Avis juridique important

|

31979L1066

Kommissionens första direktiv 79/1066/EEG av den 13 november 1979 som fastställer gemenskapens analysmetoder för test av kaffe- och cikoriaextrakt

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 327 , 24/12/1979 s. 0017 - 0028 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0138  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 9 s. 0040  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0138  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0252  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0252

KOMMISSIONENS FÖRSTA DIREKTIV av den 13 november 1979 som fastställer gemenskapens analysmetoder för test av kaffe- och cikoriaextrakt (79/1066/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/436/EEG den 27 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kaffe- och cikoriaextrakt(1), särskilt artikel 8, ochmed beaktande av följande:I artikel 8 av direktiv 77/436/EEG föreskrivs att sammansättningen av och egenskaperna hos kaffe- och cikoriaextrakt skall kontrolleras med gemenskapens analysmetoder.Ett antal metoder har utvecklats och bör nu godkännas.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv har tillstyrkts av Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som behövs för att säkerställa att de analyser, som är nödvändiga för att kontrollera de kriterier som fastställs i bilaga 1, utförs enligt de metoder som beskrivs i bilaga 2.Artikel 2Medlemsstaterna skall inom 18 månader från direktivets anmälan sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att detta direktiv skall kunna följas. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 november 1979.På kommissionens vägnarÉtienne DAVIGNONMedlem av kommissionen(1) EGT nr L 172, 12.7.1977, s. 20.BILAGA 1OMFATTNINGEN AV GEMENSKAPENS FÖRSTA DIREKTIV OM ANALYSMETODER FÖR KAFFE- OCH CIKORIAEXTRAKTI. Allmänna bestämmelser.II. Bestämning av koffeinhalten i koffeinfritt kaffeextrakt med metod 1 i bilaga 2.III. Bestämning av torrsubstanshalten i torkat kaffeextrakt och torkat cikoriaextrakt, lösligt kaffe och löslig cikoria samt snabbkaffe och snabbcikoria med metod 2 i bilaga 2.IV. Bestämning av torrsubstanshalten i flytande kaffeextrakt, flytande cikoriaextrakt, kaffeextraktpasta och cikoriaextraktpasta med metod 3 i bilaga 2.BILAGA 2METODER FÖR ANALYS AV SAMMANSÄTTNINGEN AV KAFFE- OCH CIKORIAEXTRAKT ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 1. BEREDNING AV ANALYSPROV1.1 AllmäntDet prov som lämnas till laboratoriet för analys skall väga minst 50 g.1.2 Beredning av provet för analys i laboratoriet1.2.1 BlandningAnalysprovet skall alltid blandas omsorgsfullt innan någon del av provet vägs.1.2.1.1 Prov i form av pulver eller pasta skall avlägsnas från behållaren, alla klumpar finfördelas, provet blandas på ett ändamålsenligt sätt och placeras i en lämplig behållare.1.2.1.2 Prov i flytande form skall blandas genom omrörning.1.3 BehållareProvet skall alltid förvaras i luft- och fukttät behållare.2. REAGENS2.1 Vatten2.1.1 Överallt där det anges att vatten skall användas för lösning, spädning eller tvättning, avses destillerat vatten eller avjoniserat vatten av minst motsvarande renhet.2.1.2 I de fall, där "lösning" eller "spädning" anges utan ytterligare bestämning, avses "lösning i vatten" eller "spädning med vatten".2.2 KemikalierAlla kemikalier som används skall, om inte annat anges, vara av vedertagen kvalitet för analytiska reagens.3. UTRUSTNING3.1 UtrustningslistorUtrustningslistorna upptar endast sådan utrustning som har en speciell uppgift eller särskild specifikation.3.2 AnalysvågMed analysvåg avses en våg som kan väga med en noggrannhet av minst 0,1 mg.4. REDOVISNING AV RESULTATEN4.1 ResultatDet resultat som redovisas i analysrapporten utgör medelvärdet av minst två bestämningar med tillfredsställande repeterbarhet.4.2 Beräkning av procentandelOm inte annat anges, skall resultatet beräknas som procent av provets vikt.4.3 Antal signifikanta siffrorResultatet skall inte innehålla fler signifikanta siffror än som motiveras av noggrannheten hos den använda analysmetoden.5. ANALYSRAPPORTAnalysrapporten skall innehålla uppgift om använd analysmetod och om uppnådda resultat. Den skall dessutom redovisa dels alla de detaljer om utförandet som inte anges i analysmetoden eller som är valfria, och dels alla omständigheter som kan ha påverkat de uppnådda resultaten. Analysrapporten skall innehålla alla uppgifter som behövs för att provet skall kunna identifieras fullständigt.METOD 1: BESTÄMNING AV KOFFEINHALTEN1. OMFATTNING OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer koffeinhalten hos koffeinfritt kaffeextrakt.2. DEFINITIONKoffeinhalt: den koffeinhalt som bestäms med den angivna metoden.3. PRINCIPKoffeinet extraheras från en testkvantitet av provet i ett ammoniakaliskt medium. Det renas därefter successivt med dietyleter på två kromatografiska kolonner, den första i ett alkaliskt medium och den andra i ett surt medium. Koffeinet elueras därefter från kolonnen med kloroform och bestäms med spektrofotometer.4. REAGENS4.1 Svavelsyra, 2 M-lösning.4.2 Natriumhydroxid, 2 M-lösning.4.3 Kelit 545 eller motsvarande.4.4 Ammoniaklösning, ca 4 M (bereds genom tillsättning av 1 del koncentrerad ammoniaklösning, p20 ca 0,9 g/ml i 2 delar vatten).4.5 Dietyleter, ren eller kromatografiskt återvunnen på en kolonn av basisk aluminiumhydroxid med aktivitetsfaktor 1.Låt 800 ml dietyleter passera genom en kolonn fylld med 100 g aluminiumoxid. Den på detta sätt renade dietyletern skall förvaras i en mörk flaska tills den skall användas.(Dietyleter som nyligen destillerats och som är fri från peroxider, kan användas i stället för kromatografiskt renad dietyleter.) Mätta dietyletern med vatten.4.6 Koffein (1,3,7-trimetyl-2,6-dihydroxipurin), ren, vattenfri (C8H10N4O2).4.7 Kloroform, ren eller kromatografiskt återvunnen enligt den metod som anges i 4.5 och mättad med vatten.5. UTRUSTNING5.1 Kromatografiska kolonner (se figur 1), längd ca 250 mm, invändig diameter 21 mm (kolonn I), och 17 mm (kolonn II), försedda med avstängningskran.5.2 Ultraviolett-spektrofotometer: spektrofotometern skall vara exakt ner till 0,004 absorbansenhet inom använt område.5.3 Kiseldioxidkyvetter med en optisk banlängd av 10 mm.5.4 Vanlig laboratorieutrustning med5.4.1 Kokande vattenbad.5.4.2 Volymflaskor enligt ISO 1042 för 50 ml, 100 ml och 1 000 ml.5.4.3 Volympipetter enligt ISO 648 för 2 ml och 5 ml.5.4.4 Analysvåg.6. UTFÖRANDE6.1 Beredning av provetVäg med en noggrannhet av 0,1 mg upp ca 0,5 mg torkat kaffeextrakt, mellan 0,5 och 0,7 g kaffeextraktpasta eller mellan 0,8 och 3,2 g flytande kaffeextrakt (de båda senare vikterna bör väljas så, att provet motsvarar ungefär 0,5 g torkat kaffeextrakt). För över provet till en 100 ml bägare, tillsätt 5 ml ammoniaklösning (4.4) och värm det i två minuter i kokande vattenbad (5.4.1). Tillsätt 6 g kelit (4.3) och blanda omsorgsfullt.6.2 Påfyllning av kolonnerna6.2.1 Kolonn I (alkalisk)Skikt A. Blanda omsorgsfullt genom att med fjädrande spatel knåda 3 g kelit (4.3) och 2 ml natriumhydroxidlösning (4.2) till en homogen konsistens (se anmärkning nedan). Resultatet blir ett lätt fuktigt pulver. Överför detta i små portioner (om ca 2 g) till en kromatografisk kolonn (5.1) som nedtill är täppt med bomullsvadd eller glasull. Stöt ner blandningen utan att packa för hårt efter varje portion med en glasstav som är platt i ena änden och lika bred som kolonnens invändiga diameter, tills skiktet är fullständigt homogent och kompakt. En liten tuss bomull eller glasull kan placeras ovanpå skikt A.Anmärkning: En större mängd packningsmaterial till kolonnen får beredas i förväg och förvaras i tillslutna behållare.Skikt B. Överför kelitblandningen (6.1) till kolonnen ovanpå skikt A. Torka provbägaren två gånger med portioner på ca 1 g kelit (4.3) och överför denna kelit till kolonnen. Stöt ner tills skiktet är homogent och placera en tuss bomull eller glasull ovanpå skikt B.6.2.2 Kolonn II (sur)I en annan kolonn, vars nedre del är packad med en tuss bomull eller glasull, placeras 3 g kelit (4.3) och 3 ml svavelsyralösning (4.1) som blandats omsorgsfullt enligt anvisningarna för skikt A i 6.2.1 (se anmärkningen där). Placera en tuss bomull eller glasull ovanpå skiktet så att kolonnpackningens ovandel inte skadas.6.3 KromatografiMontera den ena kolonnen ovanpå den andra så att utflödet från kolonn I kan droppa direkt ner i kolonn II. Låt 150 ml dietyleter (4.5) passera genom de två kolonnerna. Håll avstängningskranen på kolonn I öppen. Ställ in avstängningskranen på kolonn II så att en del av den överliggande vätskan blir kvar ovanför kolonnpackningen. Avlägsna kolonn I. Låt 50 ml dietyleter (4.5) passera genom kolonn II. Skölj spetsen av kolonn I i den första delen av etern och låt sedan även denna del passera genom kolonn II. Avlägsna eluatet från kolonn II.Anmärkning: Använd dietyleter kan återanvändas om den skakas tillsammans med järn(II)sulfat.