.”

                           e)

                           Led h ska ersättas med följande:

                                       ”h)

                                          värdepapper: alla instrument som avses i avsnitt C i bilaga I till direktiv 2004/39/EG.”

                           f)

                           I led i ska första strecksatsen ersättas med följande:

                                       ”—

                                       varje instruktion från en deltagare om att ställa ett penningbelopp till en mottagares förfogande genom registrering på ett konto hos ett kreditinstitut, en centralbank, en central motpart eller en avvecklingsagent eller varje instruktion som leder till övertagande eller uppfyllelse av en betalningsförpliktelse enligt definitionen i systemets regler, eller”.

                           g)

                           Led l ska ersättas med följande:

                                       ”l)

                                          avvecklingskonto: ett konto i en centralbank, hos en avvecklingsagent eller en central motpart, vilket används såväl för att hålla penningmedel eller värdepapper som för att avveckla transaktioner mellan deltagare i ett system.”

                           h)

                           Led m ska ersättas med följande:

                                       ”m)

                                          säkerhet: alla realiserbara tillgångar – inbegripet utan begränsningar finansiell säkerhet enligt artikel 1.4 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/47/EG av den 6 juni 2002 om ställande av finansiell säkerhet (11) – som tillhandahålls genom pantsättning (inklusive pengar som tillhandahålls genom pantsättning), ett återköpsavtal eller liknande avtal eller på annat sätt för att säkra rättigheter och förpliktelser som kan uppstå i samband med ett system, eller som tillhandahålls medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken.

                           i)

                           Följande led ska läggas till:

                                       ”n)

                                          bankdag: omfattar avvecklingstjänster under såväl dag som natt samt alla händelser under ett systems ekonomiska cykel.

                                       o)

                                          samverkande system: två eller flera system vilkas systemoperatörer har ingått ett ömsesidigt arrangemang som innebär verkställande av överföringsuppdrag mellan systemen.

                                       p)

                                          systemoperatör: en eller flera enheter med rättsligt ansvar för driften av ett system. En systemoperatör får också agera som en avvecklingsagent, central motpart eller clearingorganisation.”

               6.

               Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Punkt 1 ska ersättas med följande:
                           ”1.   Överföringsuppdrag och nettning ska gälla enligt rättsordningen och vara bindande i förhållande till tredje man, även i händelse av insolvensförfaranden mot en deltagare, under förutsättning att överföringsuppdragen infördes i systemet före den tidpunkt då sådana insolvensförfaranden inleddes enligt definitionen i artikel 6.1. Detta ska även gälla vid insolvensförfaranden mot en deltagare (i det berörda systemet eller i ett samverkande system) eller mot systemoperatören för ett samverkande system som inte är deltagare.
                           Överföringsuppdrag som införs i ett system efter den tidpunkt då insolvensförfaranden inleds och som utförs under den bankdag, enligt definition i reglerna för systemet, under vilken dessa förfaranden inleds ska endast gälla enligt rättsordningen och vara bindande i förhållande till tredje man, om systemoperatören kan bevisa att den vid den tidpunkt då överföringsordern blev oåterkallelig varken hade eller borde ha haft kännedom om att sådana förfaranden hade inletts.”

                           b)

                           Följande punkt ska läggas till:
                           ”4.   I fråga om samverkande system fastställer varje system i sina egna regler tidpunkten för införande i sitt system, på ett sätt som i största möjliga utsträckning säkerställer att reglerna för alla berörda samverkande system samordnas i detta avseende. Om inget annat uttryckligen föreskrivs i reglerna för alla de system som ingår i de samverkande systemen, ska ett systems regler om tidpunkten för införande inte påverkas av regler i andra system som det samverkar med.”

               7.

               Artikel 4 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 4
               Medlemsstaterna får föreskriva att inledning av insolvensförfaranden mot en deltagare eller en systemoperatör för ett samverkande system inte ska förhindra att medel eller värdepapper, som finns tillgängliga på den deltagarens avvecklingskonto, används för att uppfylla den deltagarens förpliktelser i systemet, eller i ett samverkande system, den bankdag insolvensförfarandena inleds. Medlemsstaterna får också föreskriva att en sådan deltagares kreditfacilitet, som är förbunden med systemet, används för att uppfylla den deltagarens förpliktelser i systemet, eller i ett samverkande system, mot tillgänglig och befintlig säkerhet.”

               8.

               I artikel 5 ska följande stycke läggas till:
               ”I fråga om samverkande system ska varje system i sina egna regler fastställa tidpunkten för oåterkallelighet på ett sätt som i största möjliga utsträckning säkerställer att reglerna för alla berörda samverkande systems regler samordnas i detta avseende. Om inget annat uttryckligen föreskrivs i reglerna för alla de system som ingår i de samverkande systemen, ska ett systems regler om tidpunkten för oåterkallelighet inte påverkas av regler i andra system som det samverkar med.”

               9.

               Artikel 7 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 7
               Insolvensförfaranden ska inte ha retroaktiv verkan på de av en deltagares rättigheter och förpliktelser som uppstår genom eller i samband med deltagande i ett system, före tidpunkten för inledning av sådana förfaranden som definieras i artikel 6.1. Detta ska bland annat gälla vad avser rättigheter och förpliktelser för en deltagare i ett samverkande system eller för en systemoperatör för ett samverkande system som inte är deltagare.”

               10.

               Artikel 9 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 9
               1.   De rättigheter som en systemoperatör eller en deltagare har till en säkerhet som ställs till dem i samband med ett system eller ett samverkande system och de rättigheter som medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken har till en säkerhet som ställs till dem ska inte påverkas av insolvensförfaranden mot någon av följande:

                           a)

                           Deltagaren (i det berörda systemet eller i ett samverkande system).

                           b)

                           Systemoperatören för ett samverkande system, som inte är deltagare.

                           c)

                           Motpart till medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken.

                           d)

                           Tredje man som ställt säkerheten.

                     Sådan säkerhet får realiseras för att tillgodose dessa rättigheter.
               2.   Då värdepapper, inklusive rättigheter till värdepapper, ställs som säkerhet till deltagare, systemoperatörer eller till medlemsstaternas centralbanker eller Europeiska centralbanken enligt beskrivning i punkt 1 och deras rätt, eller den rätt något ombud, någon agent eller någon tredje man som handlar för deras räkning har, med avseende på värdepappren är enligt lag registrerade i ett register, på ett konto eller i ett system för centraliserad förvaring i en medlemsstat, ska sådana enheters rättigheter som säkerhetsinnehavare i förhållande till dessa värdepapper regleras av lagen i den medlemsstaten.”

               11.

               Artikel 10 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 10
               1.   Medlemsstaterna ska ange vilka system, och vilka respektive systemoperatörer, som kommer att innefattas i detta direktivs räckvidd och ska anmäla dem till kommissionen och underrätta kommissionen om vilka myndigheter de har utsett enligt artikel 6.2.
               Systemoperatören ska till den medlemsstat vars lag är tillämplig ange deltagarna i systemet, inklusive varje eventuell indirekt deltagare, och varje förändring med avseende på deltagarna.
               Medlemsstaterna får, utöver den angivelse som föreskrivs i andra stycket, underkasta system som faller under deras jurisdiktion tillsyns- eller tillståndskrav.
               Ett institut ska på begäran till var och en som har ett berättigat intresse lämna upplysningar om i vilka system institutet deltar och om de huvudsakliga bestämmelserna för dessa systems verksamhet.
               2.   Ett system som har betecknats som system innan nationella bestämmelser har trätt i kraft för genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/44/EG av den 6 maj 2009 om ändring av direktiv 98/26/EG om slutgiltig avveckling i system för överföring av betalningar och värdepapper och direktiv 2002/47/EG om ställande av finansiell säkerhet, vad gäller sammanlänkade system och kreditfordringar (12) ska fortsätta att vara betecknat som system enligt detta direktiv.
               Ett överföringsuppdrag som införs i ett system före den tidpunkt då nationella genomförandebestämmelser för direktiv 2009/44/EG + träder i kraft, men som avvecklas efter det, ska anses utgöra ett överföringsuppdrag enligt detta direktiv.

         Artikel 2
   Ändring av direktiv 2002/47/EG
   Direktiv 2002/47/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Skäl 9 ska ersättas med följande:

                           ”(9)

                           För att minska de administrativa bördorna för parter som använder finansiell säkerhet som omfattas av detta direktiv, bör det enda giltighetskrav när det gäller parterna som kan uppställas i nationell lagstiftning för finansiell säkerhet vara att den finansiella säkerheten står under kontroll av säkerhetstagaren eller en annan person som handlar på säkerhetstagarens vägnar, samtidigt som sådana säkerhetstekniker inte utesluts som ger säkerhetsställaren möjlighet att ersätta säkerheten eller dra tillbaka överskjutande säkerhet. Detta direktiv bör inte hindra medlemsstaterna från att kräva att en kreditfordran överlämnas genom att upptas i en förteckning över fordringar.”

               2.

               Skäl 20 ska ersättas med följande:

                           ”(20)

                           Detta direktiv påverkar inte tillämpningen eller verkningarna av de avtalsenliga villkoren i finansiella instrument eller kreditfordringar som ställs som finansiell säkerhet, till exempel rättigheter, skyldigheter eller andra villkor vid emission av sådana instrument, eller alla andra rättigheter, skyldigheter eller villkor som gäller mellan emittenterna och innehavarna av sådana instrument eller mellan gäldenären och borgenären till sådana kreditfordringar.”

               3.

               Följande skäl ska läggas till:

                           ”(23)

                           Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas rätt att föreskriva regler för att säkerställa effektiva avtal om finansiellt säkerhetsställande gentemot tredje man vad avser kreditfordringar.”

               4.

               Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Punkt 2 b ska ersättas med följande:

                                       ”b)

                                       En centralbank, Europeiska centralbanken, Banken för internationell betalningsutjämning, en multilateral utvecklingsbank enligt vad som avses i bilaga VI, del 1, avsnitt 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (omarbetning) (13), Internationella valutafonden och Europeiska investeringsbanken.

                           b)

                           I punkt 2 c ska leden i–iv ersättas med följande:

                                       ”i)

                                       ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1 i direktiv 2006/48/EG, inklusive instituten i förteckningen i artikel 2 i det direktivet,

                                       ii)

                                       ett värdepappersföretag enligt definitionen i led 1 i artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (14),

                                       iii)

                                       ett finansiellt institut enligt definitionen i artikel 4.5 i direktiv 2006/48/EG,

                                       iv)

                                       ett försäkringsföretag enligt definitionen i artikel 1 a i rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring) (15) och ett livförsäkringsföretag enligt definitionen i artikel 1.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG av den 5 november 2002 om livförsäkring (16).

                           c)

                           Punkt 4 a ska ersättas med följande:

                                       ”a)

                                       Den finansiella säkerhet som ska ställas ska bestå av betalningsmedel, finansiella instrument eller kreditfordringar.”

                           d)

                           I punkt 4 ska följande led läggas till:

                                       ”c)

                                       Medlemsstaterna får från tillämpningsområdet för detta direktiv undanta kreditfordringar där gäldenären är en konsument enligt definitionen i artikel 3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal (17) eller ett mikroföretag eller mindre företag enligt definitionen i artikel 1 och artikel 2.2 och 2.3 i bilagan till kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (18), såvida inte säkerhetstagaren eller säkerhetsställaren av sådana kreditfordringar är ett av de institut som anges i artikel 1.2 b i detta direktiv.

                           e)

                           Punkt 5 ska ändras på följande sätt:

                                       i)

                                       I andra stycket ska följande mening läggas till:
                                       ”När det gäller kreditfordringar är det tillräckligt att uppta dem i en förteckning över fordringar som lämnas skriftligen, eller på ett rättsligt likvärdigt sätt, till säkerhetstagaren för att identifiera kreditfordringen och styrka tillhandahållandet av fordringen som finansiell säkerhet mellan parterna.”

                                       ii)

                                       Följande stycke ska införas efter andra stycket:
                                       ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket får medlemsstaterna föreskriva att upptagandet i en förteckning över fordringar som lämnas skriftligen, eller på ett rättsligt likvärdigt sätt, till säkerhetstagaren också ska vara tillräckligt för att identifiera kreditfordringen och styrka tillhandahållandet av fordringen som finansiell säkerhet mot gäldenären eller tredje man.”

               5.

               Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Punkt 1 ska ändras på följande sätt:

                                       i)

                                       Led b och c ska ersättas med följande:

                                                   ”b)

                                                      avtal om finansiell äganderättsöverföring: avtal (inklusive återköpsavtal) enligt vilka en säkerhetsställare överför full äganderätt till, eller full rätt att utnyttja, en finansiell säkerhet till en säkerhetstagare för att säkerställa eller på annat sätt täcka fullgörandet av de relevanta ekonomiska förpliktelserna.

                                                   c)

                                                      avtal om finansiell säkerhet: avtal enligt vilka säkerhetsställaren ställer finansiell säkerhet till säkerhetstagaren eller till dennes förmån, varvid den fulla eller kvalificerade äganderätten till den finansiella säkerheten, eller den fulla rätten att utnyttja denna kvarstår hos säkerhetsställaren när säkerhetsrätten är fastställd.”

                                       ii)

                                       Följande led ska läggas till:

                                                   ”o)

                                                      kreditfordringar: penningfordringar som uppstår till följd av ett avtal där ett kreditinstitut, enligt definitionen i artikel 4.1 i direktiv 2006/48/EG inklusive instituten i förteckningen i artikel 2 i det direktivet, beviljar kredit i form av ett lån.”

                           b)

                           I punkt 2 ska andra meningen ersättas med följande:
                           ”En rätt för säkerhetsställaren att byta ut den finansiella säkerheten eller att dra tillbaka överskjutande finansiell säkerhet, eller i fråga om kreditfordringar, en rätt att tills vidare inkassera behållningen därav, ska inte påverka det faktum att den finansiella säkerheten anses ha ställts till säkerhetstagaren enligt detta direktiv.”

               6.

               Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I punkt 1 ska följande stycken läggas till:
                           ”Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 1.5 ska medlemsstaterna, när kreditfordringar ställs som finansiell säkerhet, inte kräva att deras skapande, giltighet, fullbordande, prioritet, verkställighet eller tillåtlighet som bevisning ska vara beroende av någon formell handling såsom registrering eller anmälan till gäldenären till den kreditfordran som har ställts som säkerhet. Medlemsstaterna kan dock kräva en formell handling, såsom registrering eller anmälan, för fullbordande, prioritet, verkställighet eller tillåtlighet som bevisning mot gäldenären eller tredje man.
                           Senast den 30 juni 2014 ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om huruvida bestämmelsen i denna punkt är lämplig även i fortsättningen.”

                           b)

                           Följande punkt ska läggas till:
                           ”3.   Utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal (19) och nationella bestämmelser om oskäliga avtalsvillkor ska medlemsstaterna säkerställa att gäldenärer till kreditfordringarna, skriftligen eller på ett rättsligt likvärdigt sätt, med giltig verkan, får avstå från

                                       i)

                                       sina kvittningsrättigheter gentemot kreditfordringens borgenärer och gentemot personer till vilka borgenärerna har överlåtit, pantsatt eller på annat sätt överfört kreditfordran som säkerhet, och

                                       ii)

                                       sina rättigheter som följer av regler om banksekretess som i annat fall skulle förhindra eller inskränka möjligheten för borgenären till kreditfordran att lämna information om kreditfordran eller om gäldenären i syfte att använda kreditfordran som säkerhet.

               7.

               Artikel 4 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I punkt 1 ska följande led läggas till:

                                       ”c)

                                       När det gäller kreditfordringar genom försäljning eller tillägnelse eller genom att deras värde kvittas mot eller används vid uppfyllandet av de relevanta ekonomiska förpliktelserna.”

                           b)

                           I punkt 2 ska led b ersättas med följande:

                                       ”b)

                                       parterna i avtalet om finansiell säkerhet har kommit överens om hur de finansiella instrumenten och kreditfordringarna ska värderas.”

                           c)

                           Punkt 3 ska utgå.

               8.

               I artikel 5 ska följande punkt läggas till:
               ”6.   Denna artikel ska inte tillämpas på kreditfordringar.”

               9.

               Följande artikel ska införas efter artikel 9:
               ”Artikel 9a
               Direktiv 2008/48/EG
               Bestämmelserna i detta direktiv ska inte påverka tillämpningen av direktiv 2008/48/EG.”

         Artikel 3
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska före den 30 december 2010 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 30 juni 2011.
   När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 6 maj 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J. KOHOUT

            Ordförande

      (1)  EUT C 216, 23.8.2008, s. 1.

      (2)  Yttrande av den 3 december 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (3)  Europaparlamentets yttrande av den 18 december 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 27 april 2009.

      (4)  EGT L 166, 11.6.1998, s. 45.

      (5)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (6)  EGT L 168, 27.6.2002, s. 43.

      (7)  EUT L 133, 22.5.2008, s. 66.

      (8)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (9)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.

      (10)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.”

      (11)  EGT L 168, 27.6.2002, s. 43.”

      (12)  EUT L 146, 10.6.2009, s. 37.”

      (13)  EUT L 177, 30.6.2006, s. 1.”

      (14)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (15)  EGT L 228, 11.8.1992, s. 1.

      (16)  EGT L 345, 19.12.2002, s. 1.”

      (17)  EUT L 133, 22.5.2008, s. 66.

      (18)  EUT L 124, 20.5.2003, s. 36.”

      (19)  EGT L 95, 21.4.1993, s. 29.”


Avis juridique important

|

31990L0612

Kommissionens direktiv 90/612/EEG av den 26 oktober 1990 om ändring av rådets direktiv 78/663/EEG om särskilda renhetskriterier för emulgerings-, stabiliserings-, förtjocknings- och geleringsmedel för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 326 , 24/11/1990 s. 0058 - 0059 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 19 s. 0255  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 19 s. 0255

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 26 oktober 1990 om ändring av rådets direktiv 78/663/EEG om särskilda renhetskriterier för emulgerings-, stabiliserings-, förtjocknings- och geleringsmedel för användning i livsmedel (90/612/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel(1), särskilt artikel 3.3 i detta, ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att ta hänsyn till de ändrade specifikationerna för ämnena E 407 och E 466 i Codex alimentarius, godkänna nya tekniker för tillverkning av E 473 och fastställa skillnaden mellan ämne E 407, som detta beskrivs i bilagan till rådets direktiv 78/663/EEG(2), i dess lydelse enligt direktiv 82/504/EEG(3), och liknande varor som inte omfattas av denna bilaga.I enlighet med artikel 6 i direktiv 89/107/EEG, har samråd skett med Vetenskapliga livsmedelskommittén när det gäller de bestämmelser som kan ha betydelse för folkhälsan.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv har tillstyrkts av Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagan till direktiv 78/663/EEG ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 12 månader efter dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När medlemsstaterna antar bestämmelserna, skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när bestämmelserna offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 oktober 1990.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNVice ordförande(1) EGT nr L 40, 11.2.1989, s. 27.(2) EGT nr L 223, 14.8.1978, s. 7.(3) EGT nr L 230, 5.8.1982, s. 35.BILAGA Bilagan till direktiv 78/663/EEG skall ändras på följande sätt.1. Under E 407 -Karragenan skall punkten om askhalt som är olöslig i 1 % v/v svavelsyra ersättas med följande:">Plats för tabell>"2. Under E 466 -Karboxymetylcellulosa skall punkten om molekylvikt ersättas med följande:"Högre än cirka 17 000 (polymerisationsgrad cirka 100)."3. Under E 473 -Sockerestrar av fettsyror:a) sista meningen i punkten om kemisk beskrivning skall ersättas med följande mening:"Inga andra organiska lösningsmedel får användas vid deras beredning än dimetylsulfoxid, dimetylformamid, etylacetat, isopropanol och isobutanol."b) Under punkten om sulfataska skall följande punkt läggas till:">Plats för tabell>"c) Under punkten om metanolinnehåll skall följande punkt läggas till:">Plats för tabell>"


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/14/EG av den 11 maj 2005 om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG och 90/232/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon   (Text av betydelse för EES)

text:
               11.6.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 149/14

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2005/14/EG

   av den 11 maj 2005
   om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG och 90/232/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 första och tredje meningarna, artikel 55 och artikel 95.1 i detta,
   med beaktande av kommissionens förslag (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               Ansvarsförsäkring för motorfordon (motorfordonsförsäkring) har stor betydelse för EU-medborgarna, både som försäkringstagare och som skadelidande. Även för försäkringsföretagen är sådan försäkring av stort intresse, eftersom den står för en stor del av skadeförsäkringsrörelsen inom gemenskapen. Motorfordonsförsäkringen påverkar också den fria rörligheten för personer och fordon. Det bör därför vara ett viktigt mål för gemenskapens åtgärder på området för finansiella tjänster att den inre marknaden för motorfordonsförsäkring förstärks och befästs.

               (2)

               Stora framsteg i den riktningen har redan åstadkommits genom rådets direktiv 72/166/EEG av den 24 april 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet (4), rådets andra direktiv 84/5/EEG av den 30 december 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ansvarsförsäkring för motorfordon (5), rådets tredje direktiv 90/232/EEG av den 14 maj 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon (6) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG av den 16 maj 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om ansvarsförsäkring för motorfordon (fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring) (7).

               (3)

               Gemenskapens system för motorfordonsförsäkring behöver aktualiseras och förbättras. Detta behov har bekräftats genom det samråd som organiserats med branschföreningar, konsumenter och föreningar för trafikoffer.

               (4)

               För att undvika möjliga feltolkningar av bestämmelserna i direktiv 72/166/EEG och underlätta försäkring av fordon med tillfälliga registreringsskyltar bör definitionen av det territorium där fordonet är normalt hemmahörande avse territoriet i den stat vars registreringsskylt fordonet bär, oavsett om denna skylt är permanent eller tillfällig.

               (5)

               Enligt direktiv 72/166/EEG skall fordon med falska eller olagliga registreringsskyltar anses vara normalt hemmahörande i den medlemsstats territorium där de ursprungliga registreringsskyltarna utfärdades. Denna bestämmelse medför ofta att en nationell försäkringsbyrå måste bära de ekonomiska konsekvenserna av olyckor som inte har något samband med den medlemsstat där försäkringsbyrån i fråga är etablerad. Utan att ändra det allmänna kriteriet att det är registreringsskylten som avgör inom vilket territorium fordonet skall anses vara normalt hemmahörande, bör en specialbestämmelse införas för olyckor som vållas av fordon utan registreringsskylt eller med en registreringsskylt som inte, eller inte längre, tillhör fordonet. I sådana fall, och endast i skaderegleringssyfte, bör det territorium där olyckan inträffade anses vara det territorium inom vilket fordonet är normalt hemmahörande.

               (6)

               För att underlätta tolkningen och tillämpningen av termen ”stickprovskontroller” i direktiv 72/166/EEG bör de relevanta bestämmelserna förtydligas. Förbudet mot systematiska kontroller av innehav av motorfordonsförsäkring bör gälla fordon som är normalt hemmahörande inom en annan medlemsstats territorium och fordon som är normalt hemmahörande inom tredjelands territorium vid inresa till det egna territoriet från en annan medlemsstat. Endast icke-systematiska kontroller som inte är diskriminerande och som utförs inom ramen för en kontroll som inte uteslutande syftar till försäkringskontroll får tillåtas.

               (7)

               Enligt artikel 4 a i direktiv 72/166/EEG får medlemsstaterna förordna om undantag från det allmänna kravet på obligatorisk försäkring när det gäller fordon tillhöriga särskilda fysiska eller juridiska personer, offentliga eller privata. Vid olyckor som orsakats av dessa fordon skall den medlemsstat som förordnar om undantag utse en myndighet eller ett organ som ersätter skadelidande vid olyckor i en annan medlemsstat. För att se till att inte endast skadelidande vid olyckor som orsakats av dessa fordon utomlands erhåller vederbörlig ersättning, utan även skadelidande vid olyckor som sker i den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande, oberoende av om de är bosatta på den statens territorium eller inte, bör ovannämnda artikel ändras. Dessutom bör medlemsstaterna se till att den förteckning över personer som är befriade från försäkringsplikt och de myndigheter eller organ som ansvarar för ersättning till skadelidande vid olyckor som orsakats av sådana fordon meddelas kommissionen för offentliggörande.

