Avis juridique important

|

31995L0028

Europaparlamentets och rådets direktiv 95/28/EG av den 24 oktober 1995 om brinnegenskaperna hos material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 281 , 23/11/1995 s. 0001 - 0030

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 95/28/EG av den 24 oktober 1995 om brinnegenskaperna hos material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), ochmed beaktande av följande:Den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Det är viktigt att vidta åtgärder i detta syfte.De tekniska kraven som vissa fordonskategorier måste uppfylla enligt nationell lagstiftning har bland annat samband med brinnegenskaperna hos de material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon.Dessa krav varierar mellan medlemsstaterna.Särskilt för att medge tillämpning av det EEG-typgodkännandeförfarande som behandlades i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (4), måste alla medlemsstater anta likadana krav, antingen som komplement till eller som ersättning för befintliga bestämmelser.Detta direktiv kommer att utgöra ett av flera separata direktiv för EEG-typgodkännandeförfarande som har upprättats genom rådets direktiv 70/156/EEG. Följaktligen bör de bestämmelser som i direktiv 70/156/EEG har fastställts med avseende på fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter gälla inom ramen för detta direktiv.Det är lämpligt att referera till rådets direktiv 77/649/EEG (5), vilket anger metoden för bestämning av "referenspunkten" ("R-punkten").För att garantera passagerarnas säkerhet och trafiksäkerheten är det viktigt att material som används i inredningen till linje- och långsfärdsbussar uppfyller minimikrav för att undvika eller åtminstone dämpa flamutvecklingen så att passagerarna hinner evakuera fordonet i händelse av brand.Det är önskvärt att införa alternativa förfaranden för typgodkännande av fordon som system i enlighet med detta direktiv, dvs. antingen på grundval av provningar avseende brinnegenskaperna hos material som används i inredningen till motorfordon eller på grundval av ett EEG-typgodkännande för komponent för varje material och/eller utrustning som säten, gardiner etc. som används i inredningen till dessa fordon, varvid det måste kontrolleras att sådana material och/eller utrustningar är riktigt installerade.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I detta direktiv avses med- "fordon": varje fordon enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG,- "komponent": en anordning enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 2 Om tillämpliga krav enligt bilagorna I, IV, V och VI till detta direktiv är uppfyllda får medlemsstaterna inte vägra att utfärda- EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon eller vägra eller förbjuda försäljning, registrering, idrifttagande eller användning av ett fordon av skäl som har samband med brinnegenskaperna hos material som används i inredningen av dess karosseri,- EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en komponent som används i inredningen av fordonets karosseri eller förbjuda dess försäljning eller användning av skäl som har samband med brinnegenskaperna hos material som används vid dess tillverkning.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter direktivets antagande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Från det datum som avses i första stycket får medlemsstaterna inte längre förbjuda vare sig att fordon tas i drift eller att komponenter säljs eller används om de är utformade i enlighet med detta direktiv.De skall tillämpa dessa bestämmelser 36 månader efter antagandet av detta direktiv.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när den offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall införas skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 24 oktober 1995.På Europaparlamentets vägnarK. HÄNSCHOrdförandePå rådets vägnarL. ATIENZA SERNAOrdförande(1) EGT nr C 154, 19.6.1992, s. 4.(2) EGT nr C 332, 16.12.1992, s. 12.(3) Europaparlamentets yttrande av den 29 oktober 1992 (EGT nr C 305, 23.11.1992, s. 109), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 december 1994 (EGT nr C 384, 31.12.1994, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 15 juni 1995 (EGT nr C 166, 3.7.1995).(4) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 93/81/EEG (EGT nr L 264, 23.10.1993, s. 49).(5) EGT nr L 267, 19.10.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 90/630/EEG (EGT nr L 341 av den 6.12.1990, s. 20).BILAGA I TILLÄMPNINGSOMRÅDE, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, BEVILJANDE AV EEG-TYPGODKÄNNANDE, SPECIFIKATIONER, ÄNDRINGAR AV TYPEN, PRODUKTIONENS ÖVERENSSTÄMMELSE, KRAV AVSEENDE INSTALLATION I FORDONET 1. TillämpningsområdeI detta direktiv behandlas brinnegenskaper (antändbarhet, brinnhastighet och smältegenskaper) för material som används i inredningen till fordon av kategori M3 för fler än 22 passagerare och som inte är avsedda för stående passagerare eller stadskörning (stadsbussar).Medlemsstater som före det datum som anges i artikel 3.1 tredje stycket i detta direktiv har lagstiftning om brinnegenskaperna hos material som används i inredningen till andra fordonskategorier än den som nämns ovan kan även fortsättningsvis tillämpa denna lagstiftning förutsatt att de accepterar typgodkännande för övriga fordonskategorier i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv.2. DefinitionerI detta direktiv avses med:2.1 "Godkännande av ett fordon": varje godkännande av en fordonstyp enligt definitionen i punkt 2.2 med avseende på brinnegenskaper hos invändiga komponenter i passagerarutrymmet.2.2 "Fordonstyp": en kategori fordon som inte avviker i sådana väsentliga avseenden som:2.2.1 De anordningar som förekommer i passagerarutrymmet, som material, säten, gardiner, separationsväggar, etc.2.2.2 Massan av de anordningar som används, i den mån de påverkar de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.2.2.3 Tillbehörsutrustning eller anordningar, i den mån de inte har någon negativ inverkan på de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.2.3 "Godkännande av en komponent": varje godkännande av anordningar, som material, säten, gardiner, separationsväggar, etc.2.4 "Typ av komponent": de komponenter som inte avviker i sådana väsentliga avseenden som:2.4.1 grundmaterial (t.ex. ull, plast, gummi, blandade material).2.4.2 avsedd användning (stoppning i säten, takklädsel, etc.).2.4.3 tillverkarens typbeteckning.2.4.4 antalet skikt för kompositmaterial.2.4.5 andra karaktäristika i den mån dessa har märkbar inverkan på de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.2.5 "Passagerarutrymme": det utrymme som är avsett för passagerare och förare (inklusive bar, kök, toalett, etc.), begränsat av- taket,- golvet,- sidoväggarna,- dörrarna,- utvändiga rutor,- vägg till bakre utrymme, eller ett plan bildat av baksidan av baksätets ryggstöd,- på förarens sida av fordonets längsgående, vertikala mittplan, det tvärgående vertikalplanet genom förarens R-punkt enligt definitionen i bilaga III till direktiv 77/649/EEG,- det främre skottet på motsatt sida av fordonets längsgående, vertikala mittplan.2.6 "Säte": en konstruktion som är fristående eller inbyggd i fordonets konstruktion, komplett med klädsel och avsedd som sittplats för en vuxen person. Termen "säte" omfattar såväl enskilda säten som del av bänk avsedd för en vuxen person.2.7 "Grupp av säten": antingen säten av bänktyp eller separata säten placerade sida vid sida (dvs. med de främsta förankringarna för det ena sätet i linje med eller framför de bakersta förankringarna och i linje med eller bakom de främsta förankringarna för ett annat säte) som har plats för en eller flera sittande vuxna personer.2.8 "Bänk": varje konstruktion, komplett med klädsel som är avsedd som sittplats för mer än en vuxen person.2.9 "Brinnhastighet": kvoten mellan avbränd sträcka, mätt enligt bilaga IV och/eller VI till detta direktiv, och brinntiden för denna sträcka. Brinnhastigheten uttrycks i millimeter per minut.2.10 "Kompositmaterial": varje material bestående av flera skikt av liknande eller olika material som över hela sin yta har sammanfogats genom limning, klistring, plätering, svetsning, etc.Material som har sammanfogats med avbrott (till exempel med sömmar, högfrekvenssvetspunkter, nitning) skall inte uppfattas som kompositmaterial.2.11 "Exponerad yta": den sida av ett material som är vänd mot passagerarutrymmet när materialet är monterat i fordonet.2.12 "Stoppning": varje kombination av invändig fyllning och klädsel som tillsammans utgör madrassering av sätesramen.2.13 "Invändig beklädnad": alla material som tillsammans utgör ytbeklädnad och underlag på tak, väggar eller golv.3. Ansökan om EEG-typgodkännande av fordon3.1 Ansökan om EEG-typgodkännande av fordon i enlighet med artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG för en fordonstyp med avseende på brinnegenskaperna hos material som används i passagerarutrymmet skall inlämnas av fordonstillverkaren eller dennes behörige företrädare.3.2 En förlaga för informationsdokumentet framgår av bilaga II, tillägg 1.3.3 Följande måste inlämnas för kontroll till det tekniska organ som svarar för typgodkännandeprovningarna:3.3.1 När det gäller invändiga komponenter utan EEG-typgodkännande: Provexemplar, till det antal som specificeras i punkterna 7.2, 7.3 och 7.4 nedan, av de komponenter som används i fordonen, som är representativa för den typ som skall godkännas.3.3.2 När det gäller invändiga komponenter som redan har beviljats typgodkännande: dess typgodkännanden skall bifogas ansökan för fordonets typgodkännande.3.3.3 Ett fordon som är representativt för den typ som skall godkännas.4. Ansökan om EEG-typgodkännande av en komponent4.1 Ansökan om EEG-typgodkännande av en komponent i enlighet med artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG för godkännande av komponent med avseende på dess brinnegenskaper skall inlämnas av tillverkaren.4.2 En förlaga för informationsdokumentet framgår av bilaga II, tillägg 2.4.3 Följande måste inlämnas för kontroll till det tekniska organ som svarar för typgodkännandeprovningarna:4.3.1 Provexemplar till det antal som specificeras i punkterna 7.2, 7.3 och 7.4 nedan. Provexemplaren skall vara tydligt och outplånligt märkta med tillverkarens handelsnamn eller märke och typbeteckning.4.3.2 För anordningar som säten, gardiner, separationsväggar, etc., de provexemplar som specificeras i 4.3.1 jämte en komplett anordning enligt ovan.5. Beviljande av EEG-typgodkännande5.1 Om relevanta krav är uppfyllda skall EEG-typgodkännande beviljas i enlighet med artikel 4.3 och, i tillämpliga fall, 4.4 i direktiv 70/156/EEG.5.2 En förlaga för EEG-typgodkännandeintyg framgår av:5.2.1 Bilaga III, tillägg 1, för ansökningar enligt 3.1.5.2.2 Bilaga III, tillägg 2, för ansökningar enligt 4.1.5.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall tilldelas varje typ av fordon och varje typ av komponent som godkänns. Medlemsstaten får inte tilldela en annan typ av fordon eller komponent samma nummer.6. Märkning6.1 Varje komponent som överensstämmer med en typ som har godkänts enligt detta direktiv skall vara försett med ett EEG-typgodkännandemärke. Detta märke skall bestå av6.1.1 en rektangel som omger den gemena bokstaven "e", följd av särskiljande siffror eller särskiljande bokstäver som kännetecknar den medlemsstat vilken har beviljat typgodkännandet av en komponent:>Plats för tabell>6.1.2 i närheten av rektangeln:6.1.2.1 det basgodkännandenummer som ingår i avsnitt 4 av det typgodkännandenummer som refereras till i bilaga VII till direktiv 70/156/EEG, föregånget av de två siffror som anger det löpnummer som har tilldelats de senaste, större tekniska ändringarna av direktiv . . ./. . ./EEG vid det datum som EEG-typgodkännandet beviljades. I detta direktiv är löpnumret 00 (direktiv utan ändringar).6.1.2.2 symboler som anger den riktning för vilken brinnhastigheten har fastställts:-  , . horisontellt (bilaga IV),-  - / vertikalt (bilaga VI),-  , . - / horisontellt och vertikalt (bilagorna IV och VI).6.1.2.3 symbolen `V som anger att komponenten har godkänts vad avser dess smältegenskaper (bilaga V) och/eller symbolen `CD som indikerar att komponenten har godkänts som komplett anordning, exempelvis säten, separationsvägg, takräcke, etc.6.2 När sätet har godkänts som en komponent eller när dynan och ryggstödet till ett säte eller en bänk är klädda med samma material, räcker det att märket förekommer en gång per säte eller bänk.6.3 Märket måste fästas på materialet så att det är lätt att läsa och outplånligt, även när materialet har installerats i fordonet.6.4 En förlaga för EEG-typgodkännande av en komponent framgår av tillägget till denna bilaga.7. Specifikationer7.1 Material som används inne i passagerarutrymmet till det fordon som skall typgodkännas, skall göras till föremål för en eller flera av de provningar som anges i bilagorna IV, V och VI till detta direktiv.7.2 I följande fall skall 5 provexemplar av isotropiskt material eller 10 provexemplar av icke isotropiskt material (5 för varje riktning) göras till föremål för provning enligt bilaga IV till detta direktiv:- Material som används till stoppning av något säte och dess tillbehör (förarsätet).- Material som används till invändig beklädnad av taket.- Material som används till invändig beklädnad av sidoväggar och bakre vägg, inklusive separationsväggar.- Material med termisk och/eller akustisk funktion.- Material som används till invändig beklädnad av golvet.- Material som används till invändig beklädnad av bagagehållare, värme- och ventilationsrör.- Material som används till belysningsarmaturer.Ytterligare ett provexemplar skall dessutom inlämnas till det tekniska organet med avseende på framtida referenser.7.2.1 Resultatet av provningen skall anses vara tillfredsställande om den horisontala brinnhastigheten, med beaktande av det sämsta provningsresultatet, inte överstiger 100 mm/minut eller om flamman slocknar innan den når den sista mätpunkten.7.3 För följande material skall 4 provexemplar göras till föremål för den provning som beskrivs i bilaga V för var och en av de båda sidorna (om ej identiska):- Material som används till invändig beklädnad av taket.- Material som används till invändig beklädnad av bagagehållare, samt värme- och ventilationsrör placerade i taket.- Material som används till lampor placerade i bagagehållare och/eller taket.Ytterligare ett provexemplar skall dessutom inlämnas till det tekniska organet med avseende på framtida referenser.7.3.1 Resultatet av provningen skall anses vara tillfredsställande om, med beaktande av det sämsta provningsresultatet, det inte bildas droppar som antänder råbomull.7.4 Tre provexemplar av isotropiskt material, eller 6 provexemplar av icke isotropiskt material, för de material som används till gardiner och rullgardiner (och/eller annat hängande material) skall göras till föremål för provning enligt bilaga VI.Ytterligare ett provexemplar skall dessutom inlämnas till det tekniska organet med avseende på framtida referenser.7.4.1 Resultatet av provningen skall anses vara tillfredsställande om den vertikala brinnhastigheten, med beaktande av det sämsta provningsresultatet, inte överstiger 100 mm/minut.7.5 Följande material skall inte göras till föremål för den provning som beskrivs i bilagorna IV till VI:7.5.1 Detaljer av metall eller glas.7.5.2 Enskilda tillbehör till säten med en massa av icke-metalliskt material underskridande 200 g. Om den totala massan för dessa tillbehör överstiger 400 g av icke-metalliskt material per säte, måste varje material provas.7.5.3 Detaljer för vilka arean eller volymen inte överskrider endera:7.5.3.1 100 cm² eller 40 cm³ för detaljer som hör samman med separata säten.7.5.3.2 300 cm² eller 120 cm³ per sätesrad och, som högst, per löpmeter av passagerarutrymmets insida för detaljer som är spridda i fordonet och inte hör samman med ett enskilt säte.7.5.4 Elektriska ledningar.7.5.5 Detaljer för vilka det är möjligt att ta ut ett prov med de mått som föreskrivs i punkt 3.1 i bilaga IV, punkt 3 i bilaga V och punkt 3.1 i bilaga VI.8. Ändringar av fordonstyp och materialtyp och ändringar av därtill hörande godkännanden8.1 När det gäller ändringar av en typ som godkänts i enlighet med detta direktiv, skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG tillämpas.9. Produktionens överensstämmelse9.1 Åtgärder som säkerställer produktionens överensstämmelse med godkänd typ skall vidtas i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG.10. Krav avseende installation av komponenter eller anordningar i fordonet10.1 De material och/eller anordningar som används i passagerarutrymmet skall, vare sig de godkänts som komponenter eller ej, installeras så att risken för flambildning och flamspridning minimeras.10.2 Sådana material och/eller anordningar skall endast installeras i enlighet med avsett syfte och den eller de provningar som de har gjorts till föremål för (se punkterna 7.2, 7.3 och 7.4), särskilt vad avser deras brinn- och smältegenskaper (horisontellt eller vertikalt).10.3 Adhesivt material som används för fastsättning av invändiga material på den bärande konstruktionen får inte, i den utsträckning som detta är möjligt, förvärra materialets brinnegenskaper.Tillägg Förlaga för EEG-typgodkännandemärke för en komponent>Start Grafik>>Slut Grafik>Ovanstående typgodkännandemärke för komponent anger att det aktuella invändiga materialet har godkänts i Tyskland (e1) i enlighet med detta direktiv (00) under godkännandenummer 2439. De två första siffrorna visar att denna komponent har godkänts i enlighet med den ursprungliga utgåvan av detta direktiv. Den extra symbolen  , - / . visar att denna typ av material har godkänts vad avser horisontell och vertikal brinnhastighet.Symbolerna `V och/eller `CD anger att godkännandet skett i enlighet med bilaga V och/eller som en komplett anordning, som säten, separationsväggar, etc. De extra symbolerna skall endast användas i tillämpliga fall.BILAGA II INFORMATIONSDOKUMENT Tillägg 1 Informationsdokument nr . . .enligt bilaga I till rådets direktiv 70/156/EEG om EEG-typgodkännande av ett fordon om brinnegenskaperna hos material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon (direktiv . ./. . ./EEG, i dess senaste lydelse enligt direktiv . ./. . ./EEG)Följande information måste, i tillämpliga fall, inlämnas i tre exemplar och kompletteras med en innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall företes i lämplig skala och med tillräcklig detaljrikedom på A4-papper eller i en folder i detta format. Eventuella fotografier måste vara tillräckligt detaljrika.Om systemen, där komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektroniska kontroller, måste information avseende kontrollernas egenskaper också lämnas.0. ALLMÄNT0.1 Fabrikat (varunamn eller tillverkare):0.2 Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar):0.3 Medel för typidentifiering om markerat på fordonet0.3.1 Placering av detta märke:0.4 Fordonskategori:0.5 Tillverkarens namn och adress:0.8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar):1. ALLMÄNNA UPPGIFTER OM FORDONETS KONSTRUKTION1.1 Fotografier och/eller ritningar avseende ett representativt fordon:9. KAROSSERI9.10 Inredning9.10.3 Säten9.10.3.1 Antal:9.10.7 Brinnegenskaper hos material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon9.10.7.1 Material som används till invändig beklädnad av taket9.10.7.1.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.1.2 För icke godkända material eller komponenter9.10.7.1.2.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .9.10.7.1.2.2 Komposit/enkelt material (1), antal skikt (2):9.10.7.1.2.3 Typ av beläggning (3):Den numrering och de fotnoter som används i detta informationsdokument motsvarar dem som återfinns i bilaga I till direktiv 70/156/EEG. Sådana punkter som inte är relevanta för detta direktiv har utelämnats.9.10.7.1.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.2 Material som används till bakre vägg och sidoväggar9.10.7.2.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.2.2 För icke godkända material9.10.7.2.2.1 Grundmaterial/beteckning: . . ./. . .9.10.7.2.2.2 Komposit/enkelt material (4), antal skikt (5):9.10.7.2.2.3 Typ av beläggning (6):9.10.7.2.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.3 Material som används till golvet9.10.7.3.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.3.2 För icke godkända material9.10.7.3.2.1 Grundmaterial/beteckning: . . ./. . .9.10.7.3.2.2 Komposit/enkelt material (7), antal skikt (8):9.10.7.3.2.3 Typ av beläggning (9):9.10.7.3.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.4 Material som används till stoppning i säten9.10.7.4.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.4.2 För icke godkända material9.10.7.4.2.1 Grundmaterial/beteckning . . . / . . .9.10.7.4.2.2 Komposit/enkeltmaterial(10), antal skikt (11):9.10.7.4.2.3 Typ av beläggning (12):9.10.7.4.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.5 Material som används till värme- och ventilationsrör9.10.7.5.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.5.2 För icke godkända material9.10.7.5.2.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .9.10.7.5.2.2 Komposit/enkelt material (13), antal skikt (14):9.10.7.5.2.3 Typ av beläggning (15):9.10.7.5.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.6 Material som används till bagageräcken9.10.7.6.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.6.2 För icke godkända material9.10.7.6.2.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .9.10.7.6.2.2 Komposit/enkelt material (16), antal skikt (17):9.10.7.6.2.3 Typ av beläggning (18):9.10.7.6.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.7 Material som används för andra ändamål9.10.7.7.1 Avsedd användning9.10.7.7.2 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.7.3 För icke godkända material9.10.7.7.3.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .9.10.7.7.3.2 Komposit/enkelt material (19), antal skikt (20):9.10.7.7.3.3 Typ av beläggning (21):9.10.7.7.3.4 Största/minsta tjocklek . . . mm9.10.7.8 Komponenter godkända som kompletta anordningar (säten, separationsväggar, bagageräcken, etc.)9.10.7.8.1 Typgodkännandenummer för komponent, om tillgängligt:9.10.7.8.2 För kompletta anordningar: säte, separationsvägg, bagageräcke, etc. (22)Tillägg 2 Informationsdokument nr. . . .om EEG-typgodkännande av en komponent om brinnegenskaperna hos material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon (direktiv . . /. . ./EEG, i dess senaste lydelse enligt direktiv . . /. . ./EEG)Följande information måste, i tillämpliga fall, inlämnas i tre exemplar och kompletteras med en innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall företes i lämplig skala och med tillräcklig detaljrikedom på A4-papper eller i en folder i detta format. Eventuella fotografier måste vara tillräckligt detaljrika.Om systemen, där komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektroniska kontroller, måste information avseende kontrollernas egenskaper också lämnas.0. ALLMÄNT0.1 Fabrikat (varunamn eller tillverkare):0.2 Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar):0.5 Tillverkarens namn och adress:0.7 För komponenter och separata tekniska enheter, placering och fastsättningsmetod för EEG-godkännandemärket:0.8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar):1. INVÄNDIGA MATERIAL1.1 Material som används till invändig beklädnad av taket1.1.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.2 Komposit/enkelt material (23), antal skikt (24):1.1.3 Typ av beläggning (25):1.1.4 Största/minsta tjocklek: . . . mm1.1.5 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:1.2 Material som används till bakre vägg och sidoväggar1.2.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.2.2 Komposit/enkelt material (26), antal skikt (27):1.2.3 Typ av beläggning (28):1.2.4 Största/minsta tjocklek . . . mm1.2.5 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:1.3 Material som används till golvet1.3.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.3.2 Komposit/enkelt material (29), antal skikt (30):1.3.3 Typ av beläggning (31):1.3.4 Största/minsta tjocklek . . . mm1.3.5 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:1.4 Material som används till stoppning i säten:1.4.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.4.2 Komposit/enkelt material (32), antal skikt (33):1.4.3 Typ av beläggning (34):1.4.4 Största/minsta tjocklek . . . mm1.4.5 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:1.5 Material som används till värme- och ventilationsrör1.5.1 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.5.2 Komposit/enkelt material (35), antal skikt (36):1.5.3 Typ av beläggning (37):1.5.4 Största/minsta tjocklek . . . mm1.5.5 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:1.6 Material som används till bagageräcken1.6.1 Typgodkännandenummer för komponent och anordning(ar)1.6.2 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.6.3 Typ av beläggning (38):1.6.4 Största/minsta tjocklek . . . mm1.6.5 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:1.7 Material som används för andra ändamål1.7.1 Avsedd användning:1.7.2 Grundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.7.3 Komposit/enkelt material (39), antal skikt (40):1.7.4 Typ av beläggning (41):1.7.5 Största/minsta tjocklek . . . mm1.7.6 Typgodkännandenummer, om tillgängligt:(1) Stryk det som ej är tillämpligt.(2) Stryk det som inte är tillämpligt.BILAGA III EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG Tillägg 1 FÖRLAGA(största format: A4 [210 × 297 mm])EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGMeddelande rörande- typgodkännande (1),- utvidgning av typgodkännande (2),- vägran att bevilja typgodkännande (3),- återkallelse av typgodkännande (4),för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (5) med hänsyn till direktiv . . ./. . ./EEG.Typgodkännandenummer:Orsak till utvidgning:AVSNITT I0.1. Fabrikat (tillverkarens varunamn):0.2. Typ och allmän(na) handelsbebeteckning(ar):0.3. Medel för typidentifiering, om markerat på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten (6) (7)0.3.1. Placering av detta märke:0.4. Fordonskategori (8):0.5. Tillverkarens namn och adress:0.7. För komponenter och separata tekniska enheter, placering och metod för fastsättning av EEG-godkännandemärke:0.8. Adress(er) till monteringsanläggning(ar):AVSNITT II1. Ytterligare information (i tillämpliga fall): se tillägg2. Tekniskt organ som svarar för genomförandet av dessa provningar:3. Datum för provningsrapporten:4. Provningsrapportens nummer:5. Anmärkningar (i förekommande fall): se tillägg6. Ort:7. Datum:8. Underskrift:9. Index till informationspaketet hos godkännande instans, vilket kan rekvireras på begäran, bifogas.Tillägg till EEG-typgodkännandeintyg nr. . . . om typgodkännande av ett fordon som avses i direktiv . . ./. . ./EEG i dess senaste lydelse enligt direktiv . . ./. . ./EEG 1. YTTERLIGARE INFORMATION1.1 Brinnegenskaper hos material som används i inredningen till vissa kategorier av motorfordon1.1.1 Material som används till invändig beklädnad av taketTypgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.2 Material som används till bakre vägg och sidoväggarTypgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.3 Material som används till golvetTypgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.4 Material som används till stoppning i sätenTypgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.5 Material som används till värme- och ventilationsrörTypgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.6 Material som används till bagageräckenTypgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.7 Material som används för andra ändamålAvsedd användning:Typgodkännandenummer för komponent och/eller anordning:ellergrundmaterial/beteckning: . . . / . . .1.1.8 Komponenter godkända som kompletta anordningarTypgodkännandenummer för komponent:för säte, separationsvägg, bagageräcke, etc. (9) eller (specificera)5. Anmärkningar: . . . . . . . . . . . . . .Tillägg 2 FÖRLAGA(största format: A4 [210 × 297 mm])EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYGMeddelande rörande- typgodkännande (10),- utvidgning av typgodkännande (11),- vägran att bevilja typgodkännande (12),- återkallelse av typgodkännande (13),för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (14) med hänsyn till direktiv . . ./. . ./EEG.Typgodkännandenummer:Orsak till utvidgning:AVSNITT I0.1 Fabrikat (tillverkarens varunamn):0.2 Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar):0.3 Medel för typidentifiering om markerat på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten (15) (16)0.3.1 Placering av detta märke:0.4 Fordonskategori (17):0.5 Tillverkarens namn och adress:0.7 För komponenter och separata tekniska enheter, placering och metod för fastsättning av EEG-godkännandemärke:0.8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar):AVSNITT II1. Ytterligare information (i tillämpliga fall): se tillägg2. Tekniskt organ som svarar för genomförandet av dessa provningar:3. Datum för provningsrapporten:4. Provningsrapportens nummer:5. Anmärkningar (i förekommande fall): se tillägg6. Ort:7. Datum:8. Underskrift:9. Index till informationspaketet hos godkännande instans, vilket kan rekvireras på begäran, bifogas.Tillägg till EEG-typgodkännandeintyg nr . . . om typgodkännande av invändiga material som avses i direktiv . . . / . . ./EEG i dess senaste lydelse enligt direktiv . . . / . . ./EEG 1. YTTERLIGARE INFORMATION1.1 Materialet är lämpligt för installation- som takbeklädnad (18),- som beklädnad av bakre vägg eller sidovägg (19),- som golv (20),- som stoppning (21) eller täckning (22) av säten,- som värme- eller ventilationsrör (23),- som bagageräcke (24),- för andra ändamål (specificera):Komponenter som kompletta anordningar (säten, separationsväggar, bagageräcken, etc. (25)) är lämpliga för installering i M2/M3 fordon (26).1.2 Överensstämmelse med krav på brinnhastighet har kontrolleratshorisontellt ( , .)/vertikalt ( - /)/både horisontellt och vertikalt ( , - / .) (27).Överensstämmelse med smälthastighet har kontrollerats för komponenter i enlighet med bilaga V (symbol `V.)Överensstämmelse har kontrollerats för komponenter godkända som kompletta anordningar, symbol `CD.1.3 Eventuella begränsningar avseende användning och installationskrav:5. Anmärkningar:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.(2) Om typidentifieringen innehåller tecken som inte rör beskrivningen av fordonet, komponenten eller den separata tekniska enheten enligt detta typgodkännandecertifikat, skall sådana tecken representeras av symbolen"?" (t.ex.: ABC?? 123??) i dokumentationen.(3) Enligt definition i bilaga IIA till direktiv 70/156/EEG.(4) Stryk det som inte är tillämpligt.(5) Stryk det som inte är tillämpligt.(6) Om typidentifieringen innehåller tecken som inte rör beskrivningen av fordonet, komponenten eller den separata tekniska enheten enligt detta typgodkännandecertifikat, skall sådana tecken representeras av symbolen "?" (t.ex.: ABC?? 123???) i dokumentationen.(7) Enligt definition i bilaga IIA till direktiv 70/156/EEG.(8) Stryk det som inte är tillämpligt.BILAGA IV PROV FÖR BESTÄMNING AV HORISONTELL BRINNHASTIGHET HOS MATERIAL 1. PrincipEtt provexemplar placeras i en U-formad hållare och utsätts för en definierad flamma med låg energi under 15 sekunder i en förbränningskammare, där flamman påverkar provexemplarets fria ände. Under provningen kontrolleras om och när flamman släcks, eller den tid under vilken flamman har passerat en uppmätt sträcka.2. Apparatur2.1 Förbränningskammare (figur 1), helst av rostfritt stål och med de mått som anges i figur 2. Kammarens framsida är försedd med ett flamtåligt inspektionsfönster, vilket kan täcka framsidan och utföras som en åtkomstpanel.Kammarens botten är försedd med ventilationshål och dess överdel har en ventilationsspalt som är runtomgående. Förbränningskammaren står på fyra fötter, 10 mm höga.Förbränningskammaren kan ha ett hål i ena änden för insättning av provhållare med provexemplaret. På motsatt sida finns ett hål för gasledningen. Smält material fångas upp i ett tråg (se figur 3) som placeras på kammarens botten mellan ventilationshålen utan att täcka ventilationshålen.>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 1Exempel på förbränningskammare med provhållare och dropptråg>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 2Exempel på förbränningskammare(Mått i millimeter)>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 3Exempel på dropptråg(Mått i millimeter)2.2 Provhållare, bestående av två U-formade metallplattor eller ramar av korrosionsfritt material. Mått enligt figur 4.Den nedre plattan är försedd med stift, den övre med motsvarande hål som tillsammans ser till att provet hålls fast ordentligt. Stiften fungerar även som mätpunkter i början och slutet av brinnsträckan.Det skall finnas ett stöd i form av värmebeständiga trådar (diameter 0,25 mm) över ramen med 25 mm inbördes avstånd över den nedre U-formade ramen (se figur 5).Undersidan av provet skall ligga 178 mm över golvplattan. Avståndet mellan provhållarens främre kant och kammarens innervägg skall vara 22 mm; avståndet mellan provhållarens längsgående sidor och kammarens sidor skall vara 50 mm (allt invändiga mått). (Se figurerna 1 och 2.)>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 4Exempel på provhållare(Mått i millimeter)>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 5Exempel på den nedre U-ramens utformning med trådstöd(Mått i millimeter)2.3 Gasbrännare. Lågan antänds av en Bunsen-brännare med en inre diameter på 9,5 ± 0,5 mm. Denna är placerad i skåpet med munstyckets mittpunkt 19 mm under mittpunkten för provets undre, öppna kant (se figur 2).2.4 Provningsgas. Gasen som levereras till brännare skall ha ett energivärde nära 38 MJ/M³ (till exempel naturgas).2.5 Metallkam, minst 110 mm lång, med sju till åtta mjukt avrundade tänder per 25 mm.2.6 Stoppur, noggrannhet 0,5 sek.2.7 Rökkammare. Förbränningskammaren kan placeras i en rökkammare, förutsatt att dess volym är minst 20 gånger, men inte mer än 110 gånger större än förbränningskammarens volym och förutsatt att varken dess höjd, bredd eller längd är mer än 2,5 gånger något av de två andra måtten.Innan provningen utförs skall den vertikala lufthastigheten genom rökkammaren uppmätas 100 mm framför och bakom förbränningskammarens slutliga placering. Hastigheten skall ligga mellan 0,10 och 0,30 m/s för att undvika besvär för operatören i form av förbränningsprodukter. Det är möjligt att använda en rökkammare med naturlig ventilation och lämpligt avpassad lufthastighet.3. Provexemplar3.1 Form och mått3.1.1 Provexemplarets form och mått framgår av figur 6. Provexemplarets tjocklek motsvarar tjockleken hos det för den produkt som skall provas. Den får inte överstiga 13 mm. Vid provtagning skall provexemplaret, om så medges, ha samma tvärsnitt över hela sin längd.>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 6Provexemplar(Mått i millimeter)3.1.2 Om formen och måtten hos en produkt inte medger provtagning av en viss storlek, skall följande minimimått observeras:a) För prov med en bredd mellan 3 och 60 mm skall längden vara 356 mm. I detta fall provas materialet längs produktens breddmått.b) För prov med en bredd mellan 60 och 100 mm skall längden vara minst 138 mm. I detta fall motsvarar den potentiella brinnsträckan provexemplarets längd, där mätningen startas vid den första mätpunkten.3.2 ProvtagningProvtagning skall ske från det material som provas. För material med olika brinnhastighet i olika riktningar skall varje riktning provas. Provexemplaren skall i detta fall placeras i provningsutrustningen så att den högsta brinnhastigheten uppmäts.När materialet levereras skuret i fastställd bredd, skall en längd av minst 500 mm skäras ut längs materialets hela bredd. Ur detta material hämtas provexemplar minst 100 mm från kanterna och på samma inbördes avstånd.Provexemplar prepareras på samma sätt från färdiga produkter, när detta är möjligt på grund av produktens form. När produktens tjocklek överstiger 13 mm skall denna reduceras till 13 mm på mekanisk väg mot den sida som inte är vänd mot passagerarutrymmet. Om så är möjligt skall provningen utföras i enlighet med det tekniska organets anvisningar, med den ursprungliga materialbredd som skall uppges i provningsrapporten.Kompositmaterial (se 2.10 i bilaga I) skall provas som om de vore homogent uppbyggda.För material med överlagrade skikt av olika sammansättning som inte är kompositmaterial, skall alla materialskikt till ett djup av 13 mm från den yta som är vänd mot passagerarutrymmet provas individuellt.3.3 IordningställandeProvexemplaren skall göras i ordning under minst 24 timmar, men inte längre än 7 dagar, vid en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ fuktighet på 50 ± 5 %. Provexemplaren skall bibehållas under dessa förhållanden till omedelbart före provningen.4. Förfarande4.1 Placera provexemplaren med uppruggad yta på ett plant underlag och stryk ytan två gånger med kammen (2.5).4.2 Provexemplaret skall placeras i provhållaren (2.2) med den exponerade sidan vänd nedåt mot flamman.4.3 Ställ in gasflamman på en höjd av 38 mm med hjälp av märket i kammaren, med luftintaget till brännaren stängt. Låt flamman brinna under minst en minut för stabilisering innan det första provet utförs.4.4 Skjut in provhållaren i förbränningskammaren så att provexemplarets ände utsätts för flamman och stryp gasflödet efter 15 sekunder.4.5 Brinntiden börjar mätas i det ögonblick som flamman passerar den första mätpunkten. Flamman skall observeras på den sida där den brinner snabbast (övre eller nedre sida).4.6 Brinntidsmätningen avslutas när flamman har passerat den sista mätpunkten, eller när flamman slocknar innan den når den sista mätpunkten. Om flamman inte når fram till den sista mätpunkten, mäts brinnsträckan fram till den punkt där flamman slocknade. Brinnsträckan är den påverkade delen av provexemplaret, som har förstörts på ytan eller invändigt genom förbränning.4.7 Om provexemplaret inte antänds eller inte fortsätter att brinna när brännaren har släckts, eller om flamman släcks innan den når den första mätpunkten (så att någon brinntid inte registreras), skall brinnhastigheten anges till 0 mm/min i provningsrapporten.4.8 När en serie provningar utförs eller upprepas är det viktigt att förbränningskammaren och provhållaren har en högsta temperatur på 30 °C innan nästa provning inleds.5. BeräkningarBrinnhastigheten, B (1), uttryckt i millimeter per minut, framgår av följande formel:B = >NUM>s>DEN>t × 60därs är brinnsträckan i millimeter, ocht är tiden i sekunder för brinnsträckan s.(1) Brinnhastigheten (B) för varje provexemplar beräknas endast i det fall flamman når den sista mätpunkten eller provexemplarets slutpunkt.BILAGA V PROV FÖR BESTÄMNING AV SMÄLTEGENSKAPER HOS MATERIAL 1. PrincipEtt provexemplar placeras horisontellt vid ett elektriskt värmeelement. Ett uppsamlingskärl placeras under provet för uppsamling av eventuella droppar. Vadd placeras i uppsamlingskärlet för kontroll av om dropparna bildar flammor.2. ApparaturApparaturen skall bestå av (figur 1)a) ett elektriskt värmeelement,b) en provhållare med galler,c) ett uppsamlingskärl (för eventuella droppar),d) en hållare (för apparaturen).2.1 Som värmekälla skall ett elektriskt värmeelement med uteffekt 500 W användas. Strålningsytan skall bestå av en genomskinlig kvartsplatta med diameter 100 ± 5 mm.Strålningsvärmen från apparaturen, mätt på en yta placerad parallell med värmeelementets yta och på avståndet 30 mm, skall uppgå till 3 W/cm².2.2 KalibreringFör kalibrering av värmeelementet skall en värmeflödesmätare (radiometer) av typen Gardon (folie) med ett arbetsområde ej överstigande 10 W/cm² användas.Föremålet som absorberar strålningen, företrädesvis med någon konvektion, skall vara plant, cirkulärt, mindre än 10 mm i diameter och belagd med en hållbar mattsvart yta. Föremålet skall förvaras i ett vattenkylt hus, vars framsida skall bestå av högpolerad metall, vara plant, sammanfalla med föremålets plan och vara cirkulärt med en diameter på omkring 25 mm.Strålningen får inte passera något fönster innan den når mätföremålet. Instrumentet skall vara robust, enkelt att ställa upp och använda, okänsligt för drag och stabilt vid kalibrering. Instrumentet skall ha en noggrannhet om ± 3 % och repeterbarhet om 0,5 %.Värmeflödesmätarens kalibrering skall kontrolleras i samband med omkalibrering av värmeelementet, genom jämförelse med ett instrument som fungerar som referens och inte används för andra syften. Referensinstrumentet skall kalibreras varje år i enlighet med nationell standard.2.2.1 KalibreringskontrollStrålningen vid den ineffekt som uppmättes vid ursprunglig kalibrering motsvarar 3 W/cm². Detta värde skall kontrolleras regelbundet (minst var 50:e drifttimma) och apparaturen skall omkalibreras om strålningen vid en sådan kontroll avviker mer än 0,06 W/cm².2.2.2 KalibreringsförfarandeApparaturen skall placeras i en miljö som i huvudsak är fri från luftströmmar (ej överstigande 0,2 m/s).Placera värmeflödesmätaren i provets position med flödesmätarens mätyta centralt i förhållande till värmeelementets yta.Sätt på strömmen och se till att styrenheten levererar en ineffekt som ger en strålning på 3 W/cm² från mitten av värmeelementets yta. Efter inställning av ineffekten skall strålningen vara 3 W/cm² under en period på 5 minuter utan ytterligare justeringar (jämvikt).2.3 Som provhållare skall en metallring användas (figur 1). Ovanpå denna hållare skall en grill av rostfritt stål med följande mått placeras:- Invändig diameter: 118 mm.- Håldimension: 2,10 mm i fyrkant.- Diameter för ståltråd: 0,70 mm.2.4 Uppsamlingskärlet skall bestå av ett cylindriskt rör med invändig diameter 118 mm och ett djup på 12 mm.Uppsamlingskärlet skall vara fyllt med vadd.2.5 En vertikal pelare skall fungera som hållare för de element som anges i 2.1, 2.3 och 2.4.Värmeelementet placeras ovanpå hållaren med strålningsytan horisontell och strålningen riktad nedåt.Pelaren skall vara försedd med en hävarm så att värmeelementet sakta kan lyftas. Den skall även vara försedd med ett lås som gör att värmeelementet kan återföras till utgångsläge.I normalläge skall symmetriaxlarna för värmeelementet, provexemplarets stöd och uppsamlingskärlet sammanfalla.3. ProvexemplarProvexemplaren skall ha måtten 70 mm × 70 mm.Provexemplar prepareras på samma sätt som färdiga produkter, när detta är möjligt på grund av produktens form. När produktens tjocklek överstiger 13 mm skall denna minskas till 13 mm på mekanisk väg från den sida som inte är vänd mot passagerarutrymmet. Om så är möjligt skall provningen utföras i enlighet med det tekniska organets anvisningar, med den ursprungliga materialbredd som skall uppges i provningsrapporten.Kompositmaterial (se 2.10 i bilaga I) skall provas som om de vore homogent uppbyggda.För material med överlagrade skikt av olika sammansättning som inte anses vara kompositmaterial, skall alla materialskikt till ett djup av 13 mm från den yta som är vänd mot passagerarutrymmet provas individuellt.Den totala massan för provexemplaret skall vara minst 2 g. Om massan för ett provexemplar är lägre, skall ett tillräckligt antal provexemplar läggas till.Om materialets båda sidor är olika, måste båda sidorna provas, vilket innebär 8 provexemplar.Provexemplaren och vadden skall göras i ordning under minst 24 timmar vid en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ fuktighet på 50 ± 5 %, och dessutom bibehållas under dessa förhållanden till omedelbart före provningen.4. FörfarandeProvexemplaret placeras på hållaren, vilken skall placeras så att avståndet mellan värmeelementets yta och provexemplarets översida är 30 mm.Uppsamlingskärlet fyllt med vadd placeras under hållarens galler på ett avstånd av 300 mm.Värmeelementet placeras så att det inte kan bestråla provexemplaret och sätts på. När det har uppnått full effekt, placeras det över provexemplaret och tiduret startas.Om materialet smälter eller deformeras skall värmeelementets höjd justeras så att ett avstånd på 30 mm bibehålles.Om materialet antänds skall värmeelementet ställas undan efter 3 sekunder. Det återställes i läge när flamman har slocknat och samma förfarande upprepas så ofta som behövs under provningens 5 första minuter.Efter fem minuters provning:i) Om provexemplaret har slocknat (vare sig det har antänts eller inte under provningens 5 första minuter) skall värmeelementet bibehållas i sitt läge även om provexemplaret åter antänds.ii) Om materialet flammar upp, vänta tills materialet har släckts innan värmeelementet åter placeras i läge.I båda fallen måste provningen fortsättas under ytterligare 5 minuter.5. ResultatDe företeelser som observeras skall antecknas i provningsrapporten, som t.ex.- eventuella droppar, om de flammar eller inte,- om vadden antänds eller inte.>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 1(Mått i millimeter)BILAGA VI PROV FÖR BESTÄMNING AV VERTIKAL BRINNHASTIGHET HOS MATERIAL 1. PrincipVid detta prov utsätts provexemplar, som hålls fast i vertikalt läge, för en flamma. Härvid bestäms flammans utbredningshastighet över materialet.2. ApparaturApparaturen skall bestå ava) en provhållare,b) en brännare,c) ett ventilationssystem för utsugning av gas och förbränningsprodukter,d) en mall,e) markeringstrådar av vit merceriserad bomull med en högsta linjär täthet på 50 tex.2.1 Provhållaren skall bestå av en rektangulär ram 560 mm hög med två fasta parallellstänger (på 150 mms avstånd), försedda med stift för montering av provexemplar som placeras i ett plan minst 20 mm från ramen. Monteringsstiften får inte vara kraftigare än 2 mm i diameter och minst 27 mm långa. Stiften skall placeras på de parallella stängerna som framgår av figur 1. Ramen skall placeras på en lämplig hållare som bibehåller stängerna i vertikalt läge under provningen. (För att kunna placera provexemplaret på stiften i ett plan på avstånd från ramen kan åtskiljande element med 2 mm diameter användas bredvid stiften.)2.2 Brännaren beskrivs i figur 3.Brännaren kan matas antingen med propangas eller butangas av normal handelskvalitet.Brännaren skall placeras framför, men under, provexemplaret i ett plan som passerar genom provexemplarets mittlinje och vinkelrätt mot dess yta (se figur 2), på så sätt att den längsgående axeln lutar uppåt 30° förhållande till vertikalplanet mot provexemplarets nedre kant. Avståndet mellan brännarens spets och provobjektets nedre kant skall vara 20 mm.2.3 Provapparaturen kan placeras i en rökkammare, förutsatt att dess volym är minst 20 gånger, men inte mer än 110 gånger större än testapparaturens volym och förutsatt att varken dess höjd, bredd eller längd är mer än 2,5 gånger något av de två andra måtten. Innan provningen utförs skall den vertikala lufthastigheten genom rökkammaren uppmätas 100 mm framför och bakom testapparaturens slutliga placering. Hastigheten skall ligga mellan 0,10 och 0,30 m/s för att undvika besvär för operatören i form av förbränningsprodukter. Det är möjligt att använda en rökkammare med naturlig ventilation och lämpligt avpassad lufthastighet.2.4 En plan, styv mall av lämpligt material och med en storlek motsvarande provexemplarets storlek skall användas. Hål, omkring 2 mm diameter, skall borras i mallen och placeras så att avståndet mellan hålens centrum motsvarar avståndet mellan ramens stift (se figur 1). Hålen skall placeras på samma inbördes avstånd i förhållande till mallens vertikala mittlinjer.3. Provexemplar3.1 Provexemplaren skall ha måtten 560 × 170 mm.3.2 Provexemplaren skall göras i ordning under minst 24 timmar vid en temperatur på 23 ± 2 °C och en relativ fuktighet på 50 ± 5 %. De skall bibehållas under dessa förhållanden till omedelbart före provningen.4. Förfarande4.1 Provningen skall utföras i en atmosfär med temperatur mellan 10 °C och 30 °C och relativ fuktighet mellan 15 % och 80 %.4.2 Brännaren skall förvärmas under 2 minuter. Flammans höjd skall ställas in till 40 ± 2 mm, mätt mellan brännarrörets överkant och spetsen av flammans gula del när brännaren är placerad vertikalt och flamman observeras i svagt ljus.4.3 Provexemplaret skall placeras på provramens stift, varvid stiften skall passera genom de punkter som markerats från mallen och provexemplaret avlägsnas minst 20 mm från ramen. Ramen skall sättas fast på stödet så att provexemplaret hänger vertikalt.4.4 Markeringstrådarna anbringas horisontellt framför provexemplaret i de punkter som framgår av figur 1. I varje punkt monteras en trådslinga så att de två segmenten hamnar 1 mm och 5 mm från provexemplarets frontplan.Varje slinga kopplas till en lämplig tidtagningsanordning. Tråden utsätts för sådan sträckning att dess läge bibehålles i förhållande till provexemplaret.4.5 Provexemplaret skall utsättas för flamman under 5 sekunder. Antändning anses ha skett om provexemplaret utvecklar flammor 5 sekunder efter borttagning av brännaren. Om provexemplaret inte antänds skall ett annat, preparerat provexemplar utsättas för flamman under 15 sekunder.4.6 Om resultatet för något av de tre provexemplaren överstiger det lägsta resultatet med 50 %, skall en annan sats av tre provexemplar provas i den riktningen eller på den sidan. Om ett eller två provexemplar i en sats om tre provexemplar inte bränns av till den övre markeringstråden, skall ytterligare en sats om tre provexemplar provas i den riktningen eller på den sidan.4.7 Följande tider, i sekunder, skall uppmätasa) från tändflammans applicering till avbränning av den första markeringstråden (t1),b) från tändflammans applicering till avbränning av den andra markeringstråden (t2),c) från tändflammans applicering till avbränning av den tredje markeringstråden (t3).5. ResultatDe företeelser som observeras skall antecknas i provningsrapporten, som t.ex.- förbränningens längd: t1, t2 och t3 i sekunder,- motsvarande brinnsträckor: d1, d2 och d3 i mm.Brinnhastigheten V1 och V2 och V3 skall, om möjligt, beräknas (för varje provexemplar om flamman når åtminstone den första markeringstråden) enligt följande:vi = >NUM>di>DEN>ti× 60 (mm/min)Den högsta brinnhastigheten av V1, V2 och V3 beaktas.>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 1Provhållare(Mått i milimeter)>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 2Placering av brännare>Start Grafik>>Slut Grafik>Figur 3Gasbrännare(Mått i millimeter)


title: Rådets direktiv 2006/18/EG av den  14 februari 2006  om ändring av direktiv 77/388/EEG med avseende på reducerade mervärdesskattesatser

text:
               22.2.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 51/12

      RÅDETS DIREKTIV 2006/18/EG
   av den 14 februari 2006
   om ändring av direktiv 77/388/EEG med avseende på reducerade mervärdesskattesatser
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Möjligheten att tillämpa en reducerad mervärdesskattesats bör medges för leveranser av fjärrvärme liksom för leveranser av naturgas och elektricitet, för vilka det redan föreskrivs en möjlighet att tillämpa en reducerad skattesats i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (3).

               (2)

               För att klarlägga effekterna av reducerade skattesatser är det nödvändigt att kommissionen lägger fram en utvärderingsrapport om effekterna av de reducerade skattesatser som tillämpas på tjänster som tillhandahålls lokalt, särskilt när det gäller nya arbetstillfällen, ekonomisk tillväxt och en väl fungerande inre marknad.

               (3)

               Försöket med reducerade skattesatser för arbetsintensiva tjänster bör därför förlängas till och med den 31 december 2010 och alla medlemsstater bör ges möjlighet att delta i det på samma villkor.

               (4)

               Medlemsstater som för första gången vill utnyttja den möjlighet som fastställs i artikel 28.6 i direktiv 77/388/EEG och medlemsstater som vill ändra förteckningen över tjänster för vilka de tidigare har tillämpat denna bestämmelse bör därför lämna en begäran till kommissionen tillsammans med relevanta uppgifter för en bedömning. Det förefaller inte nödvändigt att kommissionen gör en sådan förhandsbedömning om medlemsstaterna tidigare har omfattats av en tillåtelse och överlämnat en rapport om detta till kommissionen.

               (5)

               För att garantera den rättsliga kontinuiteten bör detta direktiv vara tillämpligt från och med den 1 januari 2006.

               (6)

               Genomförandet av detta direktiv medför inte någon ändring av medlemsstaternas lagstiftning.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 77/388/EEG skall ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 12 skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           I punkt 3 skall led b ersättas med följande:

                                       ”b)

                                       Medlemsstaterna får tillämpa en reducerad skattesats på tillhandahållande av naturgas, elektricitet och fjärrvärme, under förutsättning att ingen risk för snedvridande verkningar på konkurrensen föreligger. En medlemsstat som avser att tillämpa en sådan skattesats skall underrätta kommissionen innan så sker. Kommissionen skall fatta beslut beträffande förekomsten av risk för snedvridning av konkurrensen. Om kommissionen inte har gjort detta inom tre månader efter mottagandet av sådan underrättelse, anses någon risk för snedvridning av konkurrensen inte föreligga.”

                           b)

                           I punkt 4 skall följande stycke läggas till:
                           ”Senast den 30 juni 2007 skall kommissionen på grundval av en undersökning som skall genomföras av en oberoende ekonomisk tankesmedja förelägga Europaparlamentet och rådet en allmän utvärderingsrapport om effekterna av reducerade skattesatser som tillämpas på tjänster som tillhandahålls lokalt, inbegripet restaurangtjänster, särskilt när det gäller nya arbetstillfällen, ekonomisk tillväxt och en väl fungerande inre marknad.”

               2.

               Artikel 28.6 skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           Första stycket skall ersättas med följande:
                           ”Rådet får genom enhälligt beslut på kommissionens förslag tillåta en medlemsstat att, senast till och med den 31 december 2010, tillämpa reducerade skattesatser enligt artikel 12.3 a tredje stycket på tjänster som är förtecknade i högst två av de kategorier som anges i bilaga K. I undantagsfall får en medlemsstat tillåtas att tillämpa de reducerade skattesatserna på tjänster inom tre av de ovan nämnda kategorierna.”

                           b)

                           Fjärde stycket skall ersättas med följande:
                           ”En medlemsstat som, i enlighet med denna bestämmelse, för första gången efter den 31 december 2005 önskar tillämpa en reducerad skattesats på en eller flera av de tjänster som avses i första stycket skall underrätta kommissionen om detta senast den 31 mars 2006. Medlemsstaten skall före detta datum till kommissionen överlämna alla relevanta uppgifter om de nya åtgärder som den önskar införa, särskilt följande:

                                       a)

                                       Åtgärdens räckvidd och en noggrann beskrivning av de berörda tjänsterna.

                                       b)

                                       Uppgifter som visar att villkoren i andra och tredje styckena är uppfyllda.

                                       c)

                                       Uppgifter som visar budgetkostnaden för den planerade åtgärden.”

         Artikel 2
   Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Det skall tillämpas från och med den 1 januari 2006.
   Artikel 3
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 14 februari 2006.

            På rådets vägnar

         K.-H. GRASSER

            Ordförande

      (1)  EUT C 89 E, 14.4.2004, s. 138.

      (2)  EUT C 32, 5.2.2004, s. 113.

      (3)  EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2005/92/EG (EUT L 345, 28.12.2005, s. 19).


Avis juridique important

|

31974L0060

Rådets direktiv 74/60/EEG av den 17 december 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar, manöverorganens utformning, taket eller det öppningsbara taket, ryggstödet och sätenas baksida)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 038 , 11/02/1974 s. 0002 - 0021 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 3 s. 0187  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 2 s. 0168  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 3 s. 0187  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 3 s. 0142  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 3 s. 0142

RÅDETS DIREKTIV av den 17 december 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar, manöverorganens utformning, taket eller det öppningsbara taket, ryggstödet och sätenas baksida) (74/60/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. inredning avsedd att skydda föraren och passagerarna.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att det förfarande med EEG-typgodkännande, som behandlats i rådets direktiv av den 6 februari 1970(3) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, skall kunna tillämpas på alla fordonstyper.Gemensamma krav för inre backspeglar har lagts fram genom rådets direktiv av den 1 mars 1971(4) och krav bör också utarbetas för passagerarutrymmets inredningsdetaljer, manöverorganens utformning, taket och ryggstöden och sätenas baksida. Ytterligare krav avseende inredning kommer att antas senare, särskilt i fråga om förankringspunkter för bilbälten och säten, huvudstöd, skydd för föraren mot styranordningen och identifikation av manöverorganen.Harmoniserade krav bör minska risken för eller graden av skador i samband med olyckor som motorfordonsförare kan bli offer för och trygga trafiksäkerheten inom hela gemenskapen.När det gäller tekniska krav är det lämpligt att huvudsakligen tillämpa de som antagits av FNs ekonomiska kommission för Europa i reglemente nr 21 ("Enhetliga krav om godkännande av fordon med avseende på inredningar i dessa"), vilka återges i en bilaga till överenskommelsen av den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av utrustning och delar för motorfordon.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon i kategori M1 (definieras i bilaga 1 till direktivet av den 6 februari 1970) som är avsett att användas på väg, har minst fyra hjul och är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till sådana inredningsdetaljer som- passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar,- manöverorganens utformning,- taket eller det öppningsbara taket,- ryggstödet eller sätenas baksida,om dessa uppfyller kraven i bilagorna.Artikel 3Ingen medlemsstat får vägra eller förbjuda att ett fordon saluförs, registreras, tas i bruk eller används, av skäl som hänför sig till- passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar,- manöverorganens utformning,- taket eller det öppningsbara taket,- ryggstödet eller sätenas baksida,om dessa inredningsdetaljer uppfyller kraven i bilagorna.Artikel 4Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande måste vidta de åtgärder som krävs för att hålla sig informerad om varje ändring av en sådan del eller egenskap som avses i bilaga 1 punkt 2.2. De behöriga myndigheterna i staten skall avgöra om nya provningar behöver utföras på den ändrade fordonstypen och en ny rapport utformas. Om dessa provningar visar att kraven i detta direktiv inte uppfylls skall ändringen inte godkännas.Artikel 5De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om en anpassning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Artikel 61. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader från dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna ska se till att till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 17 december 1973.På rådets vägnarI. NØRGAARDOrdförande(1) EGT nr C 112, 27.10.1972, s. 14.(2) EGT nr C 123, 27.11.1972, s. 32.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT nr L 68, 22.3.1971, s. 1.BILAGA 1(1)DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH BESKRIVNING(1.)2. DEFINITIONERI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:(2.1)2.2 "fordonstyp" avser, i fråga om inredningsdetaljer i fordon (passagerarutrymmets inre delar frånsett inre backspeglar, manöverorganens utformning, taket eller det öppningsbara taket, ryggstödet och sätenas baksida), motorfordon som inte skiljer sig från varandra väsentligt i fråga om:2.2.1 form och material som ingår i passagerarutrymmets inre,2.2.2 placeringen av manöverorganen.2.3 "referensområde": det område som huvudet kan träffa enligt definitionen i bilaga 2, utom2.3.1 det område som begränsas av en framåtriktad horisontalprojektion av en cirkel som omskriver styranordningens yttre gränser, utökat med ett perifert band med en bredd på 127 mm; detta område begränsas nedåt av det vågräta plan som tangerar styranordningens nedre kant i läge för körning rakt fram,2.3.2 den del av instrumentbrädans yta som befinner sig mellan kanten av det område som specificeras i punkt 2.3.1 och fordonets närmaste, invändiga sidovägg; denna yta begränsas nedåt av det vågräta plan som tangerar styranordningens nedre kant, och2.3.3 vindrutans sidostolpar.2.4 "instrumentbrädans nivå": den linje som bestäms av lodräta tangenters kontaktpunkter med instrumentbrädan.2.5 "Tak": fordonets övre del som går från vindrutans övre kant till bakrutans övre kant, begränsad i sidled av sidoväggarnas övre ramar.2.6 "fönsterlinje": den linje som bestäms av den synliga, nedre konturen av fordonets sidorutor.2.7 "cabriolet": ett fordon som i vissa fall inte har andra fasta, karossdelar ovanför fönsterlinjen än vindrutans stolpar eller skyddsbågar.2.8 "fordon med öppningsbart tat": ett fordon på vilket endast taket eller del därav kan vikas tillbaka eller tas bort, varvid karossdelar ovanför fordonets bältlinje finns kvar.3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE3.1 Ansökan om typgodkännande för ett fordon skall göras av fordonstillverkaren eller hans representant.3.2 Ansökan skall åtföljas av nedanstående dokument i 3 exemplar och med följande uppgifter:- en detaljerad beskrivning av fordonstypen enligt punkt 2.2 ovan,- ett fotografi eller en sprängskiss av passagerarutrymmet,- numren och/eller de symboler som anger fordonstypen.3.3 Följande skall tillhandahållas det provningsorgan, som utför undersökningen:3.3.1 efter tillverkarens val antingen ett fordon, som representerar det fordon som skall godkännas, eller de delar av fordonet, som betraktas som väsentliga för de kontroller och provningar som föreskrivs i detta direktiv, och3.3.2 på begäran av provningsorganet, vissa komponenter och vissa prover av använt material.(4.)5. BESKRIVNING5.1 Främre, inre delar av passagerarutrymmet över instrumentbrädans nivå och framför framsätenas H-punkter, förutom sidodörrarna5.1.1 Det i punkt 2.3 definierade referensområdet får inte innehålla farliga ojämnheter eller skarpa kanter som kan öka risken för allvarliga skador på föraren och passagerarna. De delar som behandlas i punkterna 5.1.2-5.1.6 nedan skall anses tillfredställande om de uppfyller kraven i dessa punkter.5.1.2 De delar av fordonet som finns i referensområdet, med undantag för dem som inte hör till instrumentbrädan och som placerats mindre än 10 cm från glasade ytor, skall vara energiupptagande enligt bilaga 3. De delar inom referensområdet som uppfyller följande båda krav skall också undantas:- pendeln vid de prov som utförs enligt kraven i bilaga 3 kommer i kontakt med delar utanför referensområdet, och- de delar som skall provas är placerade mindre än 10 cm från de delar som träffas av pendeln utanför referensområdet när detta avstånd mäts på referensområdets yta.Inga fastsättningsanordningar av metall får ha utskjutande kanter.5.1.3 Instrumentbrädans nedre kant skall, såvida den inte uppfyller kraven i punkt 5.1.2 ovan, vara avrundad till en radie som inte understiger 19 mm.5.1.4 Strömbrytare, handtag, etc., av hårt material, som enligt den mätmetod som beskrivs i bilaga 5 skjuter ut från 3,2 mm-9,5 mm från panelen, skall ha en tvärsnittsarea på minst 2 cm² mätt 2,5 mm från den mest utskjutande punkten och ha avrundade kanter med en radie på minst 2,5 mm.5.1.5 Om dessa delar skjuter ut mer än 9,5 mm från instrumentbrädans yta skall de ha en sådan utformning och beskaffenhet, att de under påverkan av en framåtriktad, vågrät kraft i längdriktningen på 37,8 daN, framkallad med hjälp av en platta med en diameter på högst 50 mm, antingen trycks in så att de inte skjuter ut mer än 9,5 mm eller lossnar. I det senare fallet får det inte finnas kvar farliga delar som skjuter ut mer än 9,5 mm. Ett tvärsnitt på ett avstånd av högst 6,5 mm från den mest utskjutande punkten skall ha en yta på minst 6,5 cm².5.1.6 För utskjutande komponenter av mjuka material med hårdhet mindre än 50 Shore A monterade på ett hårt stöd, gäller kraven i punkt 5.1.4 och 5.1.5 endast för det hårda stödet.5.2. Främre, inre delar av passagerarutrymmet under instrumentbrädans nivå och framför framsätenas H-punkter, förutom sidodörrar och pedaler5.2.1 Med undantag för pedalerna och deras upphängning såväl som de delar som inte kan beröras av den i bilaga 6 beskrivna apparaten och som används enligt det där beskrivna förfarandet, skall de i punkt 5.2 nämnda delarna överensstämma med kraven i punkterna 5.1.4-5.1.6 ovan.5.2.2 Handbromsspaken skall, om den är placerad på eller under instrumentbrädan, vara så placerad att den i frigjort läge inte kan komma i kontakt med föraren och passagerarna i händelse av frontalkrock. Om detta villkor inte är uppfyllt måste spakens mantelyta uppfylla kraven enligt punkt 5.3.2.3 nedan.5.2.3 Hyllor och andra liknande detaljer skall vara av sådan beskaffenhet att deras fasta delar inte har utskjutande kanter och dessutom uppfylla ett av följande villkor:5.2.3.1 Den del som är vänd mot fordonets inre skall ha en yta på en höjd av minst 25 mm och kanterna skall vara avrundade med en radie på minst 3,2 mm. Denna yta skall vara täckt med ett energiupptagande material, som det beskrivs i bilaga 3, och skall provas i enlighet härmed. Inget skall riktas vågrät i fordonets längdriktning.5.2.3.2 Hyllor och andra liknande detaljer skall under påverkan av en framåtriktad, vågrät kraft på 37,8 daN i fordonets längdriktning, lossna, brytas sönder eller kraftigt tryckas ihop utan att hyllkanterna får farliga delar. Denna kraft skall riktas mot den starkaste delen av hyllorna eller andra liknande detaljer och framkallas med hjälp av en cylinder med lodrät axel och en diameter på 110 mm.5.2.4 När ifrågavarande delar består av en komponent av ett material med hårdhet mindre än 50 Shore A monterad på ett fast stöd, gäller ovanstående krav, frånsett dem som avser energiupptagning i bilaga 3.5.3 Andra inredningsdetaljer i passagerarutrymmet framför det tvärgående plan som går genom torsoreferenslinjen när dockan sitter i baksätet5.3.1 RäckviddKraven i punkt 5.3.2 gäller för manöverhandtag, -spakar och -knappar, såväl som andra utskjutande föremål som inte behandlas i punkterna 5.1 och 5.2.5.3.2 KravOm de detaljer som behandlas i punkt 5.3.1 är placerade så att fordonets förare och passagerare kan komma i kontakt med dem, skall de uppfylla kraven i punkterna 5.3.2.1-5.3.4. Som de delar, som föraren och passagerarna kan komma i kontakt med, betraktas sådana som kan beröras med en sfär med diameter av 165 mm och som befinner sig över framsätenas H-punkt och framför det tvärgående planet för fordonets referenslinje när dockan sitter i baksätet och utanför det område som definieras i punkt 2.3.1 och 2.3.2.5.3.2.1 Deras yta skall avslutas med avrundade kanter, vars radie inte får understiga 3,2 mm.5.3.2.2 Manöverhandtag och manöverknappar skall vara utformade och konstruerade så att utskjutningen i sitt mest ofördelaktiga läge, och under påverkan av en framåtriktad vågrät kraft på 37,8 daN i fordonets längdriktning, minskar till en höjd av högst 25 mm över instrumentbrädans yta eller lossnar eller kröks. I de två senare fallen får inga farliga, utskjutande delar kvarstå. Fönstervevar får dock skjuta ut 35 mm från panelens yta.5.3.2.3 När handbromsspaken befinner sig i frisläppt läge och växelspaken i något framåtläge skall de, frånsett då de befinner sig i de områden som definieras i punkterna 2.3.1 och 2.3.2 och områdena under horisontalplanet genom framsätenas H-punkter, ha en yta på minst 6,5 cm² mätt i ett vinkelrätt tvärsnitt på den vågräta längdriktningen upp till ett avstånd på 6,5 mm från den mest framskjutna delen; radien får inte understiga 3,2 mm.5.3.3 Kraven i punkt 5.3.2.3 gäller inte golvmonterad handbromsspak om handtagets höjd i frisläppt läge är under ett horisontellt plan genom H-punkten (se bilaga 4).5.3.4 Andra utrustningsdetaljer i fordonet som inte omfattas av föregående punkter, såsom sätenas glidskenor, utrustning för inställning av sätets horisontella och vertikala del, upprullningsanordningar för bilbälten etc., är inte underkastade något av dessa föreskrifter, om de befinner sig under ett horisontalplan genom H-punkten för respektive säte, även om föraren och passageraren kan komma i kontakt med sådana detaljer.5.3.5 När ifrågavarande detaljer innefattar en komponent tillverkad av ett material med hårdhet mindre än 50 Shore A och är monterat på ett fast stöd, gäller ovanstående krav endast för det fasta stödet.5.4 Tak5.4.1 Räckvidd5.4.1.1 Kraven i punkt 5.4.2 gäller insidan av taket.5.4.1.2 De gäller dock inte för sådana delar av taket som inte kan beröras av en sfär med en diameter av 165 mm.5.4.2 Krav5.4.2.1 Den del av innertaket som befinner sig över eller framför föraren och passagerarna får inte ha några farliga ojämnheter eller skarpa kanter som är riktade bakåt eller nedåt. Bredden på de utskjutande delarna får inte understiga delens nedåtriktade utskjutning, och kanterna måste ha en radie på minst 5 mm. Särskilt gäller för takets fasta förstärkningar eller ribbor att de inte får skjuta ut nedåt mer än 19 mm och att de skall vara strömlinjeformade som beskrivs i bilaga 5.5.4.2.2 Om förstärkningarna eller ribborna inte uppfyller kraven i 5.4.2.1, måste de täckas med ett energiupptagande material som föreskrivs i bilaga 3.5.5 Öppningsbart tak5.5.1 Krav5.5.1.1 Följande krav och kraven i punkt 5.4 för tak gäller för öppningsbara tak i stängt läge.5.5.1.2 Därutöver skall öppnings- och manöveranordningarna5.5.1.2.1 ha en sådan utformning och konstruktion att de så långt som möjligt utesluter ofrivillig eller oläglig funktion,5.5.1.2.2 när det är möjligt vara strömlinjeformade såsom beskrivs i bilaga 5; deras ytor skall avslutas med avrundade kanter, vars radier inte får understiga 5 mm,5.5.1.2.3 i viloläge befinna sig i områden som inte kan beröras med en sfär med diameter 165 mm. Om detta villkor inte kan uppfyllas skall öppnings- och manöveranordningarna i stängt läge antingen vara helt försänkta eller vara av en sådan beskaffenhet och konstruktion att den utskjutande delen under inverkan av en kraft på 37,8 daN, i den anslagsriktning som i bilaga 3 definierats som tangenten till huvudets bana, antingen förminskas enligt bilaga 5 till högst 25 mm i förhållande till den yta på vilken enheterna är monterade, eller lossnar; i det senare fallet får inga farliga, utskjutande delar kvarstå.5.6 Cabrioleter och fordon med öppningsbart tak5.6.1 För cabrioleter gäller kraven i punkt 5.4 för undersidan av skyddsbågen och den övre delen av vindrutans karm.5.6.2 Fordon med öppningsbart tak skall underkastas de krav i punkt 5.5 som gäller för fordon med öppningsbart tak.5.7 Sätenas baksidor5.7.1 Krav5.7.1.1 Ytan på sätenas baksidor får inte ha några farliga ojämnheter eller skarpa kanter som kan öka risken för eller graden av skador på föraren och passagerarna.5.7.1.2 Frånsett vad som framgår av punkterna 5.7.1.2.1, 5.7.1.2.2 och 5.7.1.2.3 skall den del av framsätets ryggstöd som befinner sig i huvudets islagsområde, definierat i bilaga 2, vara energiupptagande såsom beskrivs i bilaga 3. För bestämning av huvudets islagsområde skall de främre sätena, om de är inställbara, stå i sina bakersta lägen med ryggstöden i en lutningsvinkel som är så nära 25° som möjligt, såvida inte tillverkaren anger annat.5.7.1.2.1 Vid separata framsäten sträcker sig islagsområdet för baksätespassagerarnas huvuden 10 cm på vardera sidan om sätets mittlinje, på övre delen av ryggstödets baksida.5.7.1.2.1.a(2) För säten försedda med huvudstöd skall varje provning utföras med huvudstödet i sitt lägsta läge och i en punkt på den vertikala linje som passerar huvudstödets centrum.5.7.1.2.1.b(3) För ett säte som är konstruerat för att monteras i flera fordonstyper skall islagsområdet bestämmas i ett fordon av en typ där det bakersta läget är mest ogynnsamt bland de typer som kommer i fråga, det islagsområde som bestäms på detta sätt kan anses godtagbart även för de andra typerna.5.7.1.2.2 I fordon med odelat framsäte sträcker sig islagsområdet mellan de lodräta, längsgående plan som finns 10 cm utanför mittlinjen för var och en av de yttre sittplatserna. Mittlinjen för varje ytterplats i ett odelat framsäte skall anges av tillverkaren.5.7.1.2.3 I huvudets islagsområde utanför de gränser som föreskrivits i punkterna 5.7.1.2.1-5.7.1.2.2 skall sätets bärande delar kläs in för att undvika direktkontakt mellan huvudet och denna del av konstruktionen, vilken skall ha en radie på minst 5 mm. Dessa delar kan därvid uppfylla energiupptagningskraven i bilaga 3.5.7.2 Om islagsområdena på säten, huvudstöd och fastsättningsanordningar innehåller delar som är täckta med material med lägre hårdhet än 50 Shore A, skall ovanstående krav, med undantag för kraven om energiupptagning enligt bilaga 3, tillämpas bara på de hårda delarna. Dessa krav gäller inte för de bakersta sätena, för längsgående eller bakåtvända säten, för säten som är vända rygg mot rygg, eller för nedfällbara säten eller säten för tillfällig användning.5.8 Kraven i punkt 5 gäller för sådana inredningsdetaljer som inte behandlats i tidigare punkter, och som kan komma i kontakt med föraren och passagerarna på det sätt som beskrivs i punkterna 5.1-5.7 allt efter var i fordonet de är placerade. Om sådana delar består av material med en hårdhet under 50 Shore A och är monterade på fasta stöd, gäller kraven endast de fasta stöden.(6.)(7.)(8.)(9.)(1) Texten i bilagorna liknar i det väsentliga den i reglemente nr 21 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa. Särskilt indelningen i punkter är densamma. När en punkt i reglemente nr 21 saknar motsvarighet i detta direktiv markeras detta i bilagan genom att punktens nummer återges inom parentes.(2) Dessa avsnitt finns inte i reglemente nr 21.BILAGA 2BESTÄMNING AV HUVUDETS ISLAGSOMRÅDE1. Huvudets islagsområde består av alla ytor som inte är av glas i fordonets inre, och som kan komma i statisk kontakt med ett sfäriskt huvud med en diameter av 165 mm och som utgör en del av en mätapparat, på vilken måttet från höftleden till hjässan kan ställas in steglöst från 736 mm och 840 mm.2. Ovanstående område måste bestämmas enligt följande metod eller dess grafiska motsvarighet:2.1 Mätapparatens led skall för varje sittplats, som anges av tillverkaren, placeras på följande sätt:2.1.1 för säten som kan ställas in i längsled,2.1.1.1 vid H-punkten (se bilaga 4), och2.1.1.2 vid en punkt 127 mm horisontellt framför H-punkten och på en höjd av 19 mm eller den som erhålles genom ändring av H-punktens höjd vid förskjutning framåt med 127 mm,2.1.2 för säten som inte kan ställas in i längsled vid det aktuella sätets H-punkt.2.2 Alla beröringspunkter under vindrutans nedre kant och framför H-punkten skall bestämmas för varje mått mellan leden och hjässan som apparaten och fordonets inre medger.2.3 Om det inte finns några beröringspunkter vid inställning inom ovanstående gränser med mätapparaten i lodrät ställning, skall man bestämma möjliga beröringspunkter genom att vrida mätapparaten framåt och nedåt genom alla bågar i vertikalplanen till 90° från fordonets längsgående vertikalplan genom H-punkten.3. Med beröringspunkt avses en punkt där apparatens huvud kommer i beröring med en del av fordonets inre. Rörelsen nedåt begränsas av det läge där huvudet tangerar ett vågrätt plan som ligger 25,4 mm över H-punkten.BILAGA 3FÖRFARANDE FÖR PROVNING AV ENERGIUPPTAGANDE MATERIAL1. IORDNINGSTÄLLANDE, PROVNINGSAPPARATUR OCH FÖRFARANDE1.1 Iordningställande1.1.1 Det energiupptagande materialet skall monteras och provas på den bärande del, på vilken den kommer att installeras i fordonet. Provningen bör helst utföras direkt på karosseriet, där så är möjligt. Den bärande delen, eller karosseriet, skall fastgöras säkert i provbänken så att den inte kan flytta sig under kraftens inverkan.1.1.2 På tillverkarens begäran kan detaljen dock monteras på en anordning som motsvarar inbyggnaden i fordonet, förutsatt att anordningen har samma geometriska uppställning, minst samma styvhet och en energiupptagning som inte är högre än den vid verklig montering i fordonet.1.2 Provningsutrustning1.2.1 Denna utrustning skall bestå av en pendel, vars led avlastas av kullager och vars reducerade massa(1) i islagscentrum är 6,8 kg. Den nedre delen av pendeln skall bestå av ett hårt huvud med en diameter på 165 mm, vars centrum skall sammanfalla med pendelns islagscentrum.1.2.2 Huvudet skall vara försett med 2 accelerometrar och en hastighetsgivare som alla kan mäta i slagets riktning.1.3 RegistreringsinstrumentDe registreringsinstrument som används skall medge mätning med följande grad av noggrannhet:1.3.1 Acceleration:- noggrannhet = ± 5 % av det verkliga värdet- frekvensområde: upp till 1 000 Hz- känslighet mellan axlarna = NUM>1>DEN>1000 sekund- islagets början, i det ögonblick då den första kontakten mellan huvudet och provkomponenten uppstår, skall markeras i registreringen och användas vid analys av försöket.1.4 Provningsförfarande1.4.1 På alla islagspunkter i provytan bestäms slagets riktning som tangenten till huvudets bana såsom mätapparatens huvud beskrivs i bilaga 2.1.4.2 När vinkeln mellan islagets riktning och normalen till islagspunktens yta är mindre än eller lika med 5° kan provningen utföras så att tangenten till banan för pendelns anslagscentrum sammanfaller med riktningen såsom den bestämts i punkt 1.4.1. Huvudet skall träffa provföremålet med en hastighet av 24,1 km/tim, denna hastighet uppnås antingen genom fritt fall eller med en extra framdrivningsenhet.1.4.3 När vinkeln mellan islagets riktning och normalen till islagspunktens yta är mer än 5° kan provningen utföras så att tangenten till banan för pendelns anslagscentrum sammanfaller med normalen till islagspunkten. Provhastigheten skall då minskas till värdet av den vinkelräta hastighetskomponenten för den hastighet som föreskrivits i punkt 1.4.2.2. RESULTATVid provningar som utförts enligt ovanstående förfaranden skall huvudets retardation inte överstiga 80 g kontinuerligt under längre tid än 3 millisekunder. Retardationsvärdet som används skall vara medelvärdet av värdena från de två accelerometrarna.3. LIKVÄRDIGA FÖRFARANDEN3.1 Likvärdiga provningsförfaranden skall medges, under förutsättning att de resultat som krävs i punkt 2 kan uppnås.3.2 Det åligger den som använder ett annat förfarande än det som beskrivs i punkt 1 att påvisa dess likvärdighet.(1) Anm.: Pendelns totala massa "m" förhåller sig till pendelns reducerade massa "mr" som avståndet "a" mellan islagscentrum och rotationsaxeln och avståndet "l" mellan tyngdpunkten och rotationsaxeln enligt formeln:mr = m>NUM>1>DEN>aBILAGA 4FÖRFARANDE FÖR BESTÄMNING AV H-PUNKT OCH KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGE1. DEFINITIONER1.1 Med "H-punkt", som anger läget för en person som sitter i passagerarutrymmet, förstås skärningspunkten i ett längsgående vertikalplan för den teoretiska rotationsaxeln mellan en människas lår och torso, representerade av en docka.1.2 Med "R-punkten" eller "referenspunkten för säte" förstås den av fordonstillverkaren angivna referenspunkten, som1.2.1 fastställer den bakersta, normala förar- eller passagerarpositionen som tillhandahållits av fordonets tillverkare för varje säte,1.2.2 har koordinater som har fastställts i förhållande till fordonets karosseristomme,1.2.3 representerar läget av vridningspunkten för torso-lår (H-punkten).2. BESTÄMNING AV H-PUNKTER2.1 En H-punkt skall bestämmas för varje säte, som tillhandahållits av fordonets tillverkare. Om sätena i en rad kan betraktas som lika (soffa, identiska säten etc.) bestäms H-punkt för varje rad, varvid dockan i punkt 3 placeras i ett säte som är representativt för raden. Detta säte är2.1.1 förarsätet i den främre raden,2.1.2 ett yttre säte för den bakre raden eller de bakersta raderna.2.2 Vid bestämning av en H-punkt placeras det aktuella sätet i sin bakersta, normala förar- eller passagerarposition enligt uppgifter från fordonets tillverkare. Om ryggstödet är justerbart skall detta låsas i ett läge där den faktiska lutningsvinkeln ligger så nära 25° bakåt som möjligt i förhållande till dockans vertikala referenslinje enligt punkt 3 nedan, såvida inte annat anges av tillverkaren.3. BESKRIVNING AV DOCKAN3.1 En tredimensionell docka, vars massa och omfång motsvarar en vuxen man av medellängd, skall användas. En sådan docka avbildas i figur 1 och 2 i tillägget till denna bilaga.3.2 Dockan skall bestå av följande:3.2.1 Två delar, där den ena föreställer ryggen och den andra sätespartiet, förbundna med en led som representerar rotationsaxeln mellan torso och lår. Denna axels projektion på dockans sida är dockans H-punkt.3.2.2 Två delar som föreställer benen, och som med en led är förbundna med den del som föreställer sätespartiet.3.2.3 Två delar som föreställer fötterna, och som är förbundna med benen med leder som föreställer anklarna.3.2.4 Dessutom skall, den del som föreställer sätespartiet vara försedd med ett vattenpass som medger kontroll av dockans läge i sidled.3.3 Kroppsdelarna skall förses med vikter i delarnas respektive tyngdpunkter så att dockans totalvikt uppgår till ca 75,6 kg. Ytterligare upplysningar om de olika vikterna finns i tabellen vid figur 2 i tillägget till denna bilaga.4. DOCKANS PLACERINGDen tredimensionella dockan skall placeras på följande sätt:4.1 Fordonet skall placeras horisontellt och sätena ställas in som föreskrivs i punkt 2.2 ovan.4.2 Det säte som skall provas skall täckas med ett tygstycke för att underlätta rätt placering av dockan.4.3 Dockan skall placeras på det ifrågavarande sätet, så att dess vridaxel är vinkelrät med fordonets längsgående mittplan.4.4 Dockans fötter skall placeras enligt följande:4.4.1 I framsätena så att vattenpasset för kontroll av sätespartiets inställning i sidled står horisontellt.4.4.2 I baksätena så att fötterna i möjligaste mån är i kontakt med framsätet. Om fötterna därvid vilar på delar av golvet, som har olika höjd, är det den fot som först kommer i kontakt med sätet framför som tjänar som referens. Den andra foten skall placeras så att vattenpasset för kontroll av sätespartiets inställning i sidled står horisontellt.4.4.3 Om H-punkten bestäms för ett mittsäte skall fötterna placeras på var sin sida om kardantunneln.4.5 Vikterna skall anbringas på låren, sätespartiet ställs in i vågrät läge och vikterna anbringas på dockans sätesparti.4.6 Dockan skall frigöras från ryggstödet med hjälp av knäledsaxeln och ryggen fälld framåt. Dockan skall omplaceras på fordonets säte genom att dockans säte skjuts bakåt tills ett motstånd möts, därefter förs dockans rygg tillbaka mot ryggstödet.4.7 Dockan skall två gånger utsättas för en horisontell kraft på 10 ± 1 daN. Kraftens riktning och angreppspunkt framgår av en svart pil i figur 2 i tillägget.4.8 Vikterna skall anbringas på höger och vänster sida, därefter på torson. Vattenpasset i dockans sätesparti skall bibehållas horisontellt.4.9 Medan vattenpasset i dockans sätesparti bibehålles horisontellt skall dockans rygg fällas framåt tills torsovikterna befinner sig över H-punkten, för att ta bort varje beröring med ryggstödet.4.10 Dockans rygg skall avslutningsvis föras försiktigt bakåt, varvid vattenpasset i dockans sätesparti skall vara horisontellt. Om så inte är fallet skall det ovannämnda förfarandet upprepas.5. RESULTAT5.1 När dockan har placerats som beskrivs under punkt 4 ovan skall H-punkten för det ifrågavarande sätet vara H-punkten för dockan.5.2 Var och en av H-punktens koordinater skall mätas så noggrant som möjligt. Detsamma gäller också för koordinaterna för särskilda punkter i passagerarutrymmet. Dessa punkters projektioner på ett lodrätt, längsgående plan skall markeras grafiskt.6. KONTROLL AV FÖRHÅLLANDET MELLAN R- OCH H-PUNKTERNA6.1 Resultaten som erhållits i enlighet med punkt 5.2 avseende H-punkten måste jämföras med R-punktens koordinater som tillhandahållits av tillverkaren.6.2 Kontrollen av förhållandet mellan de två punkterna skall anses tillfredsställande för det ifrågavarande sittläget förutsatt att H-punktens koordinater befinner sig inom en längsgående rektangel vars horisontala och vertikala sidor är 30 respektive 20 mm, och vars diagonaler skär varandra i R-punkten. Om så är fallet skall R-punkten användas vid provning och, om så erfordras, skall dockan justeras så att H-punkten sammanfaller med R-punkten.6.3 Om H-punkten inte befinner sig inom rektangeln enligt punkt 6.2 ovan, skall H-punkten bestämmas ytterligare två gånger (tre gånger totalt). Om två av de tre punkterna som bestämts på detta sätt befinner sig inom rektangeln, skall provningsresultatet anses som tillfredsställande.6.4 Om minst två av de tre punkterna som bestämts befinner sig utanför rektangeln skall provningsresultatet anses som inte tillfredsställande.6.5 Om den i punkt 6.4 ovan beskrivna situationen uppstår, eller när en verifikation inte kan utföras på grund av att fordonstillverkaren har underlåtit att tillhandahålla uppgifter om R-punktens läge, kan medelvärdet av de tre bestämningarna av H-punkten användas och anses tillämpliga i alla fall där R-punkten nämns i detta direktiv.6.6 Vid kontroll av förhållandet mellan R- och H-punkterna i ett fordon ur den löpande produktionen, skall den rektangel som nämns i punkt 6.2 ovan ersättas med en kvadrat med 50 mm sida.BILAGA 5METOD FÖR MÄTNING AV UTSKJUTANDE DELAR1. För att bestämma hur mycket en del skjuter ut från den panel, på vilken den är monterad, skall en sfär med en diameter av 165 mm förskjutas tangentiellt till den ifrågavarande panelen och komponenten.Gradienten skall anses vara bestämd av förhållandet mellan variationen av "y" mätt från sfärens mittpunkt vinkelrätt mot panelen och variationen av "x" mätt från samma mittpunkt parallellt med panelen.En form bedöms vara strömlinjeformad om den resulterande, horisontella gradienten i längsled är mindre än 1. Om gradienten är större än eller lika med 1, finns en utskjutning, vars värde bestäms av "y".I det fall paneler och komponenter etc., är täckta med material mjukare än 50 Shore A, bör metoden för mätningen av form och utskjutning som beskrivs ovan inte användas förrän sådana material har avlägsnats.2. Utskjutande delar av strömbrytare, knappar etc., som är placerade i referensområdet, skall mätas med hjälp av följande apparatur och förfarande.2.1 Utrustning2.1.1 För mätning av utskjutande delar skall ett halvsfäriskt huvud med en diameter på 165 mm användas, i vilket finns med en glidstämpel med en diameter på 50 mm.2.1.2 Det relativa förhållandet mellan stämpelns plana sida och huvudets kant skall framgå av en graderad skala, på vilken en rörlig visare skall registrera det största mått som erhålls när anordningen fjärmas från det undersökta föremålet. Ett minsta avstånd om 30 mm skall vara mätbart. Mätskalan skall vara graderad i halva millimetrar, så att motsvarande utskjutande delar är möjliga att visa.2.1.3 Förfarande vid justering2.1.3.1 Apparaten skall placeras på en plan yta med axeln vinkelrät mot denna. När stämpelns plana sida kommer i kontakt med ytan, skall skalan nollställas.2.1.3.2 En 10 mm lång stötta skall föras in mellan stämpelns plana sida och stödytan. Härvid kontrolleras att den rörliga visaren indikerar korrekt mätvärde.2.1.4 En modell av apparaten för mätning av utskjutande delar visas i figur 1.2.2 Provningsförfarande2.2.1 Ett hålrum skall skapas i huvudet genom att stämpeln dras tillbaka och den rörliga visaren placeras mot stämpeln.2.2.2 Apparaten skall placeras mot den utskjutande del som skall mätas med en kraft som inte överstiger 2 daN, så att huvudet berör en så stor omgivande yta som möjligt.2.2.3 Stämpeln skall skjutas framåt tills den kommer i kontakt med den utskjutande delen som skall mätas och den utskjutande delens mått avläses på skalan.2.2.4 Huvudet skall ställas in så att största utskjutning uppnås. Den utskjutande delens storlek skall antecknas.2.2.5 Om två eller flera manöverorgan sitter så tätt att de kan beröras av stämpeln eller huvudet samtidigt, skall de behandlas enligt följande:2.2.5.1 Flera manöverorgan, som får plats i huvudets hålrum, behandlas som en utskjutning.2.2.5.2 När normal provning förhindras av huvudets kontakt med andra manöverorgan, skall dessa avlägsnas och provningen utföras utan dessa. De kan därefter åter sättas på plats och provas i tur och ordning med andra manöverorgan som har avlägsnats för att underlätta förfarandet.BILAGA 6APPARAT OCH FÖRFARANDE FÖR TILLÄMPNING AV PUNKT 5.2.1 I BILAGA 1De delar (strömbrytare, knappar etc.) som kan beröras med den apparat och det förfarande som beskrivs nedan skall anses som möjliga att beröras av förarens eller passagerares knän:1. ApparatApparaten i tvärsnitt>Hänvisning till >2. FörfarandeApparaten kan placeras i valfritt läge under instrumentbrädan så att- planet XX' förblir parallellt med fordonets mittplan i längsled,- axeln X kan vridas upp till 30° över och under horisontalplanet.3. För att genomföra ovanstående provning skall alla material med en hårdhet understigande 50 Shore A avlägsnas.>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

32001L0050

Kommissionens direktiv 2001/50/EG av den 3 juli 2001 om ändring av direktiv 95/45/EG om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 190 , 12/07/2001 s. 0014 - 0017

Kommissionens direktiv 2001/50/EGav den 3 juli 2001om ändring av direktiv 95/45/EG om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel(1), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 94/34/EG(2), särskilt artikel 3.3 a i detta,efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén, ochav följande skäl:(1) I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i livsmedel(3) finns en förteckning över de ämnen som får användas som färgämnen i livsmedel.(2) I kommissionