title: Kommissionens direktiv 2011/4/EU av den 20 januari 2011 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa cykloxydim som verksamt ämne och om ändring av beslut 2008/934/EG  Text av betydelse för EES

text:
               21.1.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 18/30

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/4/EU
   av den 20 januari 2011
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa cykloxydim som verksamt ämne och om ändring av beslut 2008/934/EG
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordningar (EG) nr 451/2000 (2) och (EG) nr 1490/2002 (3) innehåller närmare bestämmelser för genomförandet av den tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG och en förteckning över de verksamma ämnen som ska bedömas för att eventuellt införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. I förteckningen ingår cykloxydim.

               (2)

               Den sökande återkallade i enlighet med artikel 11e i förordning (EG) nr 1490/2002 sin ansökan om att det verksamma ämnet ska införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG inom två månader från det att utkastet till bedömningsrapport tagits emot. Följaktligen antogs kommissionens beslut 2008/934/EG av den 5 december 2008 om att inte ta upp vissa verksamma ämnen i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller dessa ämnen (4) om att cykloxydim inte skulle införas i bilaga I.

               (3)

               Den ursprungliga anmälaren (nedan kallad den sökande) lämnade i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG in en ny ansökan och begärde ett påskyndat förfarande i enlighet med artiklarna 14–19 i kommissionens förordning (EG) nr 33/2008 av den 17 januari 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/414/EEG i fråga om ett ordinarie och ett påskyndat förfarande för bedömning av verksamma ämnen som omfattades av det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i det direktivet men som inte införts i dess bilaga I (5).

               (4)

               Ansökan lämnades till Österrike, som genom förordning (EG) nr 451/2000 hade utsetts till rapporterande medlemsstat. Tidsfristen för det påskyndade förfarandet har följts. Specifikationen för det verksamma ämnet och de avsedda användningarna är desamma som de som anges i beslut 2008/934/EG. Ansökan uppfyller dessutom de återstående kraven på innehåll och förfarande i artikel 15 i förordning (EG) nr 33/2008.

               (5)

               Österrike utvärderade de kompletterande uppgifter som den sökande lämnat och lade fram en kompletterande rapport. Rapporten lämnades till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) och till kommissionen den 2 november 2009. Myndigheten skickade den kompletterande rapporten till övriga medlemsstater och den sökande för synpunkter, och vidarebefordrade därefter de mottagna synpunkterna till kommissionen. I enlighet med artikel 20.1 i förordning (EG) nr 33/2008 och på kommissionens begäran lade myndigheten fram sin slutsats om cykloxydim för kommissionen den 30 juni 2010 (6). Medlemsstaterna och kommissionen granskade utkastet till bedömningsrapport, den kompletterande rapporten och myndighetens slutsats i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och rapporten färdigställdes den 23 november 2010 i form av kommissionens granskningsrapport om cykloxydim.

               (6)

               De olika undersökningar som gjorts har visat att växtskyddsmedel som innehåller cykloxydim i allmänhet kan antas uppfylla kraven i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som har undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Cykloxydim bör därför införas i bilaga I så att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med det direktivet.

               (7)

               Utan att det påverkar den slutsatsen bör ytterligare uppgifter inhämtas om vissa specifika aspekter. Enligt artikel 6.1 i direktiv 91/414/EEG kan det ställas villkor för införandet av ett ämne i bilaga I. Man bör därför kräva att den sökande lämnar in ytterligare uppgifter till kommissionen om analysmetoder för resthalter av cykloxydim i vegetabiliska och animaliska produkter.

               (8)

               Innan ett verksamt ämne införs i bilaga I bör medlemsstaterna och berörda parter medges en rimlig tidsfrist för att anpassa sig till de nya krav som kommer att följa av införandet.

               (9)

               Utan att det påverkar de skyldigheter som enligt direktiv 91/414/EEG följer av införandet av ett verksamt ämne i bilaga I, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter införandet för att ompröva befintliga godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller cykloxydim i syfte att se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt artikel 13 och de relevanta villkoren i bilaga I, är uppfyllda. Medlemsstaterna bör vid behov ändra, ersätta eller återkalla befintliga godkännanden enligt bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG. Genom undantag från ovanstående tidsfrist bör en längre period medges för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen enligt bilaga III för varje växtskyddsmedel och för varje avsett användningsområde i överensstämmelse med de enhetliga principerna i direktiv 91/414/EEG.

               (10)

               Erfarenheter från tidigare införanden i bilaga I till direktiv 91/414/EEG av verksamma ämnen som bedömts enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (7) har visat att svårigheter kan uppstå vid tolkningen av kraven på innehavarna av befintliga godkännanden när det gäller tillgång till uppgifter. För att undvika ytterligare svårigheter är det därför nödvändigt att klargöra medlemsstaternas skyldigheter, särskilt den att kontrollera att innehavarna av ett godkännande kan visa att de har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet. Detta klargörande innebär dock inte att några nya krav ställs på medlemsstaterna eller på innehavarna av godkännanden i förhållande till de direktiv om ändring av bilaga I som hittills har antagits.

               (11)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               I beslut 2008/934/EG fastställs att cykloxydim inte ska införas i bilaga I och att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne ska återkallas senast den 31 december 2011. Den rad som avser cykloxydim i bilagan till det beslutet måste utgå.

               (13)

               Beslut 2008/934/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (14)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Den rad som avser cykloxydim i bilagan till beslut 2008/934/EG ska utgå.
   Artikel 3
   Medlemsstaterna ska senast den 30 november 2011 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 december 2011.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 4
   1.   Om så krävs ska medlemsstaterna i enlighet med direktiv 91/414/EEG ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller cykloxydim som verksamt ämne senast den 30 november 2011.
   Senast detta datum ska medlemsstaterna särskilt kontrollera att de villkor som rör cykloxydim i bilaga I till det direktivet har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B i den post som gäller detta verksamma ämne, samt att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13 i samma direktiv.
   2.   Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller cykloxydim, antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen, som alla senast den 31 maj 2011 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, ta upp växtskyddsmedlet till ny prövning i överensstämmelse med de enhetliga principerna i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som gäller cykloxydim i bilaga I till det direktivet. På grundval av denna prövning ska medlemsstaterna fastställa om växtskyddsmedlet uppfyller villkoren i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG.
   Därefter ska medlemsstaterna

               a)

               om ett växtskyddsmedel innehåller cykloxydim som enda verksamma ämne, om så krävs, senast den 31 maj 2015 ändra eller återkalla godkännandet, eller

               b)

               om ett växtskyddsmedel innehåller cykloxydim som ett av flera verksamma ämnen, om så krävs, ändra eller återkalla godkännandet senast den 31 maj 2015 eller vid ett datum som fastställs för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket eller vilka ämnet eller ämnena i fråga infördes i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.

         Artikel 5
   Detta direktiv träder i kraft den 1 juni 2011.
   Artikel 6
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 20 januari 2011.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EGT L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EGT L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUT L 333, 11.12.2008, s. 11.

      (5)  EUT L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance cycloxydim”, The EFSA Journal, vol. 8(2010):7, artikelnr 1669. [73 s.] doi:10.2903/j.efsa.2010.1669. Internet: www.efsa.europa.eu

      (7)  EGT L 366, 15.12.1992, s. 10.

      BILAGA
      Följande post ska läggas till i slutet av tabellen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG:

                     Nr

                     Trivialnamn, identifikationsnummer

                     Namn enligt IUPAC

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”321

                     Cykloxydim
                     CAS-nr 101205-02-1
                     CIPAC-nr 510

                     (5RS)-2-[(EZ)-1-(etoxiimino)butyl]-3-hydroxi-5-[(3RS)-tian-3-yl]cyklohex-2-en-1-on

                     ≥ 940 g/kg

                     1 juni 2011

                     31 maj 2021

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som herbicid.
                     DEL B
                     Vid tillämpningen av de enhetliga principerna i bilaga VI ska hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om cykloxydim från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa av den 23 november 2010, särskilt tilläggen I och II.
                     Vid den samlade bedömningen ska medlemsstaterna ta särskild hänsyn till risken för icke-målväxter.
                     Villkoren för användning ska vid behov inbegripa riskreducerande åtgärder.
                     De berörda medlemsstaterna ska begära in ytterligare information om analysmetoderna för resthalter av cykloxydim i vegetabiliska och animaliska produkter.
                     De berörda medlemsstaterna ska se till att den sökande lägger fram sådana analysmetoder för kommissionen senast den 31 maj 2013.”

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och specifikation finns i granskningsrapporten.