Öppna kranen på kolonn II och låt luft passera uppifrån genom kolonnen (till exempel med en luftfylld gummiblåsa) tills det inte droppar ut mer dietyleter från kolonnen och tills luftströmmen från kranen bara har en svag lukt av dietyleter (se anmärkning nedan). Eluera kolonn II med 45 till 50 ml kloroform (4.7). Samla eluatet i en 50 ml mätkolv (5.4.2), fyll upp med kloroform (4.7) och blanda omsorgsfullt.Dietyleterns och kloroformets flödeshastighet bör vid naturligt flöde vara mellan 1,5 och 3 ml/min. Vid snabbare flöde har det troligen bildats kanaler i packningen.Anmärkning: Detta moment av analysen bör utföras i ett väl ventilerat dragskåp, dels för att undvika att ånga från lösningsmedel inandas, och dels för att minska risken för explosion.6.4 Spektrofotometrisk mätning (se figur)6.4.1 Mätning av provlösningenFör att undvika fel genom avdunstande kloroform skall absorbansen av koffeinlösningen i kloroform (6.3) mätas med kiseldioxidkyvetter (5.3) mot kloroform (4.7) vid 276 nm (maximal absorption). Mät också absorbansen vid 246 nm (minimal absorption) och vid 306 nm för att kontrollera renheten i det utvunna koffeinet.Om absorbansen vid 276 nm överskrider 1,3, upprepa mätningen på en utspädd del av provlösningen. Ta i så fall hänsyn till spädningsfaktorn, varvid tillämpliga faktorer i formeln i 7.1 måste justeras i motsvarande grad. Om den uppmätta absorbansen vid 276 nm är lägre än 0,2 upprepas bestämningen med en större provsats.6.4.2 Beredning och mätning av en referenslösningBered en referenslösning av koffein på följande sätt:Väg med en noggrannhet av 0,1 mg 100 ± 20 mg rent, vattenfritt koffein (4.6). Överför det till en 1 000 ml mätkolv (5.4.2), lös upp i kloroform och fyll kolven. Ta 5 ml av lösningen med volympipett (5.4.3) och späd volymen till 50 ml med kloroform.Mät absorbansen i denna lösning enligt beskrivningen i 6.4.1. Den korrigerade absorbansen i referenslösningen bör vara ca 0,4.6.5 Antal bestämningarGör minst två bestämningar på varje prov.6.6 BlankprovGör ett blankprov på reagenserna efter ovan angivna utförande men uteslut provet. Kontrollera renheten med ett nytt blankprov innan återvunna reagens (se 4.5 och 4.7) används.7. REDOVISNING AV RESULTATEN7.1 Formel och beräkningsmetodKoffeinhalten i viktprocent av torrsubstansen i provet är lika med>NUM>5 × 105 × C × A1>DEN>A2 × m × pdärC är koffeinkoncentrationen i referenslösningen (6.4.2) i g/ml,A1 är den korrigerade absorbansen i det renade extraktet (6.4.1) [dvs. absorbansen vid 276 nm - 0,5x (absorbansen vid 246 nm + absorbansen vid 306 nm)],A2 är den korrigerade absorbansen av referenslösningen med koffein (6.4.2) [dvs. absorbansen vid 276 nm - 0,5x (absorbansen vid 246 nm + absorbansen vid 306 nm)],m är massan av provet i gram,p är provets torrsubstanshalt, uttryckt i viktprocent genom bestämning enligt metod 2 eller 3 i bilaga II.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av de två bestämningarna som utförs samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person, under samma förhållanden, får inte vara större än 0,01 g koffein per 100 g prov baserat på torrsubstans.>Hänvisning till >>Hänvisning till >METOD 2: BESTÄMNING AV TORRSUBSTANSHALTEN1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer torrsubstanshalten i:- torkat kaffeextrakt, lösligt kaffe, snabbkaffe,- torkat cikoriaextrakt, löslig cikoria, snabbcikoria.2. DEFINITIONTorrsubstanshalt: mängden torr substans bestämd med angiven metod.3. PRINCIPProvets resterande massa bestäms efter torkning i 16 timmar i en vakuumugn vid en temperatur av +70 °C och ett tryck av 5,0 kPa och beräknas som viktprocent av provet.4. UTRUSTNING4.1 Flatbottnade vågskålar som inte angrips av provet eller provförhållandena, ca 50 mm i diameter och ca 30 mm höga med tätslutande lock. Aluminium och rostfritt stål är lämpliga material.4.2 En elektrisk vakuumugn med termostatreglerad temperatur vid +70 °C ±1 °C i hela ugnen, utrustad dels med en godkänd termometer, som är testad vid +70 °C och som visar temperaturen i omedelbar närhet av hyllan, och dels med en mätare som visar det invändiga trycket i kPa över nolltryck. Denna ugn bör ha jämn invändig temperaturfördelning. Hyllorna skall vara konstruerade och anbringade så att de säkerställer god värmeöverföring till skålarna (4.1).4.3 En elektrisk torkugn med termostatreglerad temperatur vid +102 °C ±2 °C i hela ugnen.4.4 En vakuumpump som kan evakuera vakuumugnen (4.2) till ett invändigt tryck av 5,0 kPa eller mindre.4.5 En lufttorkningsanordning som består av två tvättflaskor av glas fyllda med glycerol och två torktorn av glas fyllda med nyaktiverad kiselgel och försedda med fukthaltsindikator. Tvättflaskorna och torktornen ansluts i serie till vakuumugnen (4.2), varvid torktornen placeras mellan ugnen och tvättflaskorna.4.6 En torkapparat med nyaktiverad kiselgel (eller motsvarande torkmedel) med fukthaltsindikator.4.7 En analysvåg.5. UTFÖRANDE5.1 Beredning av skålarnaPlacera de rena, torra och tomma skålarna och locken (4.1) i en torkugn (4.3) som är ställd på +102 °C ± 2 °C i en timme. Locken placeras bredvid skålarna för att alla ytor skall bli torra.Ta ut skålarna och locken från ugnen och ställ dem i en torkapparat (4.6). Låt dem svalna och väg skål med tillhörande lock med en noggrannhet av 0,1 mg (M0).5.2 ProvTa av locket från den färdiga skålen (5.1). Placera så snabbt som möjligt ca 3 g av provet i skålen och sprid ut det i ett jämnt lager på bottnen. Täck skålen med locket och väg den med innehållet med en noggrannhet av 0,1 mg (M2). Om mer än en vägning måste utföras, placera skålarna med lock på i en torkapparat tills alla prover är vägda och klara att sättas in i ugnen.5.3 Placera skålen och locket var för sig i vakuumugnen (4.2).5.4 Stäng ugnen och sänk trycket långsamt (under åtminstone 2-2,5 min) till 5,0 ± 0,1 kPa.5.5 Släpp långsamt in torr luft i ugnen genom torktornen och tvättflaskorna (4.5) tills ungefär en bubbla per sekund visar sig i vätskan i tvättflaskorna.5.6 Torka i vakuumugnen vid +70 °C ± 1 °C i 16 ± 0,5 tim under fortsatt luftströmning.5.7 Släpp i slutet av torkningstiden långsamt in luft i ugnen under (2-3 min.) så att inte någon del av provet blåser bort från skålen.Sätt tillbaka locken på respektive skål och placera de täckta skålarna i en torkapparat (4.6) och låt dem kallna till omgivningstemperatur.5.8 Väg den täckta skålen med innehåll med en noggrannhet av 0,1 mg (M1).6. REDOVISNING AV RESULTATEN6.1 Formel och beräkningsmetodTorrsubstanshalten beräknas som viktprocent av det beredda provet med formeln:>NUM>M1 - M0>DEN>M2 - M0 × 100därM0 = vikten på den torra, preparerade skålen med locket,M1 = vikten på locket och provet efter torkning,M2 = vikten på skålen, locket och provet före torkning.Ta som resultat det aritmetiska genomsnittet av resultaten från två bestämningar under förutsättning att repetitionsvärdena (6.2) är tillfredsställande.6.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av två bestämningar, som utförs samtidigt eller i rask följd på samma prov, av samma person och under samma förhållanden, får inte vara större än 0,06 g torrsubstans per 100 g prov.METOD 3: BESTÄMNING AV TORRSUBSTANSHALTEN1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer torrsubstanshalten i:- flytande kaffeextrakt,- flytande cikoriaextrakt,- kaffeextraktpasta,- cikoriaextraktpasta.2. DEFINITIONTorrsubstanshalt: mängden torr substans bestämd med angiven metod.3. PRINCIPProven blandas med havssand och torkas därefter under 16 timmar i en vakuumugn vid en temperatur av +70 °C och ett tryck av 5 kPa. Återstående vikt beräknas som viktprocent av provet.4. REAGENSHavssand som har tvättats i syra och sedan i vatten, tills syran är borta, och som därefter har upphettats till glödning.5. UTRUSTNING5.1 Flatbottnade vågskålar som inte angrips av provet eller provförhållandena, ca 80 mm i diameter och med tätslutande lock.5.2 Glasstavar av sådan längd att de liggande får plats helt i vågskålarna (5.1), exempelvis 50 till 75 mm långa.5.3 En elektrisk vakuumugn med termostatreglerad temperatur vid +70 °C ±1 °C i hela ugnen som är utrustad med en godkänd termometer, som är testad vid +70 °C och som visar temperaturen i omedelbar närhet av hyllan och som har en mätare som visar det invändiga trycket i kPa över nolltryck.Denna ugn skall ha en jämn invändig temperaturfördelning. Hyllorna skall vara konstruerade och anbringade på sådant sätt att de säkerställer god värmeöverföring till skålarna (5.1).5.4 En vakuumpump som kan evakuera vakuumugnen (5.3) till ett invändigt tryck av 5,0 kPa eller mindre.5.5 En lufttorkningsanordning som består av två tvättflaskor av glas fyllda med glycerol och två torkrör av glas fyllda med nyaktiverad kiselgel och försedda med fukthaltsindikator. Tvättflaskorna och torkrören ansluts i serie till vakuumugnen (5.3) varvid torkrören placeras mellan ugnen och tvättflaskorna.5.6 En torkapparat med nyaktiverad kiselgel (eller motsvarande torkmedel) med fukthaltsindikator.5.7 En analysvåg.5.8 Ett kokande vattenbad.6. UTFÖRANDE6.1 Beredning av vågskålPlacera 25-35 g havssand (4) i en vågskål (5.1) tillsammans med en glasstav (5.2) och väg. Placera skålen med havssand, lock och stav i vakuumugnen (5.3).Locket bör placeras bredvid skålen för att alla ytor skall bli torra.Tag ut skålen med innehåll och locket från ugnen och placera dem i en torkapparat (5.6).Låt svalna och väg skålen med innehåll och locket med en noggrannhet av 0,1 mg.Upprepa tills den erhållna vikten är konstant (M0).6.2 ProvTag av locket från den färdiga skålen (6.1). Tillsätt (så snabbt som möjligt) en del av provet med en torrsubstans som bör motsvara 0,1-1 g.Väg skålen med provet och locket med en noggrannhet av 0,1 mg (M2).6.3 Blanda noggrant havssanden och provet med glasstaven (5.2). Går det inte bra, tillsätt lite vatten för att underlätta blandningen. Värm upp på nytt i vattenbad (5.8) och rör då och då tills blandningen med sand är helt homogen. Blir det klumpar i blandningen, rör om eller stöt så att klumparna försvinner.6.4 Placera skålen och locket var för sig i vakuumugnen (5.3).6.5 Stäng ugnen och sänk trycket långsamt (under åtminstone 2-2,5 min) till 5,0 ± 0,1 kPa.6.6 Släpp sakta in torr luft i ugnen genom torktornen och tvättflaskorna (5.5) tills ungefär en bubbla per sekund visar sig i vätskan i flaskorna.6.7 Torka i vakuumugnen vid +70 °C ± 1 °C i 16 ± 0,5 timmar med bibehållen luftström.6.8 Släpp vid torkningstidens slut in luft i ugnen långsamt (under 2-3 minuter) så att inte någon del av provet blåser bort från skålen.Sätt locket på skålen och placera den täckta skålen i en torkapparat (5.6) och låt svalna till omgivningstemperatur.6.9 Väg den täckta skålen med innehåll (M1) med en noggrannhet av 0,1 mg.7. REDOVISNING AV RESULTATEN7.1 Formel och beräkningsmetodTorrsubstanshalten beräknas i viktprocent av det beredda provet med formeln:>NUM>M1 - M0>DEN>M2 - M0 × 100därM0 = vikten på den beredda skålen och locket,M1 = vikten på skålen, locket och provet efter torkning.M2 = vikten på skålen, locket och provet före torkning.Ta som resultat det aritmetiska genomsnittet av resultaten från två bestämningar under förutsättning att repetitionsvärdena (7.2) är tillfredsställande.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av två bestämningar som utförs samtidigt eller i rask följd på samma prov, av samma person och under samma förhållanden, får inte vara större än 0,06 g torrsubstans per 100 g prov.>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31994L0056