               (8)

               Enligt artikel 4 b i direktiv 72/166/EEG får en medlemsstat göra undantag från det allmänna kravet på obligatorisk motorfordonsförsäkring när det gäller vissa slag av fordon eller vissa fordon med särskild registreringsskylt. I detta fall får de andra medlemsstaterna vid inresan på deras territorium kräva innehav av ett giltigt grönt kort eller att en gränsförsäkring tecknats för att garantera ersättning till skadelidande vid en olycka som dessa fordon kan orsaka på deras territorium. Eftersom avskaffandet av gränskontroller inom gemenskapen inte gör det möjligt att säkerställa att fordon som korsar gränsen har försäkringsskydd, kan ersättning därför inte längre garanteras för skadelidande vid olyckor som vållas utomlands. Det bör dessutom säkerställas att skadelidande får vederbörlig ersättning inte endast vid olyckor som orsakats av dessa fordon utomlands utan även vid olyckor i den medlemsstaten där fordonet är normalt hemmahörande. I detta syfte bör medlemsstaterna behandla skadelidande vid olyckor som orsakats av dessa fordon på samma sätt som skadelidande vid de olyckor som orsakats av oförsäkrade fordon. I direktiv 84/5/EEG föreskrivs det nämligen att ersättning av skadelidande vid olyckor som orsakats av oförsäkrade fordon bör betalas av skadeersättningsorganet i den medlemsstat där olyckan ägde rum. Vid utbetalning till skadelidande vid olyckor med fordon för vilka undantaget tillämpas bör skadeersättningsorganet ha ett ersättningskrav mot skadeersättningsorganet i den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande. Efter en period av fem år från ikraftträdandet av detta direktiv bör kommissionen i förekommande fall mot bakgrund av erfarenheten från tillämpningen och genomförandet av detta undantag lägga fram förslag som syftar till att ersätta det eller upphäva det. Motsvarande bestämmelse i direktiv 2000/26/EG bör också utgå.

               (9)

               För att klarlägga motorfordonsförsäkringsdirektivens tillämpningsområde i enlighet med artikel 299 i fördraget bör hänvisningen till medlemsstaternas icke-europeiska territorium i artikel 6 och artikel 7.1 i direktiv 72/166/EEG utgå.

               (10)

               Medlemsstaternas skyldighet att se till att försäkringen omfattar åtminstone vissa minimibelopp utgör ett viktigt inslag för att säkerställa skydd av skadelidande. De minimibelopp som föreskrivs i direktiv 84/5/EEG bör inte bara uppdateras för att ta hänsyn till inflationen utan även de reala beloppen bör ökas för att förbättra skyddet av de skadelidande. Minimibeloppet för täckning av personskador bör beräknas så att full och rättvis ersättning utgår till skadelidande med mycket svåra skador, under beaktande av att olyckor med flera skadelidande är ovanliga och att antalet olyckor där flera skadelidande fått mycket svåra skador vid ett och samma tillbud är lågt. Ett minimibelopp på 1 000 000 EUR för varje skadelidande eller 5 000 000 EUR för varje skadehändelse, oavsett antalet skadelidande, är skäligt och lämpligt. För att underlätta införandet av dessa minimibelopp bör en övergångsperiod på fem år från genomförandedagen för detta direktiv fastställas. Medlemsstaterna bör öka beloppen till åtminstone hälften av nivåerna senast 30 månader efter genomförandedagen.

               (11)

               För att säkerställa att minimibeloppet för täckningskapaciteten inte urholkas med tiden bör en klausul om regelbunden översyn införas, varvid man bör använda som referens det europeiska konsumentprisindexet (EKPI) som offentliggörs av Eurostat i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2494/95 av den 23 oktober 1995 om harmoniserade konsumentprisindex (8). Förfarandet för en sådan översyn bör fastställas.

               (12)

               Direktiv 84/5/EEG, enligt vilket medlemsstaterna för att förhindra bedrägerier kan begränsa eller hindra betalningar från ersättningsorganet för skador orsakade av oidentifierade fordon, kan i vissa fall lägga hinder i vägen för berättigade ersättningar till skadelidande. Denna möjlighet att välja att begränsa eller hindra ersättning med motiveringen att fordonet inte identifierats bör inte kunna tillämpas om organet har utbetalt ersättning för betydande personskador till en skadelidande från den olycka där sakskadan uppstod. Medlemsstaterna får, i fråga om sakskador, föreskriva en självrisk för den skadelidande upp till den nivå som fastställs i nämnda direktiv. Villkoren för att personskador skall betraktas som betydande skall fastställas enligt lagar och andra författningar i den medlemsstat där olyckan inträffar. Vid fastställandet av dessa villkor får medlemsstaten beakta bland annat om skadan har krävt sjukhusvård.

               (13)

               För närvarande ges medlemsstaterna en möjlighet i direktiv 84/5/EEG att, upp till ett angivet tak, godkänna självriskbelopp som den skadelidande skall ansvara för vid sakskador som vållats av oförsäkrade fordon. Denna möjlighet minskar på ett omotiverat sätt skyddet för de skadelidande och verkar diskriminerande i förhållande till skadelidande vid andra olyckor. Denna möjlighet bör därför inte längre tillåtas.

               (14)

               Rådets andra direktiv 88/357/EEG av den 22 juni 1988 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utöva friheten att tillhandahålla tjänster (9), bör ändras så att det blir möjligt för filialer till försäkringsföretag att verka som representanter vid motorförsäkringsverksamhet, så som redan sker i samband med andra försäkringstjänster än motorfordonsförsäkring.

               (15)

               Att samtliga passagerare i ett fordon omfattas av försäkringen är ett viktigt framsteg som uppnåtts genom nu gällande lagstiftning. Detta förhållande skulle dock äventyras om passagerare uteslöts från försäkringsskyddet enligt nationell lagstiftning eller vissa villkor i ett försäkringsavtal på grund av att de hade, eller borde ha haft, kännedom om att föraren av fordonet vid tillfället för olyckan var påverkad av alkohol eller av något annat berusningsmedel. En passagerare har vanligen inte förutsättningar för att kunna avgöra graden av berusning hos föraren. Målet att motverka att personer som är påverkade av ett berusningsmedel kör bil uppnås inte genom att minska försäkringsskyddet för passagerare som drabbas av en olycka. Skyddet för dessa passagerare genom den obligatoriska motorfordonsförsäkringen påverkar dock varken det ansvar som passagerarna kan ha ådragit sig enligt den tillämpliga nationella lagstiftningen eller nivån på eventuella skadestånd vid en enskild olycka.

               (16)

               Personskador och sakskador som drabbar fotgängare, cyklister och andra icke-motoriserade trafikanter, vilka är den minst skyddade parten vid olyckor, bör omfattas av den obligatoriska försäkringen för det fordon som är inblandat i olyckan om de skadelidande är berättigade till ersättning i enlighet med nationell civilrätt. Denna bestämmelse skall inte påverka vare sig skadeståndsansvaret eller nivån på skadestånden vid en enskild olycka enligt nationell lagstiftning.

               (17)

               Vissa försäkringsgivare inför i sina avtal klausuler enligt vilka avtalet upphör att gälla om fordonet befinner sig utanför den medlemsstat där det är registrerat under längre tid än en viss angiven period. En sådan praxis strider mot den princip som fastställs i direktiv 90/232/EEG, enligt vilken den obligatoriska motorfordonsförsäkringen skall omfatta hela gemenskapens territorium på grundval av en enda premie. Det bör därför särskilt anges att försäkringsskyddet skall fortsätta att gälla under hela avtalstiden, oavsett om fordonet under någon tid befinner sig i en annan medlemsstat, dock utan att detta påverkar kraven på registrering av motorfordon i den nationella lagstiftningen i en medlemsstat.

               (18)

               Åtgärder bör vidtas för att göra det lättare att skaffa försäkringsskydd för fordon som importeras från en medlemsstat till en annan, även om fordonet ännu inte registrerats i införselmedlemsstaten. Ett tillfälligt undantag bör kunna ges från den allmänna regeln för fastställandet av den medlemsstat där risken är belägen. Under en period av 30 dagar från och med det datum då fordonet levererades, ställdes till förfogande eller avsändes till köparen bör införselmedlemsstaten anses vara den medlemsstat där risken är belägen.

               (19)

               Den som önskar ingå ett nytt avtal om motorfordonförsäkring med ett annat försäkringsföretag bör kunna styrka olyckor och försäkringsfall som inträffat under tiden för det föregående avtalet. Försäkringstagaren bör ha rätt att när som helst begära ett intyg om ersättningskrav i samband med det eller de fordon som har omfattats av försäkringsavtalet under åtminstone de senaste fem åren av avtalsförhållandet, eller om avsaknad av sådana ersättningskrav. Försäkringsföretaget eller ett organ som kan ha utsetts av en medlemsstat för att tillhandahålla obligatorisk försäkring eller sådana intyg skall förse försäkringstagaren med detta intyg inom 15 dagar från det att intyget begärdes.

               (20)

               För att säkerställa ett tillfredsställande skydd av skadelidande vid trafikolyckor bör medlemsstaterna inte tillåta försäkringsföretag att ta ut självrisk av en skadelidande part.

               (21)

               Rätten att åberopa försäkringsavtalet och rikta anspråk direkt mot försäkringsföretaget är av stor betydelse för skyddet av personer som skadas i varje slag av trafikolycka. Genom direktiv 2000/26/EG föreskrivs det redan rätt att rikta anspråk direkt mot det försäkringsföretag som tillhandahåller ansvarsförsäkring för den ansvariga personen för personer som skadas i olyckor som inträffar i en annan medlemsstat än den där den skadelidande har sin stadigvarande bostad och som orsakats genom användning av fordon som är försäkrade och normalt hemmahörande i en medlemsstat. För att underlätta snabb och effektiv skadereglering och för att kostsamma rättsliga förfaranden så långt möjligt skall kunna undvikas bör denna rätt utsträckas till alla som drabbas av trafikolyckor.

               (22)

               För att skyddet av skadelidande vid trafikolyckor skall förbättras i sin helhet bör förfarandet med motiverat ersättningsanbud som föreskrivs i direktiv 2000/26/EG utsträckas till att omfatta varje slag av trafikolycka. Samma förfarande bör också gälla på motsvarande sätt om olyckan behandlas via det system av nationella försäkringsbyråer som föreskrivs i direktiv 72/166/EEG.

               (23)

               För att göra det lättare för skadelidande att begära ersättning bör de informationscentrum som upprättats enligt direktiv 2000/26/EG inte begränsa sin verksamhet till att informera om olyckor som omfattas av det direktivet utan kunna lämna samma slag av information om varje annan trafikolycka.

               (24)

               Enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (10), jämförd med artikel 9.1 b i samma förordning, kan den skadelidande framställa sitt krav till den ansvariga partens försäkringsbolag i den medlemsstat där den skadelidande är bosatt.

               (25)

               Eftersom direktiv 2000/26/EG antogs före antagandet av förordning (EG) nr 44/2001, vilken för flera medlemsstater har ersatt Brysselkonventionen av den 27 september 1968 i samma ämne, bör hänvisningen till denna konvention anpassas i förekommande fall.

               (26)

               Rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG och 90/232/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändring av direktiv 72/166/EEG
   Direktiv 72/166/EEG ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 1.4 skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           Första strecksatsen skall ersättas med följande:

                                       ”—

                                       territoriet för den stat med vars registreringsskylt fordonet är försett, oavsett om skylten är permanent eller tillfällig, eller”

                                 .

                           b)

                           Följande strecksats skall läggas till:

                                       ”—

                                       i de fall där fordon som saknar registreringsskylt eller har en registreringsskylt som inte, eller inte längre, motsvarar fordonet blivit inblandade i en olycka, den stats territorium inom vilket olyckan inträffade, när det gäller skadereglering enligt artikel 2.2 första strecksatsen i detta direktiv eller enligt artikel 1.4 i rådets andra direktiv 84/5/EEG av den 30 december 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ansvarsförsäkring för motorfordon (11).

               2.

               Artikel 2.1 skall ersättas med följande:
               ”1.   Medlemsstaterna skall avstå från att kontrollera innehav av ansvarsförsäkring för fordon som är normalt hemmahörande inom en annan medlemsstats territorium och för fordon som är normalt hemmahörande inom tredje lands territorium vid inresa till det egna territoriet från en annan medlemsstats territorium. Medlemsstaterna får dock utföra icke-systematiska kontroller av försäkringar under förutsättning att de genomförs på ett icke-diskriminerande sätt och inom ramen för en kontroll som inte uteslutande syftar till försäkringskontroll.”

               3.

               Artikel 4 skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           I led a andra stycket

                                       i)

                                       skall första meningen ersättas med följande:
                                       ”En medlemsstat som förordnar om sådant undantag skall vidta lämpliga åtgärder för att se till att ersättning utbetalas för sådan förlust eller skada som orsakats inom dess territorium och inom en annan medlemsstats territorium av fordon som tillhör ifrågavarande personer.”

                                       ii)

                                       skall sista meningen ersättas med följande:
                                       ”Den skall till kommissionen överlämna listan över personer som undantagits från obligatorisk försäkring samt myndigheter eller organ som ansvarar för ersättningen. Kommissionen skall offentliggöra listan”

                                 .

                           b)

                           I led b skall andra stycket ersättas med följande:
                           ”I det fallet skall medlemsstaterna se till att sådana fordon som nämns i första stycket i detta led b behandlas på samma sätt som fordon för vilka sådan försäkringsskyldighet som avses i artikel 3.1 inte har uppfyllts. Skadeersättningsorganet i den medlemsstat där olyckan inträffat skall sedan kunna kräva ersättning från garantifonden enligt artikel 1.4 i direktiv 84/5/EEG i den medlemsstat där fordonet är normalt hemmahörande.
                           Efter en femårsperiod från och med tidpunkten för ikraftträdandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/14/EG av den 11 maj 2005 om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG och 90/232/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon (12) skall medlemsstaterna rapportera till kommissionen om genomförandet och den praktiska tillämpningen av detta led b. Efter att ha gått igenom rapporterna skall kommissionen vid behov lägga fram förslag om att ersätta eller upphäva detta undantag.

               4.

               I artikel 6 och artikel 7.1 skall orden ”eller inom en medlemsstats icke-europeiska territorium” utgå.

         Artikel 2
   Ändring av direktiv 84/5/EEG
   Artikel 1 i direktiv 84/5/EEG skall ersättas med följande:

      ”Artikel 1
      1.   Den försäkring som avses i artikel 3.1 i direktiv 72/166/EEG skall obligatoriskt omfatta både sakskador och personskador.
      2.   Varje medlemsstat skall, utan att det påverkar dess rätt att fastställa högre garantibelopp, kräva att den obligatoriska försäkringen ger ersättning med minst följande:

                  a)

                  Vid personskador: ett minimibelopp på 1 000 000 EUR för varje skadelidande eller 5 000 000 EUR per skadehändelse oavsett antalet skadelidande.

                  b)

                  Vid sakskador: 1 000 000 EUR för varje skadehändelse oavsett antalet skadelidande.

            Medlemsstaterna får vid behov införa en övergångsperiod på högst fem år efter genomförandedagen för Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/14/EG av den 11 maj 2005 om ändring av rådets direktiv 72/166/EEG, 84/5/EEG, 88/357/EEG och 90/232/EEG samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG om ansvarsförsäkring för motorfordon (13) för att anpassa minimibeloppen för försäkringstäckningen till de belopp som anges i denna punkt.
      De medlemsstater som inför en sådan övergångsperiod skall informera kommissionen om detta och ange övergångsperiodens längd.
      Senast 30 månader efter genomförandedagen för direktiv 2005/14/EG skall medlemsstaterna höja garantierna till åtminstone hälften av den nivå som föreskrivs i denna punkt.
      3.   Efter ikraftträdandet av direktiv 2005/14/EG eller efter utgången av någon av de övergångsperioder som avses i punkt 2 skall de belopp som anges i samma punkt ses över vart femte år, med hänsyn till det europeiska konsumentprisindexet (EKPI) enligt rådets förordning (EG) nr 2494/95 av den 23 oktober 1995 om harmoniserade konsumentprisindex (14).
      eloppen skall justeras automatiskt. Beloppen skall höjas med den procentuella förändring som anges i EKPI för den aktuella perioden, dvs. de fem år som omedelbart föregår översynen, och rundas av uppåt till närmaste 10 000-tal EUR.
      Kommissionen skall meddela de justerade beloppen till Europaparlamentet och rådet och se till att de offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
      4.   Varje medlemsstat skall inrätta eller auktorisera ett organ med uppgift att svara för ersättning, åtminstone upp till den gräns som den obligatoriska försäkringen skall ersätta, för sakskador och personskador orsakade av oidentifierade fordon eller av fordon för vilka sådan obligatorisk försäkring som avses i punkt 1 inte tecknats.
      Bestämmelserna i första stycket skall inte påverka medlemsstaternas rätt att anse ersättning från detta organ som subsidiär eller ej och inte heller rätten att införa regler om skadereglering mellan detta organ och den person eller de personer som är ansvariga för olyckshändelsen och andra försäkringsgivare eller socialförsäkringsorgan som skall ersätta den skadelidande för samma skada. Medlemsstaterna får dock inte tillåta att organet, som villkor för betalning av ersättning, ställer krav på att den skadelidande kan visa att den som är ansvarig inte har förmåga eller vägrar att betala.
      5.   Den skadelidande skall alltid kunna vända sig direkt till detta organ, som skall ha skyldighet att, på grundval av uppgifter som inhämtats från den skadelidande, lämna denne ett motiverat besked angående utbetalning av ersättning.
      Medlemsstaterna får emellertid utesluta ersättning från organet till förmån för personer som frivilligt har stigit in i det fordon som orsakade sak- eller personskadan, om organet kan styrka att personerna visste att fordonet var oförsäkrat.
      6.   Medlemsstaterna får begränsa eller utesluta ersättning från organet när det gäller sakskador orsakade av oidentifierade fordon.
      Om organet emellertid har utbetalat ersättning för betydande personskador för någon skadelidande från samma olycka där sakskada orsakats av ett oidentifierat fordon får medlemsstaterna inte utesluta ersättning för sakskada med motiveringen att fordonet inte identifierats. Medlemsstaterna får dock föreskriva en självrisk om högst 500 EUR för den skadelidande för sådan sakskada för vilken den skadelidande kan vara ansvarig.
      Villkoren för att personskador skall betraktas som betydande skall fastställas enligt lagar och andra författningar i den medlemsstat där olyckan inträffar. I detta avseende får medlemsstaterna beakta bland annat om skadan har krävt sjukhusvård.
      7.   Varje medlemsstat skall tillämpa sina lagar och andra författningar vid utbetalning av ersättning från organet, dock inte i strid med annan praxis som är förmånligare för den skadelidande.

   Artikel 3
   Ändring av direktiv 88/357/EEG
   Artikel 12a.4 fjärde stycket andra meningen i direktiv 88/357/EEG skall utgå.
   Artikel 4
   Ändring av direktiv 90/232/EEG
   Direktiv 90/232/EEG ändras på följande sätt:

               1.

               I artikel 1 skall följande stycke införas mellan första och andra stycket:
               ”Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att lagbestämmelser eller villkor i ett försäkringsavtal, som undantar en passagerare från ett sådant försäkringsskydd med hänvisning till att han eller hon visste eller borde ha vetat att föraren vid olyckstillfället var påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel, skall anses ogiltiga när det gäller skadeståndskrav från en sådan passagerare.”

               2.

               Följande artikel skall införas:
               ”Artikel 1a
               Den försäkring som avses i artikel 3.1 i direktiv 72/166/EEG skall omfatta personskador och sakskador som drabbar fotgängare, cyklister och andra icke-motoriserade trafikanter som, till följd av en olycka där ett motorfordon är inblandat, är berättigade till ersättning i enlighet med nationell civilrätt. Denna artikel skall inte påverka vare sig skadeståndsansvaret eller skadebeloppet.”

               3.

               I artikel 2 skall första strecksatsen ersättas med följande:

                           ”—

                           på grundval av en enda premie och för hela avtalstiden omfatta hela gemenskapens territorium, även under perioder när fordonet befinner sig i andra medlemsstater under avtalstiden, och”

                     .

               4.

               Följande artiklar skall införas:
               ”Artikel 4a
               1.   Med avvikelse från artikel 2 d andra strecksatsen i direktiv 88/357/EEG (15) skall, när ett fordon avsänds från en medlemsstat till en annan, den medlemsstat där risken är belägen anses vara införselmedlemsstaten omedelbart efter att köparen accepterar mottagandet av fordonet, för en period av 30 dagar, trots att fordonet inte är formellt registrerat i införselmedlemsstaten.
               2.   Om fordonet är inblandat i en olycka under den tidsperiod som nämns i punkt 1 och inte är försäkrat, skall det organ i införselmedlemsstaten som avses i artikel 1.4 i direktiv 84/5/EEG vara ersättningsskyldigt i enlighet med artikel 1 i det direktivet.
               Artikel 4b
               Medlemsstaterna skall se till att försäkringstagaren skall ha rätt att när som helst begära ett intyg om tredje mans skadeståndskrav i samband med det eller de fordon som har omfattats av försäkringsavtalet under åtminstone de senaste fem åren av avtalsförhållandet, eller om avsaknad av sådana ersättningskrav. Försäkringsföretaget eller ett organ som kan ha utsetts av en medlemsstat för att tillhandahålla obligatorisk försäkring eller sådana intyg skall förse försäkringstagaren med detta intyg inom 15 dagar från det att intyget begärdes.
               Artikel 4c
               Försäkringsföretag skall inte tillämpa självrisk gentemot den skadelidande parten i en olycka när det gäller den försäkring som avses i artikel 3.1 i direktiv 72/166/EEG.
               Artikel 4d
               Medlemsstaterna skall se till att skadelidande parter vid olyckor vållade av ett fordon som omfattas av försäkring enligt artikel 3.1 i direktiv 72/166/EEG har rätt att rikta anspråk direkt mot det försäkringsföretag som tillhandahåller ansvarsförsäkring för den ansvariga personen.
               Artikel 4e
               Medlemsstaterna skall införa det förfarande som föreskrivs i artikel 4.6 i direktiv 2000/26/EG (16) för skadereglering av alla former av olyckor orsakade av fordon som omfattas av försäkring i enlighet med artikel 3.1 i direktiv 72/166/EEG.
               Vid olyckor som får regleras genom det system av nationella försäkringsbyråer som föreskrivs i artikel 2.2 i direktiv 72/166/EEG skall medlemsstaterna införa samma förfarande som i artikel 4.6 i direktiv 2000/26/EG. Vid tillämpningen av detta förfarande skall varje hänvisning till försäkringsföretag uppfattas som en hänvisning till nationell försäkringsbyrå enligt definitionen i artikel 1.3 i direktiv 72/166/EEG.

               5.

               Artikel 5.1 skall ersättas med följande:
               ”1.   Utan att det påverkar deras skyldigheter enligt direktiv 2000/26/EG skall medlemsstaterna se till att de informationscentrum som inrättats eller godkänts i enlighet med artikel 5 i det direktivet ger den i artikeln angivna informationen till alla parter som varit inblandade i en trafikolycka orsakad av ett fordon som omfattas av försäkring i enlighet med artikel 3.1 i direktiv 72/166/EEG.”

         Artikel 5
   Ändringar av direktiv 2000/26/EG
   Direktiv 2000/26/EG skall ändras på följande sätt:

               1.

               Följande skäl skall införas:

                           ”(16a)

                           Enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstolsbehörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (17), i kombination med artikel 9.1 b i samma förordning, kan den skadelidande framställa sitt krav till den ansvariga partens försäkringsbolag i den medlemsstat där den skadelidande är bosatt.

               2.

               Artikel 4.8 skall ersättas med följande:
               ”8.   Utnämning av en skaderegleringsrepresentant skall inte i sig innebära att en filial öppnas enligt artikel 1 b i direktiv 92/49/EEG och skaderegleringsrepresentanten skall inte anses vara ett etableringsställe enligt artikel 2 c i direktiv 88/357/EEG eller

                           —

                           ett etableringsställe enligt Brysselkonventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (18) – beträffande Danmark,

                           —

                           ett etableringsställe enligt förordning (EG) nr 44/2001 – beträffande de övriga medlemsstaterna.

               3.

               I artikel 5.1 a i direktiv 2000/26/EG skall punkt 2 ii utgå.

               4.

               Följande artikel skall införas:
               ”Artikel 6a
               Centralt organ
               Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att underlätta de skadelidandes, deras försäkringsbolags och deras rättsliga representanters tillgång till de grundläggande uppgifter som behövs för skaderegleringen.
               Dessa grundläggande uppgifter skall vid behov göras tillgängliga i elektronisk form vid ett centralt kontor i varje enskild medlemsstat, och finnas tillgängliga för de parter som är inblandade i ärendet, på deras egen begäran.”

         Artikel 6
   Genomförande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 11 juni 2007. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs.
   Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna får i enlighet med fördraget behålla eller sätta i kraft bestämmelser som är mer förmånliga för den skadelidande parten än de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
   3.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 7
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 8
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 11 maj 2005.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. P. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         N. SCHMIT

            Ordförande

      (1)  EGT C 227 E, 24.9.2002, s. 387.

      (2)  EUT C 95, 23.4.2003, s. 45.

      (3)  Europaparlamentets yttrande av den 22 oktober 2003 (EUT C 82 E, 1.4.2004, s. 297), rådets gemensamma ståndpunkt av den 26 april 2004 (ännu ej offentliggjord i EUT) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 12 januari 2005 (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av den 18 april 2005.

      (4)  EGT L 103, 2.5.1972, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 84/5/EEG (EGT L 8, 11.1.1984, s. 17).

      (5)  EGT L 8, 11.1.1984, s. 17. Direktivet senast ändrat genom direktiv 90/232/EEG (EGT L 129, 19.5.1990, s. 33).

      (6)  EGT L 129, 19.5.1990, s. 33.

      (7)  EGT L 181, 20.7.2000, s. 65.

      (8)  EGT L 257, 27.10.1995, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (9)  EGT L 172, 4.7.1988, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2000/26/EG.

      (10)  EGT L 12, 16.1.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2245/2004 (EUT L 381, 28.12.2004, s. 10).

      (11)  EGT L 8, 11.1.1984, s. 17.”

      (12)  EUT L 149, 11.6.2005, s. 14”

      (13)  EUT L 149, 11.6.2005, s. 14.

      (14)  EGT L 257, 27.10.1995, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).”

      (15)  Rådets andra direktiv 88/357/EEG av den 22 juni 1988 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring, och med bestämmelser avsedda att göra det lättare att effektivt utöva friheten att tillhandahålla tjänster (EGT L 172, 4.7.1988, s. 1). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65).

      (16)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG av den 16 maj 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om ansvarsförsäkring för motorfordon (fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring) (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65).”

      (17)  EGT L 12, 16.1.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2245/2004 (EUT L 381, 28.12.2004, s. 10).”

      (18)  EGT C 27, 26.1.1998, s. 1 (konsoliderad version).”


Avis juridique important

|

32002L0084

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EG av den 5 november 2002 om ändring av direktiven om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 324 , 29/11/2002 s. 0053 - 0058

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/84/EGav den 5 november 2002om ändring av direktiven om sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg(Text av betydelse för EES)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), ochav följande skäl:(1) I de gällande direktiven inom området för sjösäkerhet hänvisas till den kommitté som inrättas genom rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods(5) och i vissa fall till en ad hoc-kommitté som inrättas genom det relevanta direktivet. Dessa kommittéer har styrts av reglerna i rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987 om närmare villkor för utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(6).(2) Beslut 87/373/EEG har ersatts med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(7). De åtgärder som behövs för att genomföra de gällande direktiven om sjösäkerhet bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG.(3) Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(8) centraliseras uppgifterna för de kommittéer som inrättats enligt den relevanta gemenskapslagstiftningen om sjösäkerhet, förhindrande av förorening från fartyg samt skydd av boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg.(4) Rådets direktiv 93/75/EEG, 94/57/EG(9), 95/21/EG(10), 96/98/EG(11), 97/70/EG(12), 98/18/EG(13), 98/41/EG(14) och 1999/35/EG(15) samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG(16), 2001/25/EG(17) och 2001/96/EG(18) inom området för sjösäkerhet bör därför ändras så att de befintliga kommittéerna kan ersättas av COSS.(5) Nämnda direktiv bör också ändras så att på dessa kan tillämpas de ändringsförfaranden som fastställs i förordning (EG) nr 2099/2002 och de relevanta bestämmelser i samma förordning som är utformade för att underlätta deras anpassning till ändringar i de internationella instrument som det hänvisas till i gemenskapslagstiftningen inom området för sjösäkerhet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att förbättra genomförandet av gemenskapens lagstiftning om sjösäkerhet, skydd av den marina miljön samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg genom atta) hänvisa till COSS,b) påskynda uppdateringen och underlätta anpassningen av den lagstiftningen till sådana ändringar som görs mot bakgrund av utvecklingen av de internationella instrument som gäller inom områdena sjösäkerhet, förhindrande av förorening från fartyg samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg, i enlighet med förordning (EG) nr 2099/2002.Artikel 2Ändring av direktiv 93/75/EEGDirektiv 93/75/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall leden e, f, g, h och i ersättas med följande:"e) MARPOL 73/78: 1973 års internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg, i dess lydelse enligt det därtill hörande protokollet av år 1978, i gällande version,f) IMDG-koden: den internationella koden för sjötransport av farligt gods, i gällande version,g) IBC-koden: IMO:s internationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg som transporterar farliga kemikalier i bulk, i gällande version,h) IGC-koden: IMO:s internationella kod för konstruktion och utrustning av fartyg för transport av flytande gaser i bulk, i gällande version,i) INF-koden: IMO:s kod för säker transport ombord på fartyg av bestrålat kärnbränsle, plutonium och högaktivt radioaktivt avfall i behållare, i gällande version,"2. Följande stycke skall läggas till i artikel 11:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(19)."3. Artikel 12 skall ersättas med följande:"Artikel 121. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(20) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."Artikel 3Ändring av direktiv 94/57/EGDirektiv 94/57/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 d skall orden "som är i kraft den 19 december 2001" ersättas med "i gällande version".2. Artikel 7.1 skall ersättas med följande:"1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(21)."3. Följande stycke skall läggas till i artikel 8.2:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 d och artikel 6 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002."Artikel 4Ändring av direktiv 95/21/EGDirektiv 95/21/EG ändras på följande sätt:1. Artikel 2 skall ändras på följande sätt:a) I punkt 1 skall orden "som är gällande den 19 december 2001" ersättas med "i gällande version".b) I punkt 2 skall orden "i den lydelse som det har den 19 december 2001" ersättas med "i gällande version".2. Artikel 18.1 skall ersättas med följande:"1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG)nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(22)."3. Artikel 19 skall ändras på följande sätt:a) Led c skall ersättas med följande:"c) i artikel 2.1 uppdatera den förteckning över internationella konventioner som har betydelse för detta direktiv"b) Följande stycke skall läggas till:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002."Artikel 5Ändring av direktiv 96/98/EGDirektiv 96/98/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall- i led c orden "i dess lydelse per den 1 januari 2001" ersättas med "i gällande version",- i led d orden "som är i kraft den 1 januari 2001" ersättas med ", i gällande version", och- i led n orden "som är i kraft den 1 januari 2001" ersättas med ", i gällande version".2. Artikel 17 skall ersättas med följande:"Artikel 17Detta direktiv får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 18.2 för att- komplettera detta direktiv med senare ändringar i internationella instrument,- uppdatera bilaga A, både genom att införa ny utrustning och genom att överföra utrustning från bilaga A.2 till bilaga A.1 och omvänt,- lägga till möjligheten att använda modulerna B + C och modul H för utrustning som förtecknas i bilaga A.1 liksom att ändra kolumnerna för modulerna för bedömning av överensstämmelse,- inkludera andra standardiseringsorganisationer i definitionen av provningsstandarder i artikel 2.Konventionerna och provningsstandarderna i leden c, d och n i artikel 2 skall inte påverka åtgärder som vidtas med stöd av artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(23)."3. Artikel 18 skall ersättas med följande:"Artikel 181. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandefogenheter(24) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."Artikel 6Ändring av direktiv 97/70/EGDirektiv 97/70/EG ändras på följande sätt:1. Följande stycke skall läggas till i artikel 8:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2.4 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(25)."2. Artikel 9 skall ersättas med följande:"Artikel 9Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandefogenheter(26) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."Artikel 7Ändring av direktiv 98/18/EGDirektiv 98/18/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall leden a, b, c, d och f ersättas med följande:"a) Internationella konventioner: 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (1974 års SOLAS-konvention) och 1966 års internationella lastlinjekonvention samt därtill hörande protokoll och ändringar, i gällande version.b) Intaktstabilitetskoden: Koden om intaktstabilitet för alla fartygstyper som omfattas av IMO-instrument i IMO:s generalförsamlings resolution A. 749(18) av den 4 november 1993, i gällande version.c) Koden för höghastighetsfartyg: Internationella säkerhetskoden för höghastighetsfartyg i IMO:s sjösäkerhetskommittés resolution MSC 36(63) av den 20 maj 1994, i gällande version.d) GMDSS: det globala nödsignal- och säkerhetssystemet till sjöss enligt kapitel IV i 1974 års SOLAS-konvention, i gällande version.(...)f) Höghastighetspassagerarfartyg: ett höghastighetsfartyg - enligt definitionen i regel X/1 i 1974 års SOLAS-konvention, i gällande version - som medför fler än tolv passagerare. Passagerarfartyg som används på inrikes resor av klass B, C eller D skall inte betraktas som höghastighetsfartyg när- de har ett deplacement som motsvarar en vattenlinje som är mindre än 500 m3 och- deras maxhastighet, enligt definitionen i § 1.4.30 i koden för höghastighetsfartyg, understiger 20 knop."2. I artikel 6.1 b och c, 6.2 a i och 6.3 a skall orden "i dess lydelse på dagen för antagandet av detta direktiv" ersättas med "i gällande version".3. Artikel 8 skall ersättas med följande:"Artikel 8AnpassningarI enlighet med förfarandet i artikel 9.2 fåra) i) definitionerna i artikel 2 a, b, c, d och t,ii) bestämmelserna i fråga om förfaranden och riktlinjer för de besiktningar som avses i artikel 10,iii) bestämmelserna om SOLAS-konventionen och Internationella koden för höghastighetsfartyg, inbegripet senare ändringar i artiklarna 4.3, 6.4, 10.3 och 11.3, ochiv) de särskilda hänvisningarna till de 'internationella konventionerna' och IMO-resolutionerna i artikel 2 f, k och o, artiklarna 3.2 a, 6.1 b och c, 6.2 b samt artikel 11.3,anpassas i syfte att ta hänsyn till utvecklingen på internationell nivå, särskilt inom IMO.b) Bilagorna får ändras för atti) för tillämpningen av detta direktiv anpassas till kommande ändringar av internationella konventioner,ii) förbättra de tekniska specifikationerna i bilagorna mot bakgrund av nya rön.Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(27)."4. Artikel 9 skall ersättas med följande:"Artikel 9Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(28) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."Artikel 8Ändring av direktiv 98/41/EGDirektiv 98/41/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 tredje strecksatsen skall orden "såsom den är i kraft vid tiden för detta direktivs antagande" ersättas med orden "i gällande version".2. Följande stycke skall läggas till i artikel 12:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(29)."3. Artikel 13 skall ersättas med följande:"Artikel 131. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(30) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."Artikel 9Ändring av direktiv 1999/35/EGDirektiv 1999/35/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall leden b, d, e och o ersättas med följande."b) höghastighetspassagerarfartyg: höghastighetsfartyg enligt definitionen i regel X/1 i 1974 års SOLAS-konvention - i gällande version - som medför fler än tolv passagerare,(...)d) 1974 års SOLAS-konvention: den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss samt därtill hörande protokoll och ändringar, i gällande version,e) koden för höghastighetsfartyg: Internationella säkerhetskoden för höghastighetsfartyg; IMD:s sjösäkerhetskommittés resolution MSC 36(63) av den 20 maj 1994, i gällande version,(...)o) företag: ett företag som bedriver trafik med ett eller flera roropassagerarfartyg för vilket ett dokument angående godkänd säkerhetsorganisation har utfärdats i enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr 3051/95 av den 8 december 1995 om säkerhetsorganisation för roll-on/roll-off-passagerarfartyg (rorofartyg) eller ett företag som bedriver trafik med höghastighetspassagerarfartyg för vilket ett dokument angående godkänd säkerhetsorganisation har utfärdats i enlighet med regel IX/4 i 1974 års SOLAS-konvention, i gällande version,"2. Artikel 16 skall ersättas med följande:"Artikel 16Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(31).2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(32) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara två månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning."3. Följande stycke skall läggas till i artikel 17:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002."4. Bilaga I skall ändras på följande sätt:I punkt 7 skall orden "resolution MSC... (70)" ersättas med orden "IMO:s generalförsamlings resolution A.893(21)".Artikel 10Ändring av direktiv 2000/59/EGDirektiv 2000/59/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 b skall orden "i den lydelse den har den dag då detta direktiv antas" ersättas med "i gällande version".2. Artikel 14.1 skall ersättas med följande:"1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(33)."3. Följande stycke skall läggas till i artikel 15:"Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 2 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002."Artikel 11Ändring av direktiv 2001/25/EGDirektiv 2001/25/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 1 skall punkterna 16, 17, 18, 21, 22, 23 och 24 ersättas med följande:"16. kemikalietankfartyg: ett fartyg byggt eller anpassat och använt för transport i bulk av någon flytande produkt som är förtecknad i kapitel 17 i International Bulk Chemical Code (kemikaliebulkkoden), i gällande version,17. gastankfartyg: ett fartyg byggt eller anpassat och använt för transport i bulk av någon, kondenserad gas eller annan produkt som är förtecknad i kapitel 19 i International Gas Carrier Code (gasbulkkoden), i gällande version,18. radioreglemente: det reviderade radioreglementet som antagits av den världsadministrativa radiokonferensen för mobila tjänster, i gällande version,(...)21. STCW-konventionen: Internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, i den utsträckning den är tillämplig på de ifrågavarande ärendena, med hänsyn tagen till övergångsbestämmelserna i artikel VII och regel I/15 i konventionen, och inbegripet, i förekommande fall, de tillämpliga bestämmelserna i STCW-koden, alla tillämpade i gällande version,22. radiokommunikationsuppgifter: inbegriper, i tillämpliga delar, vakthållning samt tekniskt underhåll och reparationer utförda i enlighet med radioreglementet, 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS-konventionen) och, enligt varje medlemsstats gottfinnande, tillämpliga rekommendationer från Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), i gällande version,23. roropassagerarfartyg: ett passagerarfartyg med rorolastutrymmen eller utrymmen för särskilda lastkategorier såsom de definieras i SOLAS-konventionen, i gällande version,24. STCW-koden: koden för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW) sådan den antogs genom resolution 2 vid parternas STCW-konferens 1995, i gällande version,"2. Följande punkt skall läggas till i artikel 22:"4. Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 1 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(34)."3. Artikel 23.1 skall ersättas med följande:"1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i förordning (EG) nr 2099/2002."Artikel 12Ändring av direktiv 2001/96/EGDirektiv 2001/96/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 3.2 skall orden "som gäller den 4 december 2001" ersättas med ", i gällande version".2. Artikel 14.1 skall ersättas med följande:"1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS), inrättad genom artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 av den 5 november 2002 om inrättande av en kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (COSS)(35)."3. Följande punkt skall läggas till i artikel 15:"3. Ändringarna av de internationella instrument som avses i artikel 3 får undantas från detta direktivs tillämpningsområde i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002."Artikel 13Genomförande1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 23 november 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 14IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 15AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 5 november 2002.På Europarlamentets vägnarOrdförandeP. CoxPå rådets vägnarOrdförandeT. Pedersen(1) EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 280.(2) EGT C 139, 11.5.2001, s. 21.(3) EGT C 253, 12.9.2001, s. 1.(4) Europaparlamentets yttrande av den 13 februari 2001 (EGT C 276, 1.10.2001, s. 44), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 maj 2002 (EGT C 170 E, 16.7.2002, s. 98) och Europaparlamentets beslut av den 24 september 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT).(5) EGT L 247, 5.10.1993, s. 19. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/74/EG (EGT L 276, 13.10. 1998, s. 7).(6) EGT L 197, 18.7.1987, s. 33.(7) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(8) Se sidan 1 i detta nummer av EGT.(9) EGT L 319, 12.12.1994, s. 20. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/105/EG (EGT L 19, 22.1.2002, s. 9).(10) EGT L 157, 7.7.1995, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/106/EG (EGT L 19, 22.1.2002, s. 17).(11) EGT L 46, 17.2.1997, s. 25. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2002/75/EG (EGT L 254, 23.9.2002, s. 1).(12) EGT L 34, 9.2.1998, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 2002/35/EG (EGT L 112, 27.4.2002, s. 21).(13) EGT L 144, 15.5.1998, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 2002/25/EG (EGT L 98, 15.4.2002, s. 1).(14) EGT L 188, 2.7.1998, s. 35.(15) EGT L 138, 1.6.1999, s. 1.(16) EGT L 332, 28.12.2000, s. 81.(17) EGT L 136, 18.5.2001, s. 17.(18) EGT L 13, 16.1.2002, s. 9.(19) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(20) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(21) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(22) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(23) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(24) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(25) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(26) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(27) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(28) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(29) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(30) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(31) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(32) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(33) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(34) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.(35) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1.