Avis juridique important

|

32000L0046

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/46/EG av den 18 september 2000 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 275 , 27/10/2000 s. 0039 - 0043

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/46/EGav den 18 september 2000om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhetEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 första och tredje meningen i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande(3),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), ochav följande skäl:(1) Omfattningen av den verksamhet som bedrivs i kreditinstitut i den mening som avses i definitionen i artikel 1.1 b första stycket i direktiv 2000/12/EG(5) är begränsad.(2) Det är nödvändigt att ta hänsyn till den särskilda karaktären hos dessa institut och att vidta lämpliga åtgärder som behövs för att samordna och harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar om att starta och driva verksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet.(3) I detta direktiv kan elektroniska pengar betraktas som en elektronisk ersättning för mynt och sedlar vilken lagras på en elektronisk produkt såsom ett kontantkort eller ett dataminne och som i allmänhet är avsedd för elektroniska betalningar av mindre belopp.(4) Det tillvägagångssätt som valts är lämpligt för att uppnå den grundläggande harmonisering som är nödvändig och tillräcklig för att säkra ett ömsesidigt erkännande av auktorisationer för och tillsyn av institut för elektroniska pengar, vilket gör det möjligt att bevilja en enda auktorisation, som erkänns inom hela gemenskapen och som är avsedd att säkerställa innehavarnas förtroende, samt att tillämpa principen om tillsyn från hemlandet.(5) Mot bakgrund av den snabbt ökande elektroniska handeln är det önskvärt att införa ett regelverk som gör det möjligt att utnyttja elektroniska pengars potentiella fördelar och som framför allt inte hämmar teknisk innovation. Genom detta direktiv införs därför en teknikneutral rättslig ram som harmoniserar tillsynen av institut för elektroniska pengar i den utsträckning som krävs för att garantera en sund och ansvarsfull verksamhet och, framför allt, institutens finansiella integritet.(6) Enligt punkt 5 i bilaga I till direktiv 2000/12/EG har kreditinstitut redan idag rätt att ge ut och administrera betalningsmedel, inbegripet elektroniska pengar, och att bedriva sådan verksamhet inom hela gemenskapen under förutsättning av ömsesidigt erkännande och ett omfattande tillsynssystem som tillämpas på kreditinstituten i enlighet med gemenskapens bankdirektiv.(7) Det är motiverat och önskvärt att införa ett särskilt tillsynssystem för institut för elektroniska pengar som även om det utformas efter det tillsynssystem som tillämpas på andra kreditinstitut, särskilt enligt direktiv 2000/12/EG, utom avdelning V kapitel 2 och 3 i detta, skiljer sig från det systemet eftersom utgivning av elektroniska pengar, på grund av dessa pengars särskilda karaktär som en elektronisk ersättning för mynt och sedlar, inte i sig utgör mottagande av insättningar enligt artikel 3 i direktiv 2000/12/EG om de erhållna medlen omedelbart byts ut till elektroniska pengar.(8) Ett erhållande av medel från allmänheten i utbyte mot elektroniska pengar som leder till ett tillgodohavande på ett konto hos det utgivande institutet utgör ett erhållande av insättningar eller andra återbetalbara medel enligt direktiv 2000/12/EG.(9) För att säkerställa innehavarnas förtroende är det nödvändigt att elektroniska pengar kan lösas in. Möjligheten till inlösen innebär inte i sig att de medel som erhålls i utbyte mot elektroniska pengar betraktas som insättningar eller andra återbetalbara medel i enlighet med direktiv 2000/12/EG.(10) Möjlighet till inlösen bör alltid förstås som inlösen till det nominella beloppet.(11) För att säkra sig mot de risker som är förknippade med utgivningen av elektroniska pengar måste tillsynssystemet göras mer målinriktat och därigenom mindre betungande än det tillsynssystem som tillämpas på kreditinstitut, framför allt genom lägre krav i fråga om startkapital och genom att direktiv 93/6/EEG(6) och avdelning V kapitel 2 avsnitt II och III i direktiv 2000/12/EG inte är tillämpliga.(12) Det är emellertid nödvändigt att bevara likartade konkurrensvillkor mellan institut för elektroniska pengar och andra kreditinstitut som ger ut elektroniska pengar och därigenom garantera sund konkurrens mellan ett större antal institut till förmån för innehavarna. Detta uppnås eftersom de mindre betungande inslagen i det tillsynssystem som tillämpas på institut för elektroniska pengar uppvägs genom bestämmelser som är strängare än de som tillämpas på andra kreditinstitut, särskilt när det gäller begränsningar av den affärsverksamhet som kan bedrivas av institut för elektroniska pengar och, i synnerhet, väl avvägda begränsningar av institutens investeringar, vilket syftar till att säkerställa att deras skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar hela tiden garanteras genom tillräckligt likvida tillgångar med låg risk.(13) I avvaktan på en harmonisering av tillsynen av verksamhet som ett annat företag utför för ett kreditinstituts räkning bör institut för elektroniska pengar ha sunda och ansvarsfulla förfaranden för ledning och kontroll. Med tanke på att operativ verksamhet eller annan verksamhet i samband med utgivningen av elektroniska pengar kan utföras av företag som inte står under tillsyn är det av största vikt att institut för elektroniska pengar har interna organisationer som svarar mot de finansiella och icke-finansiella risker de utsätts för.(14) Utgivning av elektroniska pengar kan påverka det finansiella systemets stabilitet och betalningssystemens smidiga sätt att fungera. Det krävs ett nära samarbete vid bedömningen av integriteten hos system för elektroniska pengar.(15) De behöriga myndigheterna bör ges möjlighet att medge undantag från en del av eller alla kraven i detta direktiv när det gäller institut för elektroniska pengar som bedriver verksamhet endast inom respektive medlemsstats territorium.(16) Antagande av detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de eftersträvade målen. Detta direktiv begränsas till det minimum som krävs för att uppnå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.(17) Det bör fastställas bestämmelser om att se över detta direktiv mot bakgrund av erfarenheterna av utvecklingen på marknaden samt skyddet för innehavare av elektroniska pengar.(18) Rådgivande bankrörelsekommittén har hörts om antagandet av detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Omfattning, definitioner och begränsning av verksamheten1. Detta direktiv skall tillämpas på institut för elektroniska pengar.2. Det skall inte tillämpas på de institut som anges i artikel 2.3 i direktiv 2000/12/EG.3. I detta direktiv avses meda) institut för elektroniska pengar: ett företag eller annan juridisk person som inte är ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1.1 första stycket a i direktiv 2000/12/EG och som ger ut betalningsmedel i form av elektroniska pengar,b) elektroniska pengar: ett penningvärde i form av en fordran på utgivareni) som lagras på en elektronisk produkt,ii) som givits ut mot erhållande av medel som värdemässigt inte understiger det penningvärde som givits ut,iii) som godkänns som betalningsmedel av andra företag än utgivaren.4. Medlemsstaterna skall förbjuda personer eller företag som inte är kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1.1 första stycket i direktiv 2000/12/EG att bedriva affärsverksamhet för utgivning av elektroniska pengar.5. Annan affärsverksamhet i ett institut för elektroniska pengar än utgivning av elektroniska pengar skall begränsas tilla) att tillhandahålla närbesläktade finansiella och icke-finansiella tjänster, till exempel förvaltning av elektroniska pengar, genom att utföra operativa uppgifter och andra uppgifter med anknytning till utgivningen, samt utgivning och förvaltning av andra betalningsmedel med uteslutande av beviljande av varje form av kredit, ochb) lagring av data på den elektroniska produkten på andra företags eller offentliga institutioners vägnar.Ett institut för elektroniska pengar får inte äga några andelar i andra företag, såvida inte dessa företag utför operativa uppgifter eller andra uppgifter med anknytning till elektroniska pengar som ges ut eller distribueras av det berörda institutet.Artikel 2Tillämpning av bankdirektiven1. Om inte annat uttryckligen anges skall endast hänvisningar till kreditinstitut i direktiv 91/308/EEG(7) och direktiv 2000/12/EG, utom avdelning V kapitel 2 i detta, tillämpas på institut för elektroniska pengar.2. Artiklarna 5, 11, 13, 19, artikel 20.7 samt artiklarna 51 och 59 i direktiv 2000/12/EG skall inte tillämpas. De ordningar för ömsesidigt erkännande som anges i direktiv 2000/12/EG skall inte tillämpas på annan verksamhet i institut för elektroniska pengar än utgivning av elektroniska pengar.3. Erhållande av medel i den mening som avses i artikel 1.3 b ii utgör inte en insättning eller andra återbetalbara medel i enlighet med artikel 3 i direktiv 2000/12/EG om de erhållna medlen omedelbart byts ut mot elektroniska pengar.Artikel 3Möjlighet till inlösen1. En innehavare av elektroniska pengar kan under giltighetsperioden begära att utgivaren löser in dem till det nominella beloppet i sedlar och mynt eller genom överföring till ett konto utan andra avgifter än de som är strikt nödvändiga för utförandet av denna operation.2. I avtalet mellan utgivaren och innehavaren skall klart anges på vilka villkor inlösen kan ske.3. I avtalet får anges en minimitröskel för inlösen. Tröskelvärdet får inte överstiga 10 euro.Artikel 4Startkapital och krav på kapitalbas1. Ett institut för elektroniska pengar skall ha ett startkapital, i enlighet med artikel 34.2.1 och 34.2.2 i direktiv 2000/12/EG på minst 1 miljon euro. Trots vad som sägs i punkterna 2 och 3 får kapitalbasen såsom den definieras i direktiv 2000/12/EG inte understiga detta belopp.2. Ett institut för elektroniska pengar skall alltid ha en kapitalbas på minst 2 % av det högre av följande två belopp: det aktuella beloppet eller de föregående sex månadernas genomsnittsvärde på institutets sammanlagda skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar.3. Ett institut för elektroniska pengar som ännu inte har varit verksamt i sex månader, inbegripet dagen då verksamheten inleddes, skall ha en kapitalbas på minst 2 % av det högre av följande två belopp: det aktuella beloppet eller det totala belopp som fastställts som mål efter sex månader för skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar. Det totala belopp som fastställts som mål efter sex månader för institutets skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar skall framgå av institutets verksamhetsplan med förbehåll för eventuella ändringar som begärts av de behöriga myndigheterna.Artikel 5Investeringsbegränsningar1. Ett institut för elektroniska pengar skall ha investeringar som uppgår till ett belopp som inte understiger institutets skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar, men endast i följande tillgångar:a) Tillgångsposter som med avseende på kreditrisken åsätts nollvikt enligt artikel 43.1 a punkterna 1-4 och artikel 44.1 i direktiv 2000/12/EG och som är tillräckligt likvida.b) Avistamedel hos kreditinstitut i zon A enligt definitionen i direktiv 2000/12/EG.c) Skuldebrev somi) är tillräckligt likvida,ii) inte omfattas av punkt 1 a,iii) av behöriga myndigheter erkänns som kvalificerade poster enligt artikel 2.12 i direktiv 93/6/EEG, ochiv) ges ut av andra företag än de som har ett kvalificerat innehav enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 2000/12/EG i det berörda institutet för elektroniska pengar eller som måste tas upp i dessa företags koncernredovisning.2. Investeringarna enligt punkt 1 b och 1 c får inte tjugo gånger överstiga det berörda institutets kapitalbas och skall omfattas av begränsningar som är minst lika stränga som de som tillämpas på kreditinstitut enligt avdelning V kapitel 2 och avsnitt III i direktiv 2000/12/EG.3. Institut för elektroniska pengar får använda tillräckligt likvida ränte- och valutakursrelaterade poster utanför balansräkningen i form av derivatinstrument som omsätts på börser (dvs. andra derivatinstrument än dem som handlas på OTC-marknad) om de dagligen är föremål för marginalsäkerhetskrav eller valutakurskontrakt med en ursprunglig löptid av högst fjorton kalenderdagar, för att säkra sig mot marknadsrisker som härrör från utgivningen av elektroniska pengar och från investeringarna enligt punkt 1. Användning av derivatinstrument enligt första meningen är tillåten endast om det sker i avsikt att fullständigt undanröja marknadsriskerna och, i den mån det är möjligt, detta verkligen uppnås.4. Medlemsstaterna skall införa lämpliga begränsningar för hur stora marknadsrisker institut för elektroniska pengar får ta på sig genom investeringar enligt punkt 1.5. Vid tillämpning av punkt 1 skall tillgångar värderas till det lägre av anskaffningsvärdet eller marknadsvärdet.6. Om värdet av tillgångarna enligt punkt 1 understiger skulderna hänförliga till utestående elektroniska pengar skall de behöriga myndigheterna se till att det berörda institutet för elektroniska pengar vidtar lämpliga åtgärder för att snabbt rätta till situationen. För detta ändamål, och endast för en begränsad tid, kan de berörda myndigheterna tillåta att institutets skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar garanteras genom andra tillgångar än de som anges i punkt 1 upp till ett belopp som inte överstiger 5 % av dessa skulder eller institutets sammanlagda kapitalbas, om detta värde är lägre.Artikel 6Behöriga myndigheters kontroll av särskilda kravDe behöriga myndigheterna skall se till att beräkningar för att kontrollera efterlevnaden av artiklarna 4 och 5 görs minst två gånger om året, antingen av instituten för elektroniska pengar själva, som skall överlämna resultaten samt alla för beräkningen nödvändiga uppgifter till de behöriga myndigheterna, eller av de behöriga myndigheterna på grundval av uppgifter som tillhandahållits av instituten för elektroniska pengar.Artikel 7Sund och ansvarsfull verksamhetEtt institut för elektroniska pengar skall ha en sund och ansvarsfull ledning och sunda och ansvarsfulla förfaranden för administration och bokföring samt en tillräcklig internkontroll. Dessa bör anpassas till de finansiella och icke-finansiella risker institutet utsätts för, inbegripet tekniska och processuella risker samt risker som har samband med institutets samarbete med företag som utför operativa uppgifter eller andra uppgifter som sammanhänger med deras affärsverksamhet.Artikel 8Undantag1. Medlemsstaterna får tillåta att deras behöriga myndigheter undantar institut för elektroniska pengar från tillämpningen av en del av eller alla bestämmelserna i detta direktiv och från tillämpningen av direktiv 2000/12/EG om något av följande villkor är uppfyllt:a) All affärsverksamhet av det slag som avses i artikel 1.3 a i detta direktiv som bedrivs av institutet ger upphov till skulder hänförliga till utestående elektroniska pengar och som normalt inte överstiger 5 miljoner euro och aldrig överstiger 6 miljoner euro.b) De elektroniska pengar som ges ut av institutet godkänns som betalningsmedel endast av ett dotterbolag till institutet som utför operativa uppgifter eller andra uppgifter med anknytning till elektroniska pengar som ges ut eller distribueras av institutet, ett moderbolag till institutet eller av ett annat dotterbolag till moderbolaget.c) De elektroniska pengar som ges ut av institutet godkänns som betalningsmedel endast av ett begränsat antal företag, som klart kan särskiljas genomi) att de är belägna i samma lokaler eller inom ett annat begränsat lokalt område, ellerii) att de har ett nära finansiellt eller affärsmässigt förhållande till det utgivande institutet, t.ex. en gemensam marknadsförings- eller distributionsstruktur.I de avtal som ligger till grund för verksamheten måste föreskrivas att högst 150 euro får lagras på den elektroniska produkt som ställs till användarnas förfogande för att göra betalningar.2. Ett institut för elektroniska pengar för vilket ett undantag beviljats enligt punkt 1 skall inte omfattas av ordningarna för ömsesidigt erkännande enligt direktiv 2000/12/EG.3. Medlemsstaterna skall kräva att alla institut för elektroniska pengar som undantagits från tillämpningen av detta direktiv samt direktiv 2000/12/EG regelbundet rapporterar om sin verksamhet och redovisar sina skulder hänförliga till elektroniska pengar.Artikel 9Auktorisation för redan verksamma institutAuktorisation skall anses föreligga i fråga om sådana institut för elektroniska pengar som omfattas av detta direktiv och som inledde sin verksamhet enligt gällande bestämmelser i den medlemsstat i vilken institutets huvudkontor ligger före ikraftträdandet av de bestämmelser som antas för att genomföra detta direktiv eller före det datum som anges i artikel 10.1, beroende på vilket datum som inträffar först. Medlemsstaterna skall ålägga sådana institut för elektroniska pengar att inkomma med alla uppgifter som är relevanta till de behöriga myndigheterna för att dessa inom sex månader efter ikraftträdandet av de bestämmelser som antas för att genomföra detta direktiv skall kunna bedöma om institutet uppfyller kraven i detta direktiv, vilka åtgärder som krävs för att se till att de uppfylls eller om det är lämpligt att återkalla auktorisationen. Om detta krav inte uppfylls inom sex månader från det datum som anges i artikel 10.1 skall ifrågavarande institut för elektroniska pengar efter denna tidpunkt inte åtnjuta ömsesidigt erkännande.Artikel 10Genomförande1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 27 april 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 11ÖversynSenast den 27 april 2005 skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv, särskilt när det gäller- åtgärder för att skydda innehavare av elektroniska pengar, inbegripet eventuellt behov att införa ett garantisystem,- kapitalkrav,- undantag, och- eventuellt behov av att förbjuda att ränta betalas på medel som mottas i utbyte mot elektroniska pengar,vid behov åtföljt av förslag till ändring av direktivet.Artikel 12IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 september 2000.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarH. VedrineOrdförande(1) EGT C 317, 15.10.1998, s. 7.(2) EGT C 101, 12.4.1999, s. 64.(3) EGT C 189, 6.7.1999, s. 7.(4) Europaparlamentets yttrande av den 15 april 1999 (EGT C 219, 30.7.1999, s. 415), bekräftat den 27 oktober 1999, rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 november 1999 (EGT C 26, 28.1.2000, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 11 april 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 16 juni 2000.(5) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG av den 20 mars 2000 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 126, 26. 5.2000, s. 1). Direktivet ändrat genom direktiv 2000/28/EG (se sidan 37 i detta nummer av EGT).(6) Rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (EGT L 141, 11.6.1993, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/33/EG (EGT L 204, 21.7.1998, s. 29).(7) Rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (EGT L 166, 28.6.1991, s. 77).


Avis juridique important

|

31994L0057

Rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 319 , 12/12/1994 s. 0020 - 0027 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 5 s. 0178  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 5 s. 0178

RÅDETS DIREKTIV 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmedEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (),i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189c i fördraget (), ochmed beaktande av följande:Rådet har i sin resolution av den 8 juni 1993 om en gemensam politik för säkerheten till sjöss satt upp målet att få bort alla fartyg som inte uppfyller standarderna från gemenskapens vatten samt prioriterat gemenskapsåtgärder för att säkerställa ett effektivt och enhetligt genomförande av internationella regler genom att utarbeta gemensamma standarder för klassificeringssällskap ().Säkerheten och förhindrandet av föroreningar till sjöss kan effektivt förbättras genom en strikt tillämpning av internationella konventioner, koder och resolutioner samtidigt som friheten att tillhandahålla tjänster främjas.Det åligger flaggstaterna och hamnstaterna att kontrollera att fartygen uppfyller de enhetliga internationella standarderna för säkerhet och förhindrande av förorening till sjöss.Medlemsstaterna är ansvariga för utfärdandet av internationella certifikat rörande säkerhet och förorening som föreskrivs i sådana konventioner som SOLAS 1974, 1966 års internationella lastlinjekonvention och MARPOL 1973/78, samt för genomförandet av bestämmelserna i dessa.I överensstämmelse med sådana konventioner får alla medlemsstater i varierande omfattning bemyndiga tekniska organisationer att bestyrka att bestämmelserna i fråga följs och de får delegera utfärdandet av motsvarande säkerhetscertifikat.Ett stort antal av de nuvarande klassificeringssällskapen världen över kan inte säkerställa vare sig ett korrekt genomförande av reglerna eller tillförlitlighet när de agerar på uppdrag av de nationella administrationerna, eftersom de saknar den nödvändiga struktur och erfarenhet som krävs för att de skall vara pålitliga och som möjliggör för dem att utföra sina uppgifter på ett verkligt professionellt sätt.De enskilda medlemsstaterna kan inte uppnå målet att fastställa lämpliga standarder för klassificeringssällskap i tillräckligt hög grad, utan det uppnås bättre av gemenskapen.Det mest lämpliga sättet för rådet att handla är genom ett direktiv där minimikriterier för erkännande av organisationer fastställs, medan erkännandet, tillämpningen och genomförandet av direktivet lämnas till medlemsstaterna.CEN-standard 45004 och CEN-standard 29001 i kombination med standarderna från den internationella föreningen för klassificeringssällskap (IACS) utgör en tillräcklig garanti för kvaliteten på organisationernas verksamhet.Utfärdandet av radiosäkerhetscertifikatet för lastfartyg kan anförtros privata organ som har tillräcklig sakkunskap och kvalificerad personal.Organisationer som önskar bli erkända i enlighet med detta direktiv måste till medlemsstaterna överlämna fullständiga uppgifter om och bevis på att de uppfyller minimikriterierna och medlemsstaterna måste meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka organisationer som de har erkänt.Kommissionen kan för en period på tre år erkänna organisationer som inte uppfyller de kriterier avseende minsta antal klassade fartyg och deras lägsta tonnage, eller minsta antal särskilda inspektörer som fastställs i bilagan, men som uppfyller alla andra kriterier. Dessa organisationer bör beviljas en förlängning av erkännandet efter treårsperiodens utgång, förutsatt att de fortsättningsvis uppfyller samma kriterier. De effekter som ett erkännande för tre år medför bör begränsas till den medlemsstat som framlade begäran och endast till den perioden.Upprättandet av den inre marknaden innebär fri rörlighet för tjänster så att organisationer som uppfyller en samling gemensamma kriterier som garanterar att de är professionella och pålitliga inte kan hindras från att bjuda ut sina tjänster inom gemenskapen, förutsatt att en medlemsstat har beslutat att delegera sådana föreskrivna förpliktelser. Medlemsstaten i fråga får emellertid begränsa antalet organisationer som den bemyndigar i förhållande till sina behov på objektiva och klara grunder som står under övervakning av kommissionen genom kommittéförfarandet.Principen om frihet att tillhandahålla tjänster för inspektion och besiktning av fartyg kan genomföras gradvis, men utan att fastställda tidsgränser överskrids.Det är nödvändigt att de nationella administrationerna är mer delaktiga i övervakningen av fartygen och i utfärdandet av motsvarande certifikat för att säkerställa att de internationella säkerhetsreglerna följs noggrant även när medlemsstaterna anförtror utomstående organisationer sina föreskrivna uppgifter. Det är därför lämpligt att ett nära samarbete upprättas mellan administrationerna och organisationerna, vilket kan kräva att organisationen har en lokal representant på den medlemsstats område på vilkens vägnar den utför uppgifterna.Det bör inrättas en tillsynskommitté som bistår kommissionen i dess ansträngningar att säkerställa en effektiv tillämpning av nuvarande standarder för säkerheten till sjöss och för miljön samtidigt som den tar hänsyn till de nationella ratificieringsförfarandena.Kommissionen måste agera i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 13 för att följa utvecklingen i internationella forum och att uppdatera minimikriterierna.På grundval av den information om de organisationer som arbetar för medlemsstaternas räkning som medlemsstaterna tillhandahåller i enlighet med bestämmelserna i artikel 11, kommer kommissionen att besluta om den kommer att begära att medlemsstater tar tillbaka sitt erkännande av de erkända organisationer som inte längre uppfyller alla gemenskapens minimikriterier, enligt förfarandet i artikel 13.Medlemsstaterna måste emellertid ha möjlighet att upphäva det bemyndigande som de gett en organisation om detta är nödvändigt på grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön. Kommissionen måste, i enlighet med det förfarande som avses ovan, snabbt fatta ett beslut om huruvida det är nödvändigt att upphäva en sådan nationell åtgärd.Varje medlemsstat bör regelbundet bedöma vad de organisationer som arbetar för dem presterar och de bör tillhandahålla kommissionen och alla andra medlemsstater exakt information om prestationerna.Det krävs att medlemsstaterna, i sin roll som hamnmyndigheter, främjar säkerheten på och förhindrar föroreningen av gemenskapens vatten genom att prioritera inspektion av fartyg med certifikat från organisationer som inte uppfyller gemenskapens kriterier, varigenom det säkerställs att fartyg som seglar under tredje lands flagg inte åtnjuter en förmånligare behandling.Det förfarande genom vilket kommissionen kommer att fatta sina beslut bör vara förfarande III a i artikel 2 i rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987 om närmare villkor för utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter ().Klassificeringssällskap måste uppdatera och förbättra sina tekniska standarder för att harmonisera säkerhetsreglerna och säkerställa att internationella regler genomförs enhetligt inom gemenskapen.För närvarande finns det inga enhetliga internationella standarder för fartygskrov, maskineri samt el- och kontrollinstallationer som alla fartyg måste följa på byggnadsstadiet och under hela deras livstid. Sådana standarder får fastställas i enlighet med erkända klassificeringssällskaps regler eller i enlighet med likvärdiga standarder som skall beslutas av de nationella administrationerna i enlighet med det förfarande som fastställs i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter ().HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv fastställs åtgärder som skall följas av medlemsstaterna och av organisationer som ombesörjer inspektion, besiktning och certifiering av fartyg, för uppfyllande av de internationella konventionerna om säkerheten till sjöss och förhindrande av havsförorening, samtidigt som friheten att tillhandahålla tjänster främjas. Denna process omfattar utarbetandet och genomförandet av säkerhetskrav för skrov, maskineri samt el- och kontrollinstallationer på fartyg som omfattas av de internationella konventionerna.Artikel 2 I detta direktiv avses meda) fartyg: fartyg som omfattas av de internationella konventionerna,b) fartyg som seglar under en medlemsstats flagg: fartyg som är registrerade i en medlemsstat och som seglar under dess flagg i enlighet med dess lagstiftning, inklusive fartyg registrerade i Euros, så snart det registret har godkänts av rådet. Fartyg som inte motsvarar denna definition likställs med fartyg som seglar under tredje lands flagg,c) inspektioner och besiktningar: inspektioner och besiktningar som är obligatoriska enligt de internationella konventionerna,d) internationella konventioner: avser 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, 1966 års internationella lastlinjekonvention och 1973/78 års internationella konvention om förhindrande av förorening från fartyg, inklusive protokoll och ändringar till dessa samt alla medlemsstaters hithörande lagar av tvingande karaktär som är i kraft den dag då detta direktiv antas,e) organisation: ett klassificeringssällskap eller annat privat organ som utför säkerhetsbedömningar på en administrations vägnar,f) erkänd organisation: en organisation som har erkänts i enlighet med artikel 4,g) bemyndigande: ett förfarande genom vilket en medlemsstat ger ett bemyndigande eller delegerar befogenheter till en erkänd organisation,h) certifikat: ett certifikat som har utfärdats av en medlemsstat eller för dess räkning i enlighet med de internationella konventionerna,i) klasscertifikat: ett dokument utfärdat av ett klassificeringssällskap, som intygar ett fartygs strukturella och mekaniska lämplighet för en viss användning eller tjänst, i enlighet med sällskapets regler och förordningar,j) radiosäkerhetscertifikat för lastfartyg: det certifikat som infördes genom de ändrade radioföreskrifterna i SOLAS 74/78 antagna av IMO och som under en övergångsperiod som tar slut den 1 februari 1999 omfattar radiotelegrafsäkerhetscertifikatet för lastfartyg och radiotelefonsäkerhetscertifikatet för lastfartyg,k) hemvist: det ställe där en organisation har sitt huvudsäte, huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet.Artikel 3 1. När medlemsstaterna tar på sig ansvar och förpliktelser inom ramen för de internationella konventionerna, skall de säkerställa att deras behöriga administrationer kan garantera att bestämmelserna i de internationella konventionerna tillämpas på ett effektivt sätt, särskilt avseende inspektion och besiktning av fartyg samt utfärdandet av certifikat och dispenscertifikat.2. När en medlemsstat vid tillämpningen av punkt 1 beslutar att med avseende på fartyg som seglar under dess flaggi) bemyndiga organisationer att helt eller delvis utföra inspektioner och besiktningar avseende certifikat, inklusive sådana som gör det möjligt att bedöma om bestämmelserna i artikel 14 efterlevs samt, i tillämpliga fall, att utfärda eller förnya därtill hörande certifikat, ellerii) att helt eller delvis överlåta de inspektioner och besiktningar som avses under i på organisationer,skall den anförtro dessa uppgifter endast åt erkända organisationer.Den behöriga administrationen skall i samtliga fall godkänna det första utfärdandet av dispenscertifikat.För radiosäkerhetscertifikatet för lastfartyg får emellertid dessa uppgifter anförtros åt ett privat organ som har erkänts av en behörig administration och som har tillräcklig sakkunskap och kvalificerad personal för att på administrationens vägnar utföra särskilda säkerhetsbedömningar rörande radiokommunikation.3. Denna artikel avser inte certifiering av särskilda delar som ingår i ett fartygs utrustning.Artikel 4 1. Medlemsstaterna får endast erkänna sådana organisationer som uppfyller kriterierna i bilagan. Organisationerna skall överlämna fullständiga uppgifter om och bevis på uppfyllandet av kriterierna till de medlemsstater som de har begärt att erkännas av. En medlemsstat som erkänner en organisation skall meddela denna på lämpligt sätt.2. Varje medlemsstat skall meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna vilka organisationer den har erkänt.3. Medlemsstaterna får till kommissionen överlämna en begäran om ett erkännande för tre år för organisationer som uppfyller alla kriterier i bilagan bortsett från dem som anges i punkterna 2 och 3 i avsnittet "Allmänna kriterier" i bilagan.Ett sådant erkännande skall beviljas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 13. Effekterna av detta erkännande skall begränsas till de medlemsstater som har lämnat in en begäran om sådant erkännande.4. Alla organisationer som erkänns skall kontrolleras noga av den kommitté som inrättas inom ramen för artikel 7, också då det gäller beslut om ett förlängt erkännande av en organisation enligt punkt 3. Vid beslut om förlängning av erkännandet skall ingen hänsyn tas till de kriterier som anges i punkterna 2 och 3 i avsnittet "Allmänna kriterier" i bilagan. Den begränsning av effekterna av erkännandet som anges i punkt 3 skall inte tillämpas längre.5. Kommissionen skall utarbeta och upprätthålla en förteckning över de organisationer som medlemsstaterna har anmält i enlighet med punkterna 1, 3 och 4. Förteckningen skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5 1. Vid tillämpningen av artikel 3.2 i skall medlemsstaterna i princip inte vägra att bemyndiga någon av de erkända organisationerna som har hemvist inom gemenskapen att åta sig uppgifterna, förutsatt att bestämmelserna i artiklarna 6 och 11 följs. De får emellertid begränsa det antal organisationer som de bemyndigar i enlighet med sina behov, förutsatt att det finns klara och objektiva skäl till att göra så. På en medlemsstats begäran skall kommissionen vidta lämpliga åtgärder i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 13.2. Som ett undantag får kommissionen temporärt befria medlemsstaterna från att genomföra bestämmelserna i punkt 1 fram till och med den 31 december 1997.3. För att erkänna att en organisation som har hemvist i ett tredje land utför alla eller en del av de uppgifter som anges i artikel 3, kan en medlemsstat begära att det tredje landet å sin sida erkänner de erkända organisationer som har hemvist inom gemenskapen.Artikel 6 1. Medlemsstater som beslutar att agera på det sätt som beskrivs i artikel 3.2 skall upprätta en arbetsförbindelse mellan sin behöriga administration och de organisationer som agerar för deras räkning.2. Arbetsförbindelsen skall regleras genom ett formaliserat, skriftligt och icke-diskriminerande avtal eller ett likvärdigt rättsligt bindande arrangemang som fastställer organisationernas särskilda uppgifter och funktioner och som åtminstone omfattar följande:- Bestämmelserna i bihang II till IMO:s resolution A.739 (18) om riktlinjer för bemyndigande av organisationer som agerar för myndighetens räkning i dess lydelse den dag som detta direktiv antas.- Bestämmelser om en regelbundet återkommande granskning som utförs av administrationen eller av ett opartiskt utomstående organ som har utsetts av administrationen och som avser de uppgifter som organisationerna utför för administrationens räkning.- Möjligheten att genomföra stickprov och detaljerade inspektioner av fartygen.- Bestämmelser om rapportering av väsentlig information om deras klassade flotta, ändringar av fartygs klass eller uteslutande ur klassen av fartyg.3. I avtalet eller genom det likvärdiga rättsligt bindande arrangemanget kan det krävas att den erkända organisationen har ett lokalt ombud på den medlemsstats territorium för vars räkning den utför de uppgifter som avses i artikel 3. Detta krav kan uppfyllas av ett lokalt ombud som har rättsstatus som juridisk person enligt medlemsstatens lagar och är underkastad de nationella domstolarnas behörighet.4. Varje enskild medlemsstat skall förse kommissionen med exakta uppgifter om den arbetsförbindelse som har etablerats i enlighet med denna artikel. Kommissionen skall därefter meddela de andra medlemsstaterna.Artikel 7 En kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna och som har kommissionens företrädare som ordförande inrättas härmed för att bistå kommissionen. Kommittén skall kallas samman av kommissionen minst en gång per år och när det är nödvändigt på grund av att en medlemsstat upphäver en organisations bemyndigande i enlighet med bestämmelserna i artikel 10.Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.Artikel 8 1. Detta direktiv kan ändras i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 13 i syfte att- vid tillämpningen av detta direktiv tillämpa senare ikraftträdda ändringar av de internationella konventioner och den resolution som anges i artiklarna 2 d och 6.2,- uppdatera kriterierna i bilagan med särskild hänsyn till relevanta beslut som har fattats av IMO.2. När nya dokument eller protokoll till de konventioner som avses i artikel 2 d antas skall rådet, på förslag av kommissionen samt med hänsyn till medlemsstaternas parlamentariska förfaranden och relevanta förfaranden inom IMO, besluta om närmare arrangemang för ratificering av dessa nya dokument eller protokoll, och samtidigt säkerställa att de tillämpas enhetligt och samtidigt i medlemsstaterna.Artikel 9 1. Varje medlemsstat kan i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 13 vid behov anmodas att återkalla sitt erkännande av de erkända organisationer som avses i artikel 4 om de inte längre uppfyller de kriterier som anges i bilagan.2. När kommissionen förbereder förslag till ett beslut avseende de frågor som avses i punkt 1, skall den ta hänsyn till de rapporter och den information som anges i artiklarna 11 och 12. När kommissionen förbereder sådana förslag till åtgärder, skall den ta särskild hänsyn till uppgifter om organisationernas verksamhet avseende säkerhet och förhindrande av förorening. Kommissionen skall också överlämna förslag till beslut avseende de frågor som avses i punkt 1 till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.Artikel 10 Utan hinder av de kriterier som specificeras i bilagan får en medlemsstat upphäva ett bemyndigande, om den anser att en godkänd organisation inte längre kan bemyndigas att utföra de uppgifter för dess räkning som specificeras i artikel 3.Under sådana förhållanden skall följande förfarande tillämpas:a) Medlemsstaten skall utan dröjsmål underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om sitt beslut och de motiverade grunderna till beslutet.b) Kommissionen skall undersöka om upphävandet är berättigat på grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön.c) Kommissionen skall i överensstämmelse med förfarandet i artikel 13 underrätta medlemsstaten huruvida dess beslut att upphäva bemyndigandet på grund av allvarlig fara för säkerheten eller miljön är berättigat eller inte, och om det inte är berättigat begära att medlemsstaten återkallar upphävandet.Artikel 11 1. Varje enskild medlemsstat måste försäkra sig om att de erkända organisationer som utför uppgifter för dess räkning enligt artikel 3.2 utför de funktioner som avses i den artikeln effektivt och till belåtenhet för dess behöriga administration och att sådana organisationer uppfyller de kriterier som specificeras i bilagan. Den kan försäkra sig om detta genom att antingen låta sin behöriga administration övervaka den erkända organisationen direkt eller, när det gäller organisationer som har hemvist i en annan medlemsstat, genom att förlita sig på att den andra medlemsstatens administration övervakar organisationerna på motsvarande sätt.2. Varje enskild medlemsstat skall utföra denna uppgift på tvåårsbasis och skall tillhandahålla de andra medlemsstaterna och kommissionen en rapport om resultaten från övervakningen senast den 31 mars året efter de två år för vilka bedömningen har gjorts.3. När en medlemsstat väljer att för uppgiftens genomförande förlita sig på att en annan medlemsstat övervakar organisationen skall den tillhandahålla sin rapport senast den 30 juni året efter de två år för vilka bedömningen har gjorts.4. Medlemsstaterna skall till kommissionen och till de andra medlemsstaterna vidarebefordra all information som är relevant för bedömningen av organisationernas verksamhet.Artikel 12 1. När medlemsstaterna i egenskap av hamnstat utövar sina inspektionsrättigheter eller -förpliktelser, skall de göra följande:a) De skall säkerställa att fartyg som seglar under ett tredje lands flagg inte åtnjuter en förmånligare behandling än fartyg som är berättigade att segla under en medlemsstats flagg. Det faktum att fartygscertifikaten och klasscertifikaten har utfärdats av en organisation som inte uppfyller kriterierna i bilagan, med undantag av organisationer som erkänts i enlighet med artikel 4.3 och 4.4, skall därför vara ett av de viktigaste kriterierna vid urval av fartyg som skall inspekteras.b) De skall vidta lämpliga åtgärder när fartyg inte uppfyller de internationellt överenskomna standarderna och om de upptäcker att en organisation som agerar för en flaggstats räkning har utfärdat ett giltigt certifikat till ett fartyg som inte uppfyller de relevanta kraven i de internationella konventionerna, eller att ett fartyg med ett giltigt klasscertifikat har någon brist som omfattas av de punkter som certifikatet täcker skall de anmäla detta till kommissionen och till sekretariatet för samarbetet om hamnstatskontroll.2. Varje enskild medlemsstat skall upprätta ett register över de organisationers verksamhet som agerar för en flaggstats räkning. Registret skall uppdateras årligen och delas ut till de andra medlemsstaterna och till kommissionen.Artikel 13 Följande förfarande skall tillämpas för frågor som omfattas av artikel 4.3 och 4.4 samt artiklarna 5.1, 8, 9, 10 och 14.2:a) Företrädaren för kommissionen skall förelägga den kommitté som avses i artikel 7 ett förslag till åtgärder.b) Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas på det sätt som fastställs i den artikeln. Ordföranden får inte rösta.c) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.d) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet. Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 14 1. Varje enskild medlemsstat skall säkerställa att fartyg som seglar under dess flagg är konstruerade i enlighet med och fortfarande motsvarar en erkänd organisations krav på skrov, maskineri samt el- och kontrollinstallationer.2. En medlemsstat kan besluta att använda sådana regler som den anser vara likvärdiga med en erkänd organisations regler endast om den omedelbart anmäler dem till kommissionen i överensstämmelse med förfarandet i direktiv 83/189/EEG och till de andra medlemsstaterna, samt förutsatt att ingen annan medlemsstat eller kommissionen har invändningar mot dem och att de befinns vara likvärdiga enligt förfarandet i artikel 13.Artikel 15 1. De erkända organisationerna skall regelbundet samråda med varandra för att deras tekniska standarder och genomförandet av dessa skall förbli likvärdiga. De skall förse kommissionen med regelbundna rapporter om grundläggande framsteg i fråga om standarder.2. De erkända organisationerna skall visa samarbetsvilja gentemot hamnstaters kontrollmyndigheter när ett fartyg som har klassificerats av dem berörs, särskilt när det gäller att underlätta åtgärdandet av konstaterade fel eller andra brister.3. De erkända organisationerna skall förse administrationen med alla relevanta uppgifter om ändringar av klass eller uteslutande ur klassen av fartyg.4. De erkända organisationerna skall inte utfärda certifikat till ett fartyg som har uteslutits ur klassen eller ändrat klass av säkerhetsorsaker, förrän de har samrått med flaggstatens behöriga administration för att avgöra om en fullständig inspektion är nödvändig.Artikel 16 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1995.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall omedelbart till kommissionen överlämna texterna till alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta.Artikel 17 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 november 1994.På rådets vägnarM. WISSMANOrdförande() EGT nr C 167, 18.6.1993, s. 13.() EGT nr C 34, 2.2.1994, s. 14.() 3 Europaparlamentets yttrande av den 9 mars 1994 (EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 9), Rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 september 1994 (EGT nr C 301, 27.10.1994, s. 75) och Europaparlamentets beslut av den 16 november 1994.() EGT nr C 271, 7.10.1993, s. 1.() EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33.() EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/10/EG (EGT nr L 100, 19.4.1994, s. 30).BILAGAMINIMIKRITERIER FÖR DE ORGANISATIONER SOM AVSES I ARTIKEL 3 A. ALLMÄNNA KRITERIER 1. Den erkända organisationen måste kunna dokumentera en omfattande erfarenhet av att bedöma konstruktion och byggande av handelsfartyg.2. Organisationen bör ha en klassad flotta om minst 1 000 oceangående fartyg (över 100 BRT) som tillsammans utgör minst 5 miljoner BRT.3. Organisationen måste ha teknisk personal i proportion till antalet klassade fartyg. Det behövs minst 100 heltidsanställda inspektörer för att motsvara kraven i punkt 2.4. Organisationen bör ha uttömmande regler och föreskrifter för konstruktion, byggande och periodisk besiktning av handelsfartyg, och dessa bör offentliggöras samt uppdateras och förbättras löpande genom forsknings- och utvecklingsprogram.5. Organisationen bör offentliggöra sitt fartygsregister årligen.6. Organisationen bör inte vara kontrollerad av redare eller skeppsbyggare eller av andra som har kommersiella intressen i tillverkning, utrustning, reparation eller nyttjande av fartyg. Organisationen bör inte vara huvudsakligen beroende av ett enda kommersiellt företag för sin inkomst.B. SÄRSKILDA KRITERIER 1. Organisationena) har en betydande personal för tekniska frågor, ledning, stödjande uppgifter och forskning, som står i proportion till arbetsuppgifterna och till antalet klassade fartyg och som övervakar utvecklingen av organisationens kapacitet samt utarbetar och upprätthåller regler och föreskrifter,b) är världsomspännande genom sin särskilda tekniska personal och genom andra erkända organisationers särskilda tekniska personal.2. Organisationen styrs av allmänna etiska regler.3. Organisationen leds och administreras på ett sådant sätt att sekretessen säkerställs i fråga om den information som administrationen kräver.4. Organisationen är beredd att förse administrationen med relevanta uppgifter.5. Organisationens ledning har definierat och dokumenterat sin politik, sina mål och sitt åtagande i förhållande till kvalitet, och har säkerställt att politiken förstås, genomförs och upprätthålls på alla nivåer inom organisationen.6. Organisationen har utvecklat, genomfört och upprätthållit ett effektivt internt system för kvalitet som grundar sig på lämpliga delar av internationellt godkända kvalitetsstandarder och som stämmer överens med CEN-standarderna 45004 (inspektionsorgan) och 29001, så som de tolkas i "Quality System Certification Scheme Requirements" (IACS) och som bland annat säkerställer atta) organisationens regler och föreskrifter fastställs och upprätthålls på ett systematiskt sätt,b) organisationens regler och föreskrifter efterlevs,c) kraven på det föreskrivna arbete som organisationen har bemyndigats att utföra är uppfyllda,d) ansvar och befogenheter hos samt inbördes förhållande mellan anställda vars arbete påverkar kvaliteten på organisationens tjänster definieras och dokumenteras,e) allt arbete utförs under kontrollerade förhållanden,f) det finns ett kontrollsystem som övervakar de handlingar och det arbete som utförs av inspektörer samt teknisk och administrativ personal som är anställd direkt av organisationen,g) kraven på det viktigare föreskrivna arbete som organisationer har bemyndigats för, endast utförs av eller direkt övervakas av dess särskilda inspektörer eller genom andra erkända organisationers särskilda inspektörer,h) det finns ett system för utbildning av inspektörer och för kontinuerlig uppdatering av deras kunskap,i) registrering bevaras som visar att de föreskrivna standarderna har uppfyllts på de punkter som omfattas av de utförda tjänsterna och att kvalitetssystemet fungerar effektivt, samtj) det finns ett omfattande system för planerad och dokumenterad intern kontroll av kvalitetsrelaterade aktiviteter inom alla delar av organisationen.7. Organisationen måste visa förmåga atta) utveckla och hålla aktuell en fullständig och tillräcklig samling egna regler och föreskrifter om skrov, maskineri samt el- och kontrollutrustning som har samma kvalitet som internationellt erkända tekniska standarder på grundval av vilka certifikat inom ramen för SOLAS, säkerhetscertifikat för passagerarfartyg (avseende fartygets konstruktion och de viktigaste maskinerna ombord) samt certifikat inom ramen för lastlinjekonventionen (avseende fartygets styrka) kan utfärdas,b) utföra alla inspektioner och besiktningar som de internationella konventionerna kräver för att certifikat skall kunna utfärdas, inklusive möjligheterna att med hjälp av kvalificerade yrkesmänniskor bedöma användningen och upprätthållandet av säkerhetsorganisationssystemet, både i land och ombord på fartygen, och som skall omfattas av certifieringen.8. Organisationens system för kvalitet certifieras av ett oberoende kontrollorgan som har erkänts av administrationen i den stat där organisationen har hemvist.9. Organisationen bör tillåta att företrädare för administrationen och andra berörda parter deltar i utvecklingen av dess regler och/eller föreskrifter.


Avis juridique important

|

32000L0084

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/84/EG av den 19 januari 2001 om bestämmelser beträffande sommartid

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 031 , 02/02/2001 s. 0021 - 0022

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/84/EGav den 19 januari 2001om bestämmelser beträffande sommartidEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Genom Europaparlamentets och rådets åttonde direktiv 97/44/EG av den 22 juli 1997 om bestämmelser beträffande sommartid(4) infördes för åren 1998, 1999, 2000 och 2001 ett gemensamt datum och klockslag för sommartidens början och upphörande i samtliga medlemsstater.(2) Eftersom medlemsstaterna tillämpar bestämmelser om sommartid är det viktigt för den inre marknadens funktion att även fortsättningsvis ett gemensamt datum och klockslag för sommartidens början och upphörande fastställs för hela gemenskapen.(3) Medlemsstaterna anser att det är lämpligast att sommartid gäller från slutet av mars fram till slutet av oktober. Denna period bör därför behållas.(4) För att vissa sektorer skall fungera väl krävs en stabil och långsiktig tidsplanering; detta gäller inte enbart transport- och kommunikationssektorerna utan även andra sektorer inom näringslivet. Det är därför nödvändigt att anta bestämmelser om sommartiden vilka gäller under en ospecificerad tid. I artikel 4 i direktiv 97/44/EG föreskrivs att Europaparlamentet och rådet före den 1 januari 2001 skall anta bestämmelser om det system som skall gälla från och med 2002.(5) Av tydlighets- och nogrannhetsskäl bör en tidsplan över sommartidens början och upphörande offentliggöras vart femte år för de fem efterföljande åren.(6) Tillämpningen av detta direktiv bör dessutom följas upp genom en rapport som kommissionen skall överlämna till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén om hur dessa bestämmelser påverkar de berörda sektorerna. Rapporten bör baseras på uppgifter som i god tid tillhandahålls av medlemsstaterna, så att rapporten kan färdigställas inom den fastställda tidsfristen.(7) Eftersom en fullständig harmonisering av sommartiden i syfte att underlätta transporter och kommunikationer inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå kan gemenskapen vidta åtgärden i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.(8) Av geografiska skäl bör de gemensamma bestämmelserna om sommartid inte gälla för medlemsstaternas utomeuropeiska territorier.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med sommartid den del av året under vilken klockan ställs fram med 60 minuter jämfört med resten av året.Artikel 2Från och med 2002 skall sommartiden i alla medlemsstater börja klockan 01.00 Greenwichtid (Greenwich Mean Time, GMT) den sista söndagen i mars.Artikel 3Från och med 2002 skall sommartiden i alla medlemsstater upphöra klockan 01.00 Greenwichtid (Greenwich Mean Time, GMT) den sista söndagen i oktober.Artikel 4Kommissionen skall för första gången vid offentliggörandet av detta direktiv och därefter vart femte år offentliggöra ett meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(5), som innehåller en tidsplan som anger när sommartiden skall börja och upphöra under de följande fem åren.Artikel 5Kommissionen skall senast den 31 december 2007 överlämna en rapport till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén om hur bestämmelserna i detta direktiv påverkar de berörda sektorerna.Rapporten skall upprättas på grundval av uppgifter som medlemsstaterna har överlämnat till kommissionen senast den 30 april 2007.Kommissionen skall vid behov lägga fram lämpliga förslag i enlighet med slutsatserna i den rapport som avses i föregående stycke.Artikel 6Detta direktiv gäller inte för medlemsstaternas utomeuropeiska territorier.Artikel 7Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2001. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 8Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 9Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 januari 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarB. RingholmOrdförande(1) EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 136.(2) Yttrandet avgivet den 29 november 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT).(3) Europaparlamentets yttrande av den 12 december 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT) och rådets beslut av den 20 december 2000.(4) EGT L 206, 1.8.1997, s. 62.(5) EGT C 35, 2.2.2001.


title: Kommissionens direktiv 2006/33/EG av den  20 mars 2006  om ändring av direktiv 95/45/EG när det gäller para-orange (E 110) och titandioxid (E 171)   (Text av betydelse för EES)

text:
               21.3.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 82/10

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/33/EG
   av den 20 mars 2006
   om ändring av direktiv 95/45/EG när det gäller para-orange (E 110) och titandioxid (E 171)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel (1), särskilt artikel 3.3 a,
   efter att ha samrått med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens direktiv 95/45/EG av den 26 juli 1995 om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel (2) fastställs renhetskriterier för de färgämnen som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen som används i livsmedel (3).

               (2)

               Färgämnet para-orange (E 110) är genom direktiv 94/36/EG godkänt för användning i vissa livsmedel. Det finns vetenskapliga bevis för att Sudan I (1-(fenylazo)-2-naftalenol) under vissa omständigheter kan bildas som biprodukt vid framställningen av para-orange. Sudan I är ett otillåtet färgämne och ett oönskat ämne i livsmedel. Ämnets halt i para-orange bör därför begränsas till en mängd som ligger under detektionsgränsen, dvs. 0,5 mg/kg. Renhetskriterierna för para-orange (E 110) bör därför ändras i enlighet med detta.

               (3)

               Man bör beakta de specifikationer och analysmetoder för tillsatser som anges i Codex Alimentarius, som utarbetats av FAO/WHO:s gemensamma expertkommitté för livsmedelstillsatser (JECFA). JECFA började genomföra ett systematiskt program för att ersätta tester avseende tungmetaller (t.ex. bly) i alla specifikationer för livsmedelstillsatser med adekvata gränsvärden för enskilda farliga metaller. Dessa gränsvärden bör därför ändras för para-orange (E 110).

               (4)

               Färgämnet titandioxid (E 171) är genom direktiv 94/36/EG godkänt för användning i vissa livsmedel. Titandioxid kan tillverkas så att kristaller i antingen formen anatas eller rutil erhålls. Den skivformiga rutiltitandioxiden skiljer sig från anatasformen vad gäller struktur och optiska egenskaper (pärlemoreffekt). Det finns ett tekniskt behov av skivformig rutiltitandioxid som färgämne i livsmedel och i filmbeläggningar på kosttillskott i tablettform. Den 7 december konstaterade Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att användningen av rutiltitandioxid i skivform eller amorf form inte utgjorde någon fara för säkerheten. Renhetskriterierna för titandioxid (E 171) bör därför ändras så att både anatas och rutil omfattas.

               (5)

               Direktiv 95/45/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagan till direktiv 95/45/EG skall ändras på det sätt som anges i bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 10 april 2007. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av det här direktivet.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 20 mars 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 40, 11.2.1989, s. 27. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EUT L 226, 22.9.1995, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/47/EG (EUT L 113, 20.4.2004, s. 24).

      (3)  EGT L 237, 10.9.1994, s. 13. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

      BILAGA
      I bilagan till direktiv 95/45/EG skall del B ändras på följande sätt:

                  1.

                  Den text som gäller Sunset Yellow FCF (E 110) skall ersättas med följande:

                              ”E 110 PARA-ORANGE

                                 Synonymer

                              Sunset Yellow FCF, CI Food Yellow 3, Orange Yellow S

                                 Definition

                              Para-orange består huvudsakligen av dinatrium-2-hydroxi-1-(4-sulfonatfenylazo)-naftalen-6-sulfonat och åtföljande färgämnen samt natriumklorid och/eller natriumsulfat som de viktigaste ofärgade komponenterna.
                              Para-orange beskrivs som natriumsaltet. Även kalcium- och kaliumsalt är tillåtna.

                              Klass

                              Monoazo

                              CI-nummer

                              15985

                              EINECS-nummer

                              220-491-7

                              Kemiskt namn

                              Dinatrium 2-hydroxi-1-(4-sulfonatfenylazo)-naftalen-6-sulfonat

                              Kemisk formel

                              C16H10N2Na2O7S2

                              Molekylvikt

                              452,37

                              Halt

                              Minst 85 % färgämnen totalt, uttryckta som natriumsalt
                              E1 %
                                 1 cm 555 vid ca 485 nm i vattenlösning med pH 7

                                 Beskrivning

                              Orangerött pulver eller granulat

                              Identifiering

                                          A.

                                          Spektrometri

                              Maximum i vatten vid ca 485 nm vid pH 7

                                          B.

                                          Orange lösning i vatten

                              Renhetsgrad

                              Ämnen som inte löses i vatten

                              Högst 0,2 %

                              Åtföljande färgämnen

                              Högst 5,0 %

                              1-(fenylazo)-2-naftalenol (Sudan I)

                              Högst 0,5 mg/kg

                              Andra organiska föreningar än färgämnen:

                              4-aminobensen-1-sulfonsyra
                              3-hydroxinaftalen-2,7-disulfonsyra
                              6-hydroxinaftalen-2-sulfonsyra
                              7-hydroxinaftalen-1,3-disulfonsyra
                              4,4′-diazoaminodi(bensensulfonsyra )
                              6,6′-oxidi(naftalen-2-sulfonsyra)

                              Totalt högst 0,5 %

                              Osulfonerade primära aromatiska aminer

                              Högst 0,01 % (uttryckt som anilin)

                              Ämnen som kan extraheras med eter

                              Högst 0,2 % under neutrala förhållanden

                              Arsenik

                              Högst 3 mg/kg

                              Bly

                              Högst 2 mg/kg

                              Kvicksilver

                              Högst 1 mg/kg

                              Kadmium

                              Högst 1 mg/kg”

                  2.

                  Den text som gäller titandioxid (E 171) skall ersättas med följande:

                              ”E 171 TITANDIOXID

                                 Synonymer

                              CI Pigment White 6

                                 Definition

                              Titandioxid består huvudsakligen av ren anatas- och/eller rutiltitandioxid som kan vara belagd med små mängder aluminiumoxid och/eller kiseldioxid för att produktens tekniska egenskaper skall förbättras.

                              Klass

                              Oorganisk

                              CI-nummer

                              77891

                              EINECS-nummer

                              236-675-5

                              Kemiskt namn

                              Titandioxid

                              Kemisk formel

                              TiO2

                              Molekylvikt

                              79,88

                              Halt

                              Minst 99 % i en aluminiumoxid- och kiselfri produkt

                                 Beskrivning

                              Vitt till svagt färgat pulver

                              Identifiering

                              Löslighet

                              Olösligt i vatten och organiska lösningsmedel. Löses långsamt i fluorvätesyra och i varm koncentrerad svavelsyra.

                              Renhetsgrad

                              Torkningsförlust

                              Högst 0,5 % (105 °C, 3 timmar)

                              Glödgningsförlust

                              Högst 1,0 % i substans fri från flyktiga ämnen (800 °C)

                              Aluminiumoxid och/eller kiseldioxid

                              Totalt högst 2,0 %

                              Ämnen som löses i 0,5 N HCl

                              Högst 0,5 % i aluminiumoxid- och kiselfri produkt. För produkter som innehåller aluminiumoxid och/eller kiseldioxid: högst 1,5 % i den produkt som säljs.

                              Vattenlösliga ämnen

                              Högst 0,5 %

                              Kadmium

                              Högst 1 mg/kg

                              Antimon

                              Högst 50 mg/kg vid fullständig upplösning

                              Arsenik

                              Högst 3 mg/kg vid fullständig upplösning

                              Bly

                              Högst 10 mg/kg vid fullständig upplösning

                              Kvicksilver

                              Högst 1 mg/kg vid fullständig upplösning

                              Zink

                              Högst 50 mg/kg vid fullständig upplösning”


title: Kommissionens direktiv 2010/70/EU av den 28 oktober 2010 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG vad gäller giltighetstiden för införande av det verksamma ämnet karbendazim i bilaga I  Text av betydelse för EES

text:
               29.10.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 283/27

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/70/EU
   av den 28 oktober 2010
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG vad gäller giltighetstiden för införande av det verksamma ämnet karbendazim i bilaga I
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1 andra stycket andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Karbendazim infördes som verksamt ämne i bilaga I till direktiv 91/414/EEG genom kommissionens direktiv 2006/135/EG (2). Detta införande upphör att gälla den 31 december 2010.

               (2)

               Införandet av ett verksamt ämne får på begäran förlängas med högst tio år. Den 6 augusti 2007 mottog kommissionen en sådan begäran om att förlänga införandet av detta ämne från anmälaren.

               (3)

               Den 10 januari 2008 överlämnade anmälaren teknisk dokumentation till den rapporterande medlemsstaten Tyskland till stöd för sin begäran. Tyskland lade fram utkastet till sin omprövningsrapport den 27 juli 2009. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet utförde sedan en expertgranskning som färdigställdes den 30 april 2010.

               (4)

               Eftersom det inte är möjligt att slutföra förlängningsförfarandet före det datum då införandet av karbendazim upphör, och eftersom begäran om förlängning lämnades in i god tid, bör i enlighet med artikel 5.5 i direktiv 91/414/EEG en förlängning medges för den period som behövs för att slutföra förfarandet.

               (5)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ”31 december 2010” i rad nr 149 (karbendazim (ospecificerade stereoisomerer) CAS-nr: 10605-21-7 CIPAC-nr: 263), sjätte kolumnen (Införande till och med) ersättas med ”13 juni 2011”.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2010 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2011.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 28 oktober 2010.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUT L 349, 12.12.2006, s. 37.


Avis juridique important

|

31985L0586

Rådets direktiv 85/586/EEG av den 20 december 1985 om anpassning av direktiven 64/432/EEG, 64/433/EEG, 77/99/EEG, 77/504/EEG, 80/217/EEG och 80/1095/EEG som berör veterinärsektorn med anledning av Spaniens och Portugals anslutning

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 372 , 31/12/1985 s. 0044 - 0045 Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 40 s. 0111  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 40 s. 0111  Finsk specialutgåva Område 3 Volym 20 s. 0074  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 20 s. 0074

RÅDETS DIREKTIV av den 20 december 1985 om anpassning av direktiven 64/432/EEG, 64/433/EEG, 77/99/EEG, 77/504/EEG, 80/217/EEG och 80/1095/EEG som berör veterinärsektorn med anledning av Spaniens och Portugals anslutning (85/586/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av Anslutningsakten för Spanien och Portugal, särskilt artikel 396 i denna,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:På grund av Spaniens och Portugals anslutning bör de förteckningar över laboratorier vilka upprättats enligt gemenskapsregler kompletteras, nämligen rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen(), senast ändrat genom direktiv 85/320/EEG(), och rådets direktiv 80/217/EEG av den 22 januari 1980 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest(), senast ändrat genom direktiv 84/645/EEG().Det är lämpligt att anpassa intygen inom gemenskapen som avser både handeln med levande boskap och svin och kontrollmärkningen av färskt kött och köttprodukter. Denna anpassning berör direktiv 64/432/EEG, rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen(), senast ändrad genom direktiv 85/325/EEG(), och rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen(), senast ändrat genom direktiv 85/328/EEG().Rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 om renrasiga avelsdjur av nötkreatur(), senast ändrat genom Anslutningsakten för Grekland(), bör ändras för att beakta det undantag som Portugal medgivits i artikel 343 i 1985 års anslutningsakt.De kontrollåtgärder som Portugal och Spanien kommer att bli tvungna att vidta för att utrota klassisk svinpest bör fastställas i enlighet med ett gemenskapsförfarande. Rådets direktiv 80/1095/EEG av den 11 november 1980 om fastställande av villkoren för att göra och hålla gemenskapens territorium fritt från klassisk svinpest(), senast ändrat genom direktiv 81/47/EEG(), bör anpassas i detta syfte.Begreppet region enligt direktiv 64/432/EEG bör definieras ytterligare för att beakta Spaniens och Portugals anslutning.I enlighet med artikel 2.3 i Anslutningsfördraget för Spanien och Portugal får gemenskapens institutioner före anslutningen vidta de åtgärder som avses i artikel 396 i anslutningsakten den dag detta fördrag träder i kraft.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 64/432/EEG ändras på följande sätt:1. Följande strecksatser skall läggas till i artikel 2 o:"- Spanien: Provincia,- Portugal: fastlandet; distrito och andra delar av Portugals territorium; regiao autonoma."2. I bilaga B skall följande punkter läggas till i punkt 12:"k) Spanien - Laboratorio de Sanidad y Producción Animal, Granada,l) Portugal - Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."3. I bilaga C skall följande läggas till i punkt A.9:"k) Spanien - Centro Nacional de Brucelosis de Murcia.l) Portugal - Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."4. I bilaga F skall fotnot 4 till förebild 1 () kompletteras med följande:"Spanien: Inspector Veterinario,Portugal: Inspector veterinário."5. I bilaga F skall fotnot 5 till förebild 2 () kompletteras med följande:" i Spanien: Inspector Veterinario,i Portugal: Inspector veterinário."6. I bilaga F skall fotnot 4 till förebild 3 () kompletteras med följande:" i Spanien: Inspector Veterinario,i Portugal: Inspector veterinário."7. I bilaga F skall fotnot 5 till förebild 4 () kompletteras med följande:" i Spanien: Inspector Veterinario.i Portugal: Inspector veterinário."8. I bilaga G skall följande läggas till i punkt A.2:"j) Spanien: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de Barcelona.k) Portugal: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."Artikel 2 I kapitel X punkt 49 a i bilaga 1 till direktiv 64/433/EEG skall "- ESP - P" fogas till den första strecksatsen.Artikel 3 I första strecksatsen i punkt 33 a i kapitel VII i bilaga A till direktiv 77/99/EEG, skall "ESP - P" införas efter "E".Artikel 4 Följande stycke skall införas i artikel 2 i direktiv 77/504/EEG:"Portugal tillåts dock härmed att fram till den 31 december 1990 behålla de importrestriktioner för nötkreatur som anges i första strecksatsen i föregående stycke, om de raser som berörs inte finns med i förteckningen över de raser som tillåts i Portugal. Portugal skall anmäla förteckningen över tillåtna raser till kommissionen och till medlemsstaterna."Artikel 5 Följande tillägg skall göras i förteckningen över nationella svinpestlaboratorier i bilaga 2 till direktiv 80/217/EEG:"Spanien: Laboratorio de Sanidad y Producción Animal de BarcelonaPortugal: Laboratório Nacional de Investigação Veterinária - Lisboa."Artikel 6 Direktiv 80/1095/EEG skall ändras på följande sätt:1. Följande stycke skall läggas till i artikel 3.2:"Portugals och Spaniens status skall fastställas i enlighet med samma förfarande före den 1 juli 1986 för att specificera de kontrollåtgärder som kan visa sig lämpliga."2. Följande tillägg skall göras till artikel 12.2:"och när det gäller Portugal och Spanien före den 1 juli 1992."Artikel 7 Som följd av att Spaniens och Portugals anslutningsakter träder i kraft skall medlemsstaterna senast den 1 januari 1986 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast meddela kommissionen detta.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 1985.På rådets vägnarR. STEICHENOrdförande() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.() EGT nr L 168, 28.6.1985, s. 36.() EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 11.() EGT nr L 339, 27.12.1984, s. 33.() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.() EGT nr L 168, 28.6.1985, s. 47.() EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 85.() EGT nr L 168, 28.6.1985, s. 50.() EGT nr L 206, 12.8.1977, s. 8.() EGT nr L 291, 19.11.1979, s. 17.() EGT nr L 325, 1.12.1980, s. 5.() EGT nr L 186, 8.7.1981, s. 20.() EGT nr L 339, 27.12.1984, s. 33.() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.


Avis juridique important

|

31992L0069

Kommissionens direktiv 92/69/EEG av den 31 juli 1992 om anpassning till tekniska framsteg för sjuttonde gången av rådets direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 383 , 29/12/1992 s. 0113 - 0115 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 6 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 6 s. 0003  L 383A 29/12/1992 P. 0001 - 0235

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/69/EEG av den 31 juli 1992 om anpassning till tekniska framsteg för sjuttonde gången av rådets direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnenEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(1), senast ändrat genom direktiv 92/32/EEG(2), särskilt artikel 28 och 29 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 3.1 i direktiv 67/548/EEG och artikel 3 i rådets direktiv 88/379/EEG av den 7 juni 1988 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (beredningar)(3), senast ändrat genom kommissionens direktiv 90/492/EEG(4), skall ämnens och preparats fysikaliskt-kemiska egenskaper, toxicitet och ekotoxicitet bestämmas med de metoder som anges i bilaga 5 till direktiv 67/548/EEG.Texten till bilaga 5 till direktiv 67/548/EEG offentliggörs för närvarande i två delar, den ena som bilaga till kommissionens direktiv 84/449/EEG(5) och den andra som bilaga till kommissionens direktiv 88/302/EEG(6).Med hänsyn till den tekniska utvecklingen är det nödvändigt att ändra de testmetoder som anges i bilagan till kommissionens direktiv 84/449/EEG.Den tekniska utvecklingen nödvändiggör dessutom en förändring av den metod som tillämpas för att testa tillväxthämning hos alger. Metoden, som för närvarande finns i bilagan till kommissionens direktiv 88/302/EEG, bör samtidigt överföras till bilagan till direktiv 84/449/EEG.I enlighet med rådets direktiv 86/609/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål(7), är det lämpligt att minimera det antal djur som används för försök.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagan till direktiv 84/449/EEG skall ersättas med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 Den metod för att testa tillväxthämningen hos alger som anges i bilagan till direktiv 88/302/EEG skall utgå.Artikel 3 Medlemsstaterna skall senast den 30 oktober 1993 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar bestämmelserna skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 31 juli 1992.På kommissionens vägnarKarel VAN MIERTLedamot av kommissionen(1) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1.(2) EGT nr L 154, 5.6.1992, s. 1.(3) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 14.(4) EGT nr L 275, 5.10.1990, s. 35.(5) EGT nr L 251, 19.9.1984, s. 1.(6) EGT nr L 133, 30.5.1988, s. 1 och EGT nr L 136, 2.6.1988, s. 20.(7) EGT nr L 358, 18.12.1986, s. 1.