Rådets direktiv 94/56/EG av den 21 november 1994 om grundläggande principer för utredning av flyghaverier och tillbud inom civil luftfart

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 319 , 12/12/1994 s. 0014 - 0019 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 5 s. 0172  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 5 s. 0172

RÅDETS DIREKTIV 94/56/EG av den 21 november 1994 om grundläggande principer för utredning av flyghaverier och tillbud inom civil luftfartEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (),i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (), ochmed beaktande av följande:En allmänt hög säkerhetsnivå bör upprätthållas för den civila luftfarten i Europa och varje ansträngning bör göras för att minska antalet olyckor och tillbud.En snabb teknisk utredning av flyghaverier och tillbud inom civil luftfart förbättrar flygsäkerheten genom att bidra till att förhindra att sådana haverier och tillbud inträffar.Hänsyn bör tas till konventionen om internationell civil luftfart som undertecknades i Chicago den 7 december 1944 i vilken fastställs att de åtgärder som är nödvändiga för att garantera en säker luftfart skall genomföras. Särskild hänsyn bör tas till konventionens bilaga 13 i vilken det fastställs rekommenderade internationella standarder och förfaranden för utredning av flyghaverier.I enlighet med de internationella standarderna i bilaga 13 skall haveriutredningar genomföras under ansvar av den stat där haveriet inträffar.Om utredningen vid allvarliga tillbud inte utförs av den stat där tillbudet inträffar bör utredningen utföras av registreringsstaten.Utredningar av allvarliga tillbud bör utföras på liknande sätt som utredningar av haverier.Utredningarnas omfattning bör anpassas till de slutsatser som kan dras av dem för förbättring av säkerheten.Flygsäkerheten kräver att utredningar genomförs så snabbt som möjligt.Utredningspersonalen bör oförhindrat kunna utföra sitt arbete.I enlighet med gällande lagstiftning vad avser kompetensen hos de myndigheter som ansvarar för den rättsliga utredningen och, i tillämpliga fall, i nära samarbete med dessa myndigheter, måste medlemsstaterna säkerställa att de ansvariga för den tekniska utredningen kan utföra sina uppgifter på bästa möjliga sätt.För att undvika intressekonflikter och möjligheten att någon i utredningspersonalen är inblandad i orsakerna till föremålet för utredningen, bör utredningen av haverier och tillbud som inträffat inom civil luftfart utföras av eller under kontroll av ett oavhängigt organ eller institut.Detta organ eller institut bör vara utrustat på lämpligt sätt och dess uppgifter bör även kunna omfatta förebyggande åtgärder.Medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att vid behov säkerställa ömsesidigt bistånd vid utredningsarbeten.En medlemsstat måste kunna överlåta genomförandet av en utredning till en annan medlemsstat.I syfte att förebygga flyghaverier är det viktigt att resultaten av haveriutredningarna offentliggörs snarast möjligt.Tillbudens specifika natur bör beaktas vid spridningen av utredningsresultaten.De säkerhetsrekommendationer som följer av ett haveri eller ett tillbud bör i vederbörlig ordning beaktas av medlemsstaterna.Det enda syftet med den tekniska utredningen är att skapa ett erfarenhetsunderlag för att förhindra framtida haverier och tillbud och därför får analysen av händelseförloppet, de sammanfattande bedömningarna och säkerhetsrekommendationerna inte användas för att fördela skuld eller ansvar.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att förbättra flygsäkerheten genom att underlätta ett snabbt genomförande av utredningar som endast har till syfte att förebygga framtida haverier och tillbud.Artikel 2Omfattning1. Detta direktiv skall tillämpas vid utredningar av flyghaverier och tillbud inom den civila luftfarten på gemenskapens territorium och med hänsyn till medlemsstaternas internationella förpliktelser.2. Detta direktiv skall även tillämpas utanför gemenskapens territorium vidi)utredningar av haverier som inbegriper luftfartyg som är registrerade i en medlemsstat, när dessa utredningar inte utförs av en annan stat,ii)utredningar av allvarliga tillbud som inbegriper luftfartyg som är registrerade i en medlemsstat eller handhas av ett företag som är etablerat i en medlemsstat, när dessa utredningar inte utförs av en annan stat.Artikel 3DefinitionerI detta direktiv avses meda) haveri: en händelse i samband med handhavandet av ett luftfartyg från den tidpunkt då en person stiger ombord på luftfartyget i avsikt att flyga, till dess att alla sådana personer har stigit av och vid vilken1. någon skadas med dödlig utgång eller kommer till allvarlig skada till följd av1.  P att befinna sig i luftfartyget,eller1.  P direkt kontakt med någon del av luftfartyget, inbegripet delar som har lossnat från luftfartyget,eller1.  P att direkt ha utsatts för luftströmmen från en jetmotor,1.  P med undantag för skador som uppkommer av naturliga orsaker, som är självförvållade eller orsakade av andra personer, eller när skadorna drabbar fripassagerare i utrymmen som normalt inte är tillgängliga för passagerare och besättning,eller2. luftfartyget utsätts för skada eller strukturella fel som2.  P nedsätter luftfartygets strukturella styrka eller flygegenskaper,och2.  P som normalt kräver en större reparation eller utbyte av den skadade delen,1.  P med undantag för motorfel eller -skada när skadan är begränsad till motorn, motorhuven eller tillbehör, eller skador som är begränsade till propellrar, vingspetsar, antenner, däck, bromsar, ventiler eller till mindre bucklor eller hål i luftfartygets skal,eller3. luftfartyget saknas eller är helt onåbart,b) allvarlig skada: en skada som en person ådragit sig vid ett haveri och som1. kräver sjukhusvistelse i mer än 48 timmar, med början inom sju dagar efter den dag som skadan uppkom,eller2. resulterar i en fraktur (undantaget okomplicerade brott på fingrar, tår eller näsa),eller3. medför sår som förorsakar allvarlig blödning eller nerv-, muskel- eller senskada,eller4. medför skada på ett inre organ,eller5. medför brännskador av andra eller tredje graden, eller brännskador som omfattar mer än 5 % av kroppsytan,eller6. medför bestyrkt utsättande för smittoämnen eller skadlig strålning,c)skada med dödlig utgång: en skada som en person ådragit sig vid ett haveri och som har till följd att personen i fråga avlider inom 30 dagar efter dagen för haveriet,d)orsaker: handlingar, underlåtelser, händelser eller förhållanden, eller en kombination av dessa, som leder till haveriet eller tillbudet,e)utredning: de aktiviteter som utförs i syfte att förebygga haverier eller tillbud och som inbegriper insamlande och analys av information, sammanfattande bedömningar, inklusive fastställandet av orsaken eller orsakerna samt, i tillämpliga fall, utarbetande av säkerhetsrekommendationer,f)utredningsledare: den person som på grundval av sina kvalifikationer svarar för organisationen, genomförandet och kontrollen av utredningen,g)flygfärdskrivare: varje form av apparat för registrering som är installerad i ett luftfartyg i syfte att underlätta utredningar av haverier och tillbud,h)företag: varje fysisk eller juridisk person, oavsett om denne bedriver verksamhet för ekonomisk vinning eller ej, eller varje officiellt organ oavsett om det är en juridisk person eller ej,i)operatör: varje person, organ eller företag som sköter eller erbjuder sig att sköta driften av ett eller flera luftfartyg,j)tillbud: en händelse som inte är ett haveri i samband med handhavandet av ett luftfartyg och som påverkar eller kan påverka driftens säkerhet.k)allvarligt tillbud: ett tillbud där omständigheterna pekar på att ett haveri varit nära att inträffa (exempel på allvarliga tillbud återfinns i bilagan),l)säkerhetsrekommendation: varje förslag som i syfte att förebygga haverier och tillbud lämnas av utredningsorganet i den stat som genomför den tekniska utredningen och som grundas på den information som erhållits genom utredningen.Artikel 4Utredningsplikt1. Varje haveri eller allvarligt tillbud skall utredas.Medlemsstaterna får dock vidta åtgärder för att utreda tillbud som inte omfattas av första stycket om utredningsorganet kan förväntas dra lärdom av detta i flygsäkerhetsavseende.2. Utredningarnas omfattning och förfarandet vid genomförandet av dessa skall bestämmas av utredningsorganet med hänsyn till principerna och målet för detta direktiv och den lärdom som utredningsorganet kan förväntas dra av haveriet eller det allvarliga tillbudet med avseende på förbättring av säkerheten.3. De utredningar som avses i punkt 1 får inte i något fall ta sikte på fördelning av skuld eller ansvar.Artikel 5Utredningens status1. Medlemsstaterna skall inom ramarna för sina respektive rättssystem fastställa en rättslig status för utredningen som gör det möjligt för utredningsledarna att utföra sina uppgifter så effektivt och snabbt som möjligt.2. I enlighet med medlemsstaternas gällande lagstiftning och, i tillämpliga fall, i samarbete med de myndigheter som ansvarar för den rättsliga utredningen, skall utredarna ha rätt att bland annata)få fri tillgång till platsen för haveriet eller tillbudet samt till luftfartyget och dess innehåll eller till vraket,b)säkerställa ett omedelbart inhämtande av bevismaterial och kontrollerad bortforsling av vrakdelar eller andra delar för undersökning eller analys,c)få omedelbar tillgång till och användning av innehållet i flygfärdskrivaren och all annan registrering,d)få tillgång till resultaten från undersökningar av eller prover som tagits av dödsoffers kroppar,e)få omedelbar tillgång till undersökningsresultaten från de personer som var inblandade i handhavandet av luftfartyget eller från prover som tagits av sådana personer,f)höra vittnen,g)få obehindrad tillgång till alla relevanta upplysningar eller noteringar som innehas av luftfartygets ägare, operatör eller tillverkare och de myndigheter som svarar för civil luftfart eller flygplatsdrift.Artikel 6Utredningsorgan eller -institut1. Varje medlemsstat skall säkerställa att de tekniska utredningarna genomförs eller övervakas av ett ständigt organ eller institut för civil luftfart. Det ifrågavarande organet eller institutet skall vara oavhängigt i synnerhet av de nationella luftfartsmyndigheter som ansvarar för luftvärdighet, certifiering, flygoperationer, underhåll, licensiering, flygkontroll respektive flygplatsdrift och, från allmän synpunkt, av varje annan part vars intressen kan råka i konflikt med utredningsorganets eller -institutets uppgifter.2. Trots punkt 1 kan de aktiviteter som överlåts på detta organ eller institut utvidgas till att även omfatta inhämtande och analys av uppgifter rörande flygsäkerhet, särskilt i förebyggande syften, om dessa aktiviteter inte påverkar dess oberoende ställning och inte medför något ansvar i fråga om bestämmelser, förvaltning eller standarder.3. Det organ eller institut som avses i punkt 1 skall vara tillräckligt utrustat för att kunna utföra sina förpliktelser oberoende av de myndigheter som avses i punkt 1 och skall ha möjlighet att erhålla tillräckliga medel för detta. Dess utredningspersonal skall ha en status som lämnar nödvändiga garantier för oavhängighet. Personalen skall omfatta minst en person som kan fungera som utredningsledare vid ett flyghaveri eller ett allvarligt tillbud.4. Vid behov får organet eller institutet begära att organ eller institut i andra medlemsstater ställer följande till dess förfogande:a) Installationer, anläggningar och utrustning föra)  P teknisk utredning av vrak och flygutrustning samt annat som är av betydelse för utredningen,a)  P utvärdering av uppgifter från flygfärdskrivare, ocha)  P datalagring av uppgifter om flygolyckor och analys av dessa.b)Haveriutredningsexperter för utförandet av särskilda uppgifter, men endast när en utredning påbörjas till följd av ett större haveri.Ett sådant bistånd skall i möjligaste mån vara kostnadsfritt.5. En medlemsstat får delegera uppgiften att utreda ett haveri eller tillbud till en annan medlemsstat.Artikel 7Haverirapport1. I samband med varje haveriutredning skall en rapport utarbetas på ett sätt som är lämpligt i förhållande till haveriets art och allvar. I rapporten skall syftet med utredningen i enlighet med artikel 1 anges och den skall, i tillämpliga fall, innehålla säkerhetsrekommendationer.2. Utredningsorganet eller -institutet skall offentliggöra den slutliga haverirapporten snarast möjligt och, om möjligt, inom tolv månader från dagen för haveriet.Artikel 8Tillbudsrapport1. I samband med varje utredning av ett tillbud skall en rapport utarbetas på ett sätt som är lämpligt i förhållande till tillbudets art och allvar. Rapporten skall i tillämpliga fall innehålla relevanta säkerhetsrekommendationer. I rapporten skall de i tillbudet inblandade personernas anonymitet skyddas.2. Tillbudsrapporten skall sändas till de parter som kan förmodas dra nytta av utredningsresultaten avseende säkerhet.Artikel 9SäkerhetsrekommendationerDe rapporter och säkerhetsrekommendationer som avses i artiklarna 7 och 8 skall lämnas till de berörda företagen eller nationella luftfartsmyndigheterna och kopior av dessa skall skickas till kommissionen.Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de säkerhetsrekommendationer som lämnats av utredningsorganen eller -instituten vederbörligen beaktas och att de alltefter omständigheterna efterföljs utan att detta påverkar gemenskapslagstiftningen.Artikel 10En säkerhetsrekommendation får inte under några omständigheter ge upphov till en förmodan om skuld eller ansvar i samband med ett haveri eller tillbud.Artikel 11Rådets direktiv 80/1266/EEG av den 16 december 1980 om framtida samarbete och ömsesidig hjälp mellan medlemsstater vid undersökningar av luftfartsolyckor () skall upphöra att gälla.Artikel 121. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 21 november 1996. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 november 1994.På rådets vägnarM. WISSMANNOrdförande() EGT nr C 257, 22.9.1993, s. 8, EGT nr C 109, 19.4.1994, s. 14.() EGT nr C 34, 2.2.1994, s. 18.() Europaparlamentets yttrande avgivet den 9 mars 1994 (EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 123, Rådets gemensamma ståndpunkt av den 16 maj 1994 (EGT nr C 172, 24.6.1994, s. 46) och Europaparlamentets beslut av den 26 oktober 1994 (EGT nr C 323, 21.11.1994).() EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 32.BILAGAFÖRTECKNING ÖVER EXEMPEL PÅ ALLVARLIGA TILLBUDDe tillbud som förtecknas nedan utgör typiska exempel på allvarliga tillbud. Förteckningen är inte uttömmande och tjänar endast som vägledning för att definiera uttrycket "allvarligt tillbud". P Ett tillfälle då en kollision endast kan undvikas genom en undanmanöver eller när en undanmanöver skulle ha varit lämplig för att undvika en kollision eller en farlig situation. P Kontrollerad flygning mot terräng (CFIT), som endast med obetydlig marginal har kunnat undvikas. P En avbruten start på en avstängd eller redan upptagen rullbana, eller start från en sådan rullbana med ett minimalt avstånd från ett eller flera hinder. P En landning eller ett landningsförsök på en avstängd eller redan upptagen rullbana. P En allvarlig avvikelse från förväntade prestanda vid start eller begynnande stigning. P All eld och all rök i passagerarkabinen eller i lastrummet, eller motorbrand, även när dessa bränder släcks med brandsläckningsmaterial. P Varje händelse där flygbesättningen har akut behov av att använda syremasker. P Strukturell skada på luftfartyget eller motorskada som inte klassificeras som haveri. P Ett flertal funktionsfel i ett eller flera av luftfartygets system som allvarligt påverkar handhavandet av luftfartyget. P Varje tillfälle där en medlem av besättningen blivit förhindrad att utföra sitt arbete. P Varje tillfälle där tillgången på resterande flygbränsle kräver att piloten anmäler en nödsituation. P Tillbud i samband med start eller landning, t.ex. landning framför eller bortom rullbanan eller där luftfartyget kanar av banan. P Systemfel, väderfenomen, flygning utanför tillåtet flygområde eller andra omständigheter som kan förorsaka svårigheter att bevara kontrollen över luftfartyget. P Ett eller flera fel i ett sammankopplat system som är obligatoriskt för styrning och navigering av luftfartyg.


Avis juridique important

|

31988L0288

Rådets direktiv 88/288/EEG av den 3 maj 1988 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 124 , 18/05/1988 s. 0028 - 0030 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 26 s. 0174  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 26 s. 0174

RÅDETS DIREKTIV av den 3 maj 1988 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (88/288/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Så länge handeln inom gemenskapen hindras av medlemsstaternas olika hygienkrav för kött kommer inte den gemensamma marknadens harmoniserade funktion att få önskad effekt, särskilt inte i fråga om de relevanta gemensamma marknadsorganisationerna, och störningar i handeln kan uppstå.Genom rådets direktiv 64/433/EEG(4), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3805/87(5), fastställs grundvalen för denna tillnärmning, men några punkter måste fortfarande harmoniseras.I detta syfte är det önskvärt att harmonisera de ytterligare krav som fryst kött måste uppfylla och att föreskriva hygien-bestämmelser för handeln inom gemenskapen med skivade slaktbiprodukter.Det kan bli nödvändigt att fastställa andra kontroller inom ramen för hälsokontrollerna före och efter slakt för att beakta speciella lokala situationer. Dessa krav bör fastställas i enlighet med ett gemenskapsförfarande inom ramen för Ständiga veterinärkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 64/433/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 3.1 C skall följande meningar läggas till:"Slaktbiprodukter får inte skivas, med undantag av lever från nötkreatur när sådan lever skivas i en godkänd styckningsanläggning. En utvidgning av detta undantag till att gälla lever från andra djurarter får beslutas av rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen."2. Artikel 3.1 D skall ersättas med följande:"D. Färskt kött som har lagrats i enlighet med detta direktiv i ett kylhus som har godkänts av en medlemsstat och som därefter inte har genomgått någon behandling utom i samband med lagringen måstea) uppfylla kraven i avsnitt A c, e, g, h, B och C eller vara färskt kött som importeras från tredje land, i enlighet med gemenskapsbestämmelser,b) åtföljas av ett intyg som motsvarar mallen i bilaga 2 under transporten till mottagarlandet.Detta intyg skall upprättas av den officielle veterinären på grundval av de hälsointyg som åtföljer partierna med färskt kött när de lagras och måste, i fråga om import, ange det färska köttets ursprung."3. I artikel 3.1 skall följande avsnitt läggas till:"E. Färskt kött som har lagrats i ett kylhus i tredje land och som godkänts i enlighet med direktiv 72/462/EEG under tullmyndigheternas kontroll och som därefter inte har genomgått någon hantering utom i samband med lagringen måstea) uppfylla kraven i avsnitt A, B och C,b) åtföljas av ett intyg som motsvarar den mall som skall utarbetas enligt förfarandet i artikel 16.De särskilda garantierna i fråga om kontroll, intygandet av att kraven för lagring och transport följs och utfärdandet av intyget skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 16."4. I artikel 5 skall- i led a de fem sista raderna ersättas med följande:"såvida det inte är avsett att genomgå en av de behandlingar som föreskrivs i direktiv 77/99/EEG och bär den särskilda märkning som införs genom beslut 84/731/EEG(1).(1) EGT nr L 196, 26.7.1984, s. 46."- led c ersättas med följande:"c) färskt kötti) från djur som tillförts ämnen som är förbjudna enligt direktiv 81/602/EEG och 88/146/EEG(*),ii) som innehåller rester av hormonella substanser som är tillåtna i enlighet med de undantag som föreskrivs i artikel 4 i direktiv 81/602/EEG och artiklarna 2 och 7 i direktiv 88/146/EEG, rester av antibiotika, insektsbekämpnings-medel eller av andra ämnen..." (resten oförändrat).(*) EGT nr L 70, 16.3.1988, s. 16."5. Följande artikel 6a skall föras in:"Artikel 6aMedlemsstaterna skall ge ett centralt organ uppgiften att samla in och gå igenom resultaten från de hälsokontroller före och efter slakt som utförs av den officielle veterinären vid diagnos på sjukdomar som kan överföras till människor.När diagnos på en sådan sjukdom ställs skall resultaten av de enskilda fallen snarast möjligt meddelas till de behöriga veterinära myndigheter som ansvarar för övervakningen av den besättning från vilken djuren kommer.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna information om vissa sjukdomar och särskilt om fall när det har ställts diagnos på sjukdomar som kan överföras till människor.Kommissionen skall enligt förfarandet i artikel 16 anta närmare bestämmelser för tillämpningen av denna artikel, särskilt i fråga om- hur ofta information måste överlämnas till kommissionen,- typen av information,- de sjukdomar om vilka information skall samlas in,- förfaranden för insamlande och bearbetning av information."6. Artikel 7.1 skall utgå.7. I artikel 13 skall följande läggas till:"I enlighet med samma förfarande får det beslutas om ytterligare krav som anpassas till medlemsstaternas speciella situation i fråga om vissa sjukdomar som kan vara farliga för människors hälsa."8. Bilaga 1 ändras på följande sätt:a) I punkt 1 skall följande led läggas till:"g) ett slätt innertak som är lätt att rengöra; finns inget innertak skall yttertakets undersida kläs med en yta som uppfyller dessa villkor."b) I punkt 5 skall andra meningen lyda:"Denna utrustning måste omfatta ett avledningssystem för kondensvatten som gör att detta inte kan förorena köttet."c) I punkt 11 skall den näst sista frasen ersättas med följande:"tvättställskranarna får inte vara manövrerbara med händer eller armar."d) I kapitel VII punkt 41 skall följande stycke läggas till:"E. Resultaten av hälsokontrollerna före och efter slakt skall journalföras av den officielle veterinären och, vid diagnos på sjukdomar som kan överföras till människor enligt i artikel 6 a, meddelas till den behöriga veterinära myndighet som ansvarar för övervakningen av den besättning från vilken djuren kommer, liksom till den person som ansvarar för djurbesättningen i fråga."e) Kapitel VIII punkt 42 skall ersättas med följande:"42. Styckningdelar som är mindre än de som avses i artikel 3.1 A; att bena ur eller att skiva lever från nötkreatur är tillåtet endast i godkända styckningsanläggningar."f) I kapitel VIII punkt 45 b skall följande mening läggas till:"vid skivning, inslagning och förpackning måste kärntemperaturen i lever från nötkreatur hållas konstant vid högst +3º."g) I kapitel X punkt 54 skall orden "som avses i punkt 51 och 52" ersättas med orden "som avses i punkt 51 andra stycket och punkt 52, inklusive skivad lever från nötkreatur."h) I kapitel XI punkt 59 skall följande meningar läggas till:"Skivad lever från nötkreatur skall slås in en och en. En förpackning får innehålla endast ett komplett skivat organ i dess ursprungsform."i) Kapitel XIII punkt 65 andra strecksatsen skall ersättas med följande:"- Färskt kött som skall frysas in måste komma direkt från ett godkänt slakteri eller en godkänd styckningsanläggning.Infrysning av färskt kött får utföras endast i lokaler i samma anläggning där köttet har styckats eller i ett godkänt kylhus, med hjälp av lämplig utrustning.När de är avsedda för infrysning måste de styckningsdelar som avses i artikel 3.1 A och i punkt 52 samt slaktbiprodukter frysas utan dröjsmål, såvida inte mognadslagring krävs av hälsoskäl. I det senare fallet måste de frysas in omedelbart efter mognaden.Slaktkroppar, halva slaktkroppar och kvartsparter avsedda för infrysning måste frysas in utan onödigt dröjsmål efter en temperaturutjämning.Styckat kött avsett för infrysning måste frysas in utan dröjsmål efter styckningen.Fryst kött måste nå en kärntemperatur av högst  12º och får därefter inte lagras vid högre temperaturer.Färskt kött som har genomgått frysbehandling måste märkas med den månad och det år då det frystes."Artikel 2 Rådet skall på nytt granska kraven i fråga om hälsokontroller före och efter slakt på grundval av en rapport från kommissionen som utarbetas före den 1 januari 1991 med beaktande av den information som samlats in enligt artikel 6a och åtföljd av förslag till alternativa metoder för kontroll som erbjuder likvärdiga garantier, särskilt i produktionsstadiet.Artikel 3 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1989 och genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 maj 1988.På rådets vägnarM. BANGEMANNOrdförande(1) EGT nr C 276, 1.11.1986, s. 11.(2) EGT nr C 156, 15.6.1987, s. 190.(3) EGT nr C 68, 16.3.1987, s. 2.(4) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.(5) EGT nr L 357, 19.12.1987, s. 1.


30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 164
_______________________________________________________________________________

            EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2004/51/EG
                                      av den 29 april 2004

                            om ändring av rådets direktiv 91/440/EEG
                           om utvecklingen av gemenskapens järnvägar

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1
i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,1

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,2

med beaktande av Regionkommitténs yttrande,3

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget4, på grundval av det gemensamma utkast som
förlikningskommittén godkände den 23 mars 2004, och

1
      EGT C 291 E, 26.11.2002, s. 1.
2
      EUT C 61, 14.3.2003, s. 131.
3
      EUT C 66, 19.3.2003, s. 5.
4
      Europaparlamentets yttrande av den 14 januari 2003 (EUT C 38 E, 12.2.2004, s. 89), rådets
      gemensamma ståndpunkt av den 26 juni 2003 (EUT C 270 E, 11.11.2003, s. 1) och
      Europaparlamentets ståndpunkt av den 23 oktober 2003 (ännu ej offentliggjord i EUT).
      Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 22 april 2004 och rådets beslut av
      den 26 april 2004.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 165
_______________________________________________________________________________

av följande skäl:

(1)   I rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 19911 föreskrivs det att järnvägsföretag med
      tillstånd skall ha tillträdesrätt i det transeuropeiska järnvägsnätet för godstransporter samt,
      senast från 2008, i hela järnvägsnätet för internationell godstransport.

(2)   Utvidgningen av denna tillträdesrätt för internationella godstransporter till hela nätet från och
      med den 1 januari 2006 bör öka de förväntade vinsterna när det gäller byte av transportslag
      och utveckling av internationella godstransporter på järnväg.

(3)   Utvidgningen av denna tillträdesrätt så att den omfattar alla typer av godstransporter på
      järnväg från och med den 1 januari 2007, i enlighet med principen om frihet att tillhandahålla
      tjänster, skulle öka effektiviteten inom järnvägen i förhållande till andra transportsätt. Det
      skulle också underlätta utvecklingen av hållbara transporter mellan och inom
      medlemsstaterna, genom att konkurrensen främjas och genom att man möjliggör tillförsel
      av nytt kapital samt marknadsinträde för nya företag.

1
      EGT L 237, 24.8.1991, s. 25. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets
      direktiv 2001/12/EG (EGT L 75, 15.3.2001, s. 1).
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 166
_______________________________________________________________________________

(4)   Detta direktiv är en del av ett övergripande paket av åtgärder, vilket tillkännagavs genom
      vitboken om transportpolitiken och omfattar direktiv 2004/.../EG om säkerhet på
      gemenskapens järnvägar (järnvägssäkerhetsdirektivet)1, direktiv 2004/.../EG om ändring av
      driftskompatibilitetsdirektiven2 och förordning (EG) nr .../2004 om inrättande av den
      europeiska järnvägsbyrån (järnvägsbyråförordningen)3. Detta åtgärdspaket, kallat "det andra
      järnvägspaketet", antogs för att ytterligare utveckla gemenskapens rättsliga ramverk på
      området järnvägar, inrättat särskilt genom direktiven 2001/12/EG4, 2001/13/EG5 och
      2001/14/EG6, vilka direktiv tillsammans kallas "det första järnvägspaketet". För att
      komplettera det rättsliga ramverket och fortsätta ansträngningarna att förverkliga ett integrerat
      europeiskt järnvägsområde föreslog kommissionen den 3 mars 2004 ett tredje paket med
      åtgärder, vilket kommer att ytterligare bidra till detta direktivs mål. Detta föreslagna, tredje
      paket tar upp frågor som licensiering av tågförare, kvaliteten på järnvägsfrakttransporttjänster,
      passagerarrättigheter när det gäller internationell järnvägstransport och öppnande av
      marknaden för internationella passagerartransporttjänster med järnväg. Europaparlamentet
      röstade redan i oktober 2003 i detta lagstiftningsförfarande om en ändring som syftade till att
      öppna marknaden för alla passagerartransporttjänster senast 2008. Europaparlamentet och
      rådet var eniga om att noggrant behandla det tredje järnvägspaketet. Vad gäller öppnande av
      marknaden för internationella passagerartransporttjänster måste årtalet 2010, som föreslagits
      av kommissionen, anses som ett mål som gör det möjligt för samtliga operatörer att förbereda
      sig på lämpligt sätt.

(5)   Kommissionen bör granska utvecklingen av trafiken, säkerheten, arbetsvillkoren och
      situationen för operatörerna och senast den 1 januari 2006 lägga fram en rapport om denna
      utveckling, eventuellt tillsammans med nya förslag för att säkerställa bästa möjliga villkor för
      medlemsstaternas ekonomier, järnvägsföretagen och deras anställda samt användarna.

1
      EUT L
2
      EUT L
3
      EUT L
4
      EGT L 75, 15.3.2001, s. 1.
5
      EGT L 75, 15.3.2001, s. 26.
6
      EGT L 75, 15.3.2001, s. 29. Direktivet ändrat genom kommissionens beslut 2002/844/EG
      (EGT L 289, 26.10.2002, s. 30).
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 167
_______________________________________________________________________________

(6)   Godstransporter på järnväg erbjuder betydande möjligheter för skapandet av nya
      transporttjänster och för förbättring av befintliga transporttjänster på det nationella planet
      och på Europaplanet.

(7)   För att vara fullt konkurrenskraftiga kräver godstransporter på järnväg allt oftare
      tillhandahållande av omfattande tjänster, inbegripet transporter mellan och inom
      medlemsstater.

(8)   Eftersom järnvägssäkerheten regleras genom direktiv 2004/.../EG+, som en del av ett nytt
      sammanhängande gemenskapsregelverk för järnvägssektorn, bör de bestämmelser i
      direktiv 91/440/EEG som avser säkerhet upphöra att gälla.

(9)   Direktiv 91/440/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

+
      Not till OPOCE: För in numret på järnvägssäkerhetsdirektivet.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 168
_______________________________________________________________________________

                                                 Artikel 1

Direktiv 91/440/EEG ändras härmed på följande sätt:

1.   Artikel 7.2 skall utgå från och med ikraftträdandedagen för Europaparlamentets och
     rådets direktiv 2004/.../EG av den ... om säkerhet på gemenskapens järnvägar.

2.   Artikel 10 skall ändras på följande sätt:

     a)    Punkt 3 skall ersättas med följande:

           "3.   Järnvägsföretag som omfattas av artikel 2 skall på rättvisa villkor beviljas tillträde
           till det transeuropeiska nätet för godstransporter, definierat i artikel 10a samt i bilaga I,
           och senast den 1 januari 2006 till hela järnvägsnätet, i syfte att utföra internationella
           godstransporttjänster.

     Dessutom skall senast den 1 januari 2007 järnvägsföretag som omfattas av artikel 2 på rättvisa
     villkor beviljas tillträde till infrastrukturen i alla medlemsstater i syfte att utföra alla sorters
     godstransporttjänster."
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 169
_______________________________________________________________________________

    b)   Punkt 5 skall ersättas med följande:

         "5.   Järnvägsföretag som utför järnvägstransporter skall på grundval av
         offentligrättsliga eller privaträttsliga bestämmelser ingå nödvändiga överenskommelser
         med den berörda järnvägsinfrastrukturens infrastrukturförvaltare. De villkor som
         reglerar sådana överenskommelser skall vara icke-diskriminerande och medge insyn
         samt stå i överensstämmelse med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets
         direktiv 2001/14/EG av den 26 februari 2001 om tilldelning av infrastrukturkapacitet,
         uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av
         säkerhetsintyg.*
         ________________
         *
               EGT L 75, 15.3.2001, s. 29. Direktivet ändrat genom kommissionens
               beslut 2002/844/EG (EGT L 289, 26.10.2002, s. 30)."

    c)   Punkt 6 skall ersättas med följande:

         "6.   Tillträde till järnvägsspår och tillhandahållande av tjänster i de terminaler och
         hamnar som är förknippade med sådan järnvägsverksamhet som avses i punkterna 1, 2
         och 3, vilka betjänar eller kan betjäna mer än en slutlig kund, skall tillhandahållas
         samtliga järnvägsföretag på ett icke-diskriminerande sätt och medge insyn, och en
         begäran av ett järnvägsföretag får göras till föremål för begränsningar endast om det
         finns genomförbara alternativ med järnväg på marknadsmässiga villkor."
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 170
_______________________________________________________________________________

    d)   Punkt 8 skall ersättas med följande:

         "8.   Senast den 1 januari 2006, skall kommissionen lägga fram en rapport om
         genomförandet av detta direktiv för Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och
         sociala kommittén, Regionkommittén och rådet.

         Denna rapport skall behandla

         –     genomförandet av detta direktiv i medlemsstaterna och hur de olika berörda
               organens arbete faktiskt har fungerat,
         –     marknadsutvecklingen, särskilt internationella trafiktrender, trafikverksamhet och
               alla marknadsaktörers andel på marknaden, inbegripet nya marknadsaktörer,
         –     effekten på transportsektorn i dess helhet, särskilt när det gäller byte av
               transportslag,
         –     inverkan på säkerhetsnivån i varje medlemsstat,
         –     arbetsvillkoren inom denna sektor för varje medlemsstat.

         Vid behov skall rapporten åtföljas av lämpliga förslag eller rekommendationer till
         fortsatta gemenskapsåtgärder för att utveckla järnvägsmarknaden och den rättsliga ram
         som styr den."
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 171
_______________________________________________________________________________

3.    I artikel 10b.4 skall led c ersättas med följande:

      "c)   läget för det europeiska järnvägsnätet".

4.    Artikel 14 skall utgå.

                                                Artikel 2

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är
nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2005. De skall genast underrätta
kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv
eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen
skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
 ---pagebreak--- 30.4.2004     SV       Europeiska unionens officiella tidning           L 164/ 172
_______________________________________________________________________________

                                                  Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens
officiella tidning.

                                                  Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel 29 april 2004.

På Europaparlamentets vägnar                                     På rådets vägnar
           P. COX                                               M. McDOWELL
         Ordförande                                                Ordförande

                                    ________________________


Avis juridique important

|

31976L0761

Rådets direktiv 76/761/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om motorfordonsstrålkastare för helljus eller halvljus och om elektriska glödlampor till dessa strålkastare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 262 , 27/09/1976 s. 0096 - 0121 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0125  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0067  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0125  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0135  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0135

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om motorfordonsstrålkastare för helljus eller halvljus och om elektriska glödlampor till dessa strålkastare (76/761/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1)med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motordrivna fordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bland annat strålkastarna för helljus och/eller halvljus och glödlamporna till dessa strålkastare.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande regler, för att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som föreskrivits i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3).I direktiv 76/756/EEG(4) har rådet fastställt de gemensamma kraven för installationen av belysnings- och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av strålkastare för helljus och/eller halvljus och glödlampor till dessa strålkastare gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions- och provningskraven och att upplysa andra medlemsstater om sina resultat genom att översända en kopia av det utfärdade typgodkännandeintyget för varje typ av strålkastare eller glödlampa. Anbringandet av EEG-typgodkännandemärkning på alla strålkastaranordningar som tillverkas i överensstämmelse med den godkända typen undanröjer behovet av tekniska kontroller på dessa strålkastaranordningar i de andra medlemsstaterna.Det är önskvärt att ta hänsyn till de tekniska krav som antagits av FNs ekonomiska kommission för Europa i dess förordning nr 1 (Enhetliga bestämmelser för godkännandet av motorfordonsstrålkastare som avger asymmetriskt halvljus eller helljus eller båda)(5) och nr 2 (Enhetliga bestämmelser angående godkännande av elektriska glödlampor till strålkastare som avger asymmetriskt halvljus eller helljus eller båda)(6) vilka bilagts avtalet av den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande av utrustningar och delar till motorfordon.Tillnärmningen av den nationella lagstiftningen om motorfordon innefattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförts av var och en av dem på grundval av gemensamma bestämmelser.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av strålkastare för helljus och/eller halvljus som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i bilagorna 1 och 6, och varje typ av elektrisk glödlampa till dessa strålkastare som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i bilagorna III och VI.2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som erfordras för att kontrollera att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen, vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall, för varje typ av strålkastare för helljus och/eller halvljus och för varje typ av glödlampa till dessa strålkastare som godkänns enligt artikel 1, utfärda EEG-typgodkännandemärkning enligt förebilden i bilaga VI till tillverkaren eller dennes representant.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användningen av märkningar som kan leda till förväxling mellan strålkastare för helljus och/eller halvljus och glödlampor till dessa strålkastare som typgodkänts enligt artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att strålkastare för helljus och/eller halvljus och glödlampor till dessa strålkastare släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktionssätt om strålkastarna och glödlamporna är försedda med EEG-typgodkännandemärkning.2. En medlemsstat får dock förbjuda att strålkastare för helljus och/eller halvljus och glödlampor till dessa strålkastare med EEG-typgodkännandemärkning släpps ut på marknaden om strålkastarna och glödlamporna vid upprepade tillfällen inte överensstämmer med den godkända typen.Denna stat skall så snart som möjligt upplysa övriga medlemsstater och kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall till de motsvarande myndigheterna i de övriga medlemsstaterna inom en månad översända en kopia av EEG-typgodkännandeintygen för varje typ av strålkastare för helljus och/eller halvljus och varje typ av glödlampa till dessa strålkastare som de godkänt eller vägrat godkänna. Exempel visas i bilagorna II och IV.Artikel 51. Om den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande finner att ett antal strålkastare för helljus och/eller halvljus eller glödlampor till dessa strålkastare med samma EEG-typgodkännandemärkning inte överensstämmer med den typ som har godkänts, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att försäkra sig om att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i andra medlemsstater om de åtgärder som vidtagits, vilka vid upprepad bristande överensstämmelse kan leda till en återkallelse av EEG-typgodkännande. Sistnämnda myndigheter skall vidta motsvarande åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat upplyses om en sådan bristande överenstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad upplysa varandra om varje återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen till en sådan åtgärd.Artikel 6Av varje beslut som fattats enligt de bestämmelser som antagits vid genomförandet av detta direktiv för att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för en typ av strålkastare för helljus och/eller halvljus eller för en typ av glödlampa till dessa strålkastare eller för att förbjuda att de släpps ut på marknaden eller används skall i detalj framgå de skäl på vilka beslutet grundas. Beslutet skall tillkännages för den berörda parten, som samtidigt skall upplysas om sina möjligheter att överklaga beslutet enligt medlemsstatens lagstiftning och om de tidsgränser som gäller för detta.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller ett nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till fordonets strålkastare för helljus och/eller halvljus eller till glödlamporna till dessa strålkastare om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärkning och är monterade i enlighet med de krav som angetts i direktiv 76/756/EEG.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra eller förbjuda registrering, försäljning, ibruktagande eller användning av en fordonstyp av skäl som hänför sig till fordonets strålkastare för helljus och/eller halvljus eller till glödlamporna till dessa strålkastare om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärkning och är monterade i enlighet med de krav som angetts i direktiv 76/756/EEG.Artikel 9I detta direktiv avses med fordon varje motordrivet fordon avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, med minst fyra hjul och med en högsta konstruktiv hastighet som överstiger 25 km/tim, dock med undantag av spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner samt andra motorredskap.Artikel 10Varje ändring som är nödvändig för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som beskrivs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 111. Medlemsstaterna skall före den 1 juli 1977 utfärda de bestämmelser som behövs för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. De skall börja tillämpa dessa bestämmelser senast den 1 oktober 1977.2. När detta direktiv anmälts skall medlemsstaterna också se till att kommissionen informeras i så god tid att den kan avge sina kommentarer om eventuella förslag till lagar och andra författningar som de föreslår bli antagna inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1976.På rådets vägnarM. van der STOELOrdförande(1) EGT nr C 76, 7.4.1975, s. 37.(2) EGT nr C 255, 7.11.1975, s. 2.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s.1.(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) Dokument från Ekonomiska kommissionen för EuropaDiscarding a TABLE>Plats för tabell>BILAGA 1KRAV PÅ HUVUDSTRÅLKASTARE FÖR HELLJUS OCH/ELLER HALVLJUS (DEFINITION, ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER, BELYSNING, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP, STANDARDSTRÅLKASTARE)1 DEFINITION1.1 Typ av strålkastareMed typ av strålkastare avses strålkastare som inte skiljer sig i fråga om sådana väsentliga avseenden som:1.1.1 handelsbeteckningen eller varumärket,1.1.2 det optiska systemets egenskaper,1.1.3 innefattandet av ytterligare komponenter som kan förändra de optiska effekterna genom reflektion, refraktion eller absorption,1.1.4 lämpligheten för höger- eller vänstertrafik eller för båda dessa trafikformer,1.1.5 förmågan att åstadkomma halvljus eller helljus eller bådadera.(2)(3)(4)5 ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER5.1 Varje provexemplar skall överensstämma med de krav som anges i avsnitten 6 och 7.5.2 Strålkastarna skall vara så utformade och konstruerade att de vid normala användningsförhållanden, trots de vibrationer som de kan utsättas för vid sådan användning, förblir funktionsdugliga och behåller de fotometriska egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.5.3 De delar som håller fast glödlampan i reflektorn skall vara utförda på så sätt att glödlampan inte ens i mörker kan sättas fast i något annat läge än det rätta(1).5.4 Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven i såväl medlemsstater med högertrafik som medlemsstater med vänstertrafik får vara anpassade för en viss trafikform antingen genom en lämplig förstainställning när fordonet utrustats eller genom selektiv inställning av föraren. En sådan förstainställning eller selektiv inställning skall exempelvis utgöras av att den optiska enheten sätts fast i en bestämd vinkel på fordonet eller av att glödlampan sätts fast i en bestämd vinkel i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två exakta och skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen skall utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När två olika inställningslägen medges för glödlampan, måste de komponenter som håller fast glödlampan i reflektorn vara utformade och tillverkade så att glödlampan sätts fast i båda lägena med samma noggrannhet som krävs för lampor som är avsedda för endast en trafikform.Överenstämmelse med kraven i detta avsnitt skall kontrolleras visuellt och om det är nödvändigt genom en provmontering.6 BELYSNING6.1 Strålkastarna skall vara utformade så att halvljusglödtrådarna i de avsedda glödlamporna ger tillräcklig belysning utan bländning samtidigt som helljusglödtrådarna i de avsedda glödlamporna också ger god belysning.Den belysning som strålkastaren avger skall kontrolleras på en vertikal skärm som ställs upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se tilläggen 1 och 2 till bilaga V). Vidare skall strålkastaren vara försedd med en standardglödlampa konstruerad för en nominell spänning på 12 V, med slätt och ofärgat glas och som vid denna spänning har följande egenskaper:>Plats för tabell>De mått som bestämmer glödtrådens placering inuti standardglödlampan visas i figuren i tillägg 3 till bilaga V. Standardglödlampan skall matas med en spänning som ger nominella ljusflödesvärden.6.2 Halvljuset skall ge en ljus/mörker-gräns på skärmen med sådan skärpa att tillfredsställande inställning medges. Ljus/mörker-gränsen skall utgöras av en rät horisontell linje på den sida som är motsatt den trafikriktning som strålkastaren är avsedd för. På andra sidan skall ljus/mörker-gränsen vara horisontell eller ligga inom en vinkel på 15° över horisontallinjen.Strålkastaren skall vara inställd så att- ljus/mörker-gränsen, för strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för högertrafik, är horisontell på vänster halva av skärmen(2) och, för strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för vänstertrafik, är horisontell på höger halva av skärmen,- ljus/mörker-gränsens horisontella del på skärmen ligger 25 cm nedanför skärningslinjen med ett horisontalplan genom strålkastarens brännpunkt (se tilläggen 1 och 2 till bilaga V),- Skärmen skall vara i det läge som anges i bilaga 5, tilläggen 1 och 2(3)När strålkastaren är inställd enligt ovan skall den, om den är avsedd att avge både halvljus och helljus, uppfylla de krav som anges i 6.3 och 6.4. Om strålkastaren i huvudsak är avsedd att avge halvljus, behöver den bara uppfylla kraven i 6.3(4).Om en strålkastare som är inställd enligt ovan inte uppfyller kraven i 6.3 och 6.4, får dess inställning ändras, under förutsättning att ljuskäglans axel eller skärningspunkten H enligt tilläggen 1 och 2 till bilaga 5 inte är sidoförskjuten mer än 1° (= 440 mm) åt höger eller vänster(5). För att underlätta inställningen med hjälp av ljus/mörker-gränsen får strålkastaren avskärmas delvis så att ljus/mörker-gränsen blir skarpare.Om strålkastaren är konstruerad uteslutande för helljus skall den ställas in så att ytan med maximal belysning centreras på skärningspunkten mellan linjerna hh och vv. En sådan strålkastare behöver endast uppfylla kraven i 6.4.6.3 Den belysning som halvljuset avger på skärmen skall uppfylla följande krav:>Plats för tabell>När ljusflödet för den standardglödlampa som används för mätningen är annat än 450 lumen måste mätresultaten korrigeras i förhållande till ljusflödets värde.I zonerna I, II, III och IV får det inte finnas någon variation i sidled som kan försämra synbarheten.Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik skall, i vart och ett av de två inställningslägena för den optiska enheten eller glödlampan, uppfylla de krav som anges för den aktuella trafikformen.6.4 Mätningar av den belysning som helljuset avger på skärmen skall utföras med samma strålkastarinställning som vid mätning enligt 6.3 eller, för strålkastare för enbart helljus, enligt 6.2 sista stycket.Den belysning som helljuset avger på skärmen skall uppfylla följande krav:Skärningspunkten H mellan linjerna hh och vv skall befinna sig inom det belysningsområde som motsvarar 90% av högsta belysningsstyrka. Detta högsta värde får inte vara lägre än 32 lux.Med början från H-punkten får belysningen längs en horisontell linje åt höger eller vänster inte understiga 16 lux upp till ett avstånd på 1125 mm och inte understiga 4 lux upp till ett avstånd på 2250 mm. Om ljusflödet hos den standardglödlampa som används för mätningarna är annat än 700 lumen, skall mätresultaten korrigeras i förhållande till ljusflödets värde.6.5 Belysningsvärdena på skärmen enligt 6.3 och 6.4 skall mätas med hjälp av en fotoelektrisk cell med en ljuskänslig yta som ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.(7)8 ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYPVarje strålkastare med EEG-typgodkännandemärkning skall överensstämma med den godkända typen och uppfylla de fotometriska krav som angetts i avsnitt 6.(9)10 STANDARDSTRÅLKASTARE(6)10.1 Med standardstrålkastare avses en strålkastare som- uppfyller ovanstående krav för EEG-typgodkännande,- har en effektiv diameter på minst 160 mm,- försedd med standardglödlampa avger en belysning enligt följande i de punkter och inom de områden som anges i 6.3:- högst 90% av de högsta värdena,- minst 120% av de minsta värdena som föreskrivits i tabellen i 6.3.(11)(12)(1) En anordning anses uppfylla kraven i detta avsnitt när glödlampan lätt kan sättas fast i strålkastaren och styrtappen passas in i sitt spår även i mörker, om spåret har exakt rätt storlek. En anordning som medför att glödlampan lutar märkbart om den sätts in felaktigt, men inte om den sätts in rätt, anses uppfylla kraven i 5.3.(2) Skärmen skall vara tillräckligt bred för att medge undersökning av ljus/mörker-gränsen över ett område på minst 5° från linjen vv (se tilläggen 1 och 2 till bilaga V).(3) Om brännpunktsaxeln avviker märkbart från strålens huvudriktning i en strålkastare som konstruerats för att endast uppfylla kraven i detta direktiv med avseende på halvljuset, skall sidoinställningen utföras på ett sätt som uppfyller belysningskraven i mätpunkterna 75 och 50.(4) En halvljusstrålkastare av detta slag får innefatta helljus som inte är underkastat några krav.(5) Inställningsonoggrannheten på 1° åt höger eller vänster är inte oförenlig med vertikal onoggrannhet vid inställning. Den senare begränsas endast av kraven i 6.4.(6) Se bilaga III, avsnitt 10.BILAGA 2>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3KRAV PÅ ELEKTRISKA GLÖDLAMPOR TILL HUVUDSTRÅLKASTARE FÖR HELLJUS OCH/ELLER HALVLJUS (DEFINITION, ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER, NOMINELLA VÄRDEN, TILLVERKNING, WATT-TAL OCH LJUSFLÖDE, FÄRG, OPTISK KVALITETSKONTROLL, ANMÄRKNING ANGÅENDE FÄRG, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP)1 DEFINITION1.1 Typ av glödlampaMed typ av glödlampa avses glödlampor som inte är olika i fråga om sådana väsentliga avseenden som1.1.1 handelsbeteckningen eller varumärket,1.1.2 den nominella spänningen,1.1.3 det nominella watt-talet,1.1.4 formen på en eller flera glödtrådar,1.1.5 glasets färg,1.1.6 glasets utformning och dess inverkan på de optiska resultaten.(2)(3)(4)5 ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER5.1 Varje provexemplar skall uppfylla de fotometriska krav som anges i avsnitt 8.5.2 Alla mätningar skall utföras vid "provspänningen"(1) med glödlamporna tända under de villkor som anges i avsnitt 8.5.3 Glödlamporna skall vara tillverkade så att en tillfredsställande funktion säkerställs vid normal användning. De får inte heller uppvisa något konstruktions- eller tillverkningsfel.6 NOMINELLA VÄRDENDe nominella spänningarna är 6, 12 och 24 volt.De nominella watt-talen är>Plats för tabell>7 TILLVERKNING7.1 Glödlampornas glas får inte ha några repor eller fläckar som kan försämra lampornas verkningsgrad. Ingen ljusstråle som utsänds från halvljusglödtråden och reflekteras mot glasets yta får träffa glödlampans axel mindre än 6 mm (från fattningsänden) bakom den aktuella glödtrådens första lindningsvarv.7.2 Glödlampornas fattning skall överensstämma med den standardtyp som visas i figuren i tillägg 4 till bilaga V.7.3 Placering, form och mått för glödtrådarna och skärmen inne i glödlampan skall överensstämma med specifikationerna i figuren i tillägg 3 till bilaga V.7.4 Fattningen skall vara stark och säkert fastsatt i glaset.För att kontrollera att glödlamporna uppfyller kraven i detta avsnitt skall en visuell kontroll, en mått- kontroll och vid behov en provfastsättning utföras. Måtten enligt 7.3 skall kontrolleras på glödlampor som matas med provspänning och, där så erfordras, med hjälp av ett projektionssystem.8 WATT-TAL OCH LJUSFLÖDEWatt-talet för varje glödtråd får inte överstiga det nominella watt-talet med mer än 10 %. Ljusflödet skall förbli inom följande gränser:>Plats för tabell>Kontrollen skall utföras med glödlampan i normalt bruksläge och matad med provspänning sedan den varit tänd i en timme under dessa villkor.9 FÄRGGlödlampans glas skall vara ofärgat eller selektivt gult. I det senare fallet skall den dominerande våglängden för det utsända ljuset vara mellan 575 och 585 nm (nanometer). Renhetsfaktorn skall vara mellan 0,90 och 0,98, och transmissionsfaktorn får inte vara mindre än 0,78(2) då värdena bestäms för ljus som utsänds av en glödtråd med en färgtemperatur på 2800°K och på en del av glaset till en glödlampa som matats med provspänning i en strålkastare under 48 timmar.10 OPTISK KVALITETSKONTROLLDet provexemplar som närmast uppfyller de krav som angetts för standardglödlampan skall provas i en standardstrålkastare(3) för att säkerställa att den anordning som består av denna strålkastare och den provade glödlampan uppfyller typgodkännandekraven för strålkastare.11 ANMÄRKNING ANGÅENDE FÄRGEEG-typgodkännande skall utfärdas om färgen på det utsända ljuset är den som anges i 3.13 i bilaga 1 till direktiv 76/756/EEG.12 ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYPVarje glödlampa med EEG-typgodkännandemärkning skall överensstämma med den godkända typen och uppfylla de fotometriska krav som anges ovan.(13)(14)(1) Provspänningarna är fastställda enligt följande:nominell spänning 6 V, provspänning 6,0 V,nominell spänning 12 V, provspänning 12,0 V,nominell spänning 24 V, provspänning 24,0 V(2) Dessa krav motsvarar följande trikromatiska koordinater:Discarding a TABLE>Plats för tabell>(3) Se bilaga I, avsnitt 10.BILAGA 4>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 5Tillägg 1>Hänvisning till >Tillägg 2>Hänvisning till >Tillägg 3 DUBBELGLÖDTRÅD: INTERNA ELEMENT>Hänvisning till >Teckenförklaring>Plats för tabell>>Plats för tabell>3. Anmärkningar 1. Glödlampans axel är vinkelrät mot referensplan 1 (se figur i tillägg 4) ritad genom skärningspunkten mellan detta plan och axeln för motsvarande centreringscylinder.2. Ritningen är inte bindande när det gäller utformningen av skärmen och glödtrådarna.3. Värdet som fastställts för Q-Q' gäller enbart den standardglödtråd som används för godkännandeprovning av strålkastaren. Skärmens mått måste vara sådana att punkterna Q' ligger innanför skärmens kant.4. Angivna toleranser gäller den provning som krävs för godkännande av en glödlampstyp.Tillägg 4 DUBBELGLÖDTRÅD: UTBYTBARHET>Hänvisning till >>Plats för tabell>3. Anmärkningar 1. Referenspunkterna ovan överensstämmer med de standarder (IEC-publikationer, bladen 7004-95-1, 7004-95A-1 och 7004-95B-1) som antagits av Internationella elektrotekniska kommissionen.2. Ritningen visar endast totalmått och mått som påverkar utbytbarheten och är bindande.3. Glödlampans inre uppbyggnad och tillhörande mått anges på ritningen i figuren i tillägg 3.4. Den del av fattningen som är märkt (*) får inte genom reflektion av det ljus som utsänds av halvljusglödtråden avge något ströljus när glödlampan befinner sig i normal bruksposition på fordonet.5. Diametern på varje centreringscylinder mäts genom valfritt tvärsnittsplan som ligger minst 0,5 mm från motsvarande referensplan för cylindern.6. Den relativa excentriciteten (avståndet mellan axlarna) hos de två centreringscylindrarna får inte överstiga 0,05 mm.7. För avståndet S mellan de två referensplanen (4,7 mm) medges en avvikelse som innefattar det tillåtna parallellitetsfelet för de två planen.8. De två styrtapparna (IX och X) måste kunna passas in samtidigt i en öppning som inte överstiger 3,1 mm.9. I förhållande till styrtapparna måste kontaktblecken (XIV, XVI och XVII) antingen sitta i det läge som anges på ritningen eller i en vinkel på 180° från detta läge, med en tolerans på ± 20° i båda fallen. Öppningen (XV) och kontaktblecket för halvljuset (XVII) måste vara vända mot varandra på ömse sidor om glödlampans axel.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA VIKRAV FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING1 ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande skall inlämnas av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av dennes representant.1.2 Ansökan skall åtföljas av1.2.1 för varje strålkastartyp för helljus och/eller halvljus:1.2.1.1 En upplysning om huruvida strålkastaren är avsedd att ge både halvljus och helljus eller endast ettdera av dessa ljus, om strålkastaren är avsedd att ge halvljus, huruvida den är konstruerad för både vänster- och högertrafik eller för enbart vänster- eller högertrafik.1.2.1.2 En kortfattad teknisk beskrivning.1.2.1.3 Ritningar (tre exemplar) som är tillräckligt detaljerade för att medge identifiering av typen och som visar strålkastaren sedd framifrån med, om så erfordras, mönster i linsen, samt ett tvärsnitt.Ritningarna skall ange den plats som typgodkännandemärkningen (särskilt typgodkännandenumret och kategoribeteckningen) skall uppta i rektangeln för typgodkännandemärkningen.1.2.1.4 Två provexemplar.1.2.2 för varje glödlampstyp:1.2.2.1 En kortfattad teknisk beskrivning.1.2.2.2 Ritningar (tre exemplar) som är tillräckligt detaljerade för att medge indentifiering av typen och som visar hela glödlampan i skala 2:1, varvid glödlampans skärm skall visas både framifrån och i tvärsnitt.Ritningarna skall ange den plats som typgodkännandemärkningen (särskilt typgodkännandenumret och kategoribeteckningen) skall uppta i rektangeln för typgodkännandemärkningen.1.2.2.3 I fråga om en glödlampstyp med ofärgat glas - fem provexemplar, i fråga om en glödlampstyp med färgat glas - ett provexemplar med färgat glas och fem provexemplar med ofärgat glas, varvid de fem sistnämnda endast skall skilja sig från det förstnämnda genom att glasen är ofärgade. När den aktuella glödlampstypen endast avviker i fråga om färgen från en ofärgad typ som tidigare provats med tillfredsställande resultat enligt avsnitten 4 till 8 i bilaga III är det tillräckligt att inlämna ett provexemplar med färgat glas och de enda provningar som behöver utföras på detta provexemplar är de som anges i avsnitt 9 i bilaga III.2 PÅSKRIFTER 2.1 Strålkastare för helljus och/eller halvljus2.1.1 De provexemplar av en strålkastartyp för helljus och/eller halvljus som inlämnats för EEG-typgodkännande måste vara försedda med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke.2.1.2 Varje strålkastare skall på både glaset och lykthuset ha ett utrymme som är tillräckligt stort för EEG-typgodkännandemärkning.Om glaset inte kan avskiljas från resten av strålkastaren, är det tillräckligt med ett märkningsutrymme på glaset. Utrymmet måste överensstämma med det som visas på ritningarna som nämns i 1.2.1.3.2.1.3 När det gäller strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för en enda trafikform (höger- eller vänstertrafik), skall det område som kan avskärmas för att förhindra obehag för användare i en medlemsstat där trafikformen är den motsatta vara outplånligt utmärkt på frontglaset. Denna utmärkning behövs emellertid inte när området framgår tydligt av utformningen.2.1.4 När det gäller strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven i såväl medlemsstater med högertrafik som i medlemsstater med vänstertrafik, skall de två inställningslägena för den optiska enheten på fordonet eller för glödlampan i reflektorn vara markerade med de versala bokstäverna R och D för högertrafik och L och G för vänstertrafik.2.2 Glödlampor till strålkastare för helljus och/eller halvljus2.2.1 De provexemplar av en glödlampstyp till strålkastare för helljus och/eller halvljus som inlämnats för EEG-typgodkännande måste vara försedda med den sökandes handelsbeteckning.2.2.2 Varje glödlampa skall ha ett utrymme som är tillräckligt stort för EEG-typgodkännandemärkning. Utrymmet måste överensstämma med det som visas på ritningarna som nämns i 1.2.2.2.2.2.3 Glödlamporna skall åtminstone vara märkta med nominell spänning och nominellt watt-tal för helljusglödtråden, följt av nominellt watt-tal för halvljusglödtråden.2.3 Märkningarna måste vara lättlästa och beständiga.3 EEG-TYPGODKÄNNANDE 3.1 Om alla provexemplar som inlämnas enligt avsnitt 1 uppfyller kraven i avsnitten 5 och 6 i bilaga I för strålkastare och avsnitten 5, 6, 7, 8, 9, 10 och 11 i bilaga III för glödlampor skall EEG-typgodkännande beviljas och ett typgodkännandenummer tilldelas.3.2 Detta nummer skall inte tilldelas någon annan typ av strålkastare eller glödlampa, utom då det gäller ett tillägg till ett EEG-typgodkännande för en annan typ av strålkastare eller glödlampa som endast avviker i fråga om färgen på det ljus som utsänds.3.3 När EEG-typgodkännande begärs för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som består av strålkastare för helljus och/eller halvljus och andra lyktor, får en gemensam EEG-typgodkännandemärkning utfärdas under förutsättning att strålkastarna uppfyller kraven i detta direktiv och att alla de andra lyktorna som ingår i belysnings- och ljussignalanordningen för vilken EEG-typgodkännande har begärts överensstämmer med det direktiv som gäller för denna anordning.4 MÄRKNINGAR 4.1 Alla strålkastare för helljus och/eller halvljus och alla glödlampor till dessa strålkastare vilka överensstämmer med en typ som godkänts enligt detta direktiv skall vara försedda med EEG-typgodkännandemärkning.4.2 Märkningen skall utgöras av en rektangel som omger den gemena bokstaven "e", följd av de bokstäver eller siffror som anger vilken medlemsstat som beviljat typgodkännandet:>Plats för tabell>Märkningen måste också innehålla det EEG-typgodkännandenummer som motsvarar numret på det EEG-typgodkännandeintyg som utfärdats för den aktuella typen av strålkastare eller glödlampa. När det gäller strålkastare skall detta nummer placeras nedanför rektangeln och när det gäller glödlampor nära rektangeln.4.3 För strålkastare för helljus och/eller halvljus skall EEG-typgodkännandemärkningen kompletteras med följande extrasymboler:4.3.1 På strålkastare som endast uppfyller kraven för vänstertrafik, en horisontell pil nedanför rektangeln pekande åt höger för en betraktare som är vänd mot strålkastaren, d.v.s. pilen skall peka mot den sida av vägen där trafiken går.4.3.2 På strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för båda trafikformerna genom selektiv inställning av den optiska enheten eller glödlampan, en horisontell pil nedanför rektangeln med pilspetsar i båda ändarna pekande åt vänster och åt höger.4.3.3 På strålkastare som endast uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på halvljuset, bokstaven "C" ovanför rektangeln.4.3.4 På strålkastare som endast uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på helljuset, bokstaven "R" ovanför rektangeln.4.3.5 På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på såväl halvljuset som helljuset, bokstäverna "CR" ovanför rektangeln.4.4 EEG-typgodkännandemärkningen och extrasymbolerna måste anbringas på ett sådant sätt att de blir beständiga och lättlästa. När det gäller strålkastare måste de sättas på strålkastarens lins, eller en av linserna, på ett sådant sätt att de förblir läsbara även då strålkastaren är monterad på fordonet.4.5 Exempel på EEG-typgodkännandemärkningar och extrasymboler visas i tillägget.4.6 När ett gemensamt EEG-typgodkännandenummer är beviljat för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som består av strålkastare för helljus och/eller halvljus och andra lyktor, behöver endast en EEG-typgodkännandemärkning anbringas och den skall utgöras av- en rektangel som omger bokstaven "e" följd av de bokstäver eller siffror som anger vilken medlemsstat som utfärdat typgodkännandet,- EEG-typgodkännandenummer,- de extrasymboler som krävs av de olika direktiv enligt vilka EEG-typgodkännande har beviljats.4.7 Måtten för de olika komponenterna i denna märkning får inte vara mindre än det största av de minimimått som anges för enskilda märkningar i de direktiv enligt vilka EEG-typgodkännande har beviljats.TilläggEXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNINGAR>Hänvisning till >Anmärkning:Strålkastare som uppfyller kraven i bilaga 1 skall dessutom vara försedda med- bokstäverna CR om de uppfyller kraven i bilaga I med avseende på såväl halvljuset som helljuset (se figurerna 2, 3 och 4),- bokstaven R om de endast uppfyller kraven i bilaga I med avseende på helljuset (se figur 8).Om strålkastarna är konstruerade enbart för vänstertrafik eller, genom selektiv inställning av den optiska enheten eller glödlampan, för båda trafikformerna, skall de dessutom ha en horisontell pil som i första fallet avslutas med en pilspets som pekar åt höger (se figurerna 3 och 7) och i andra fallet avslutas med två pilspetsar, en pekande åt höger och en åt vänster (se figurerna 4 och 5).>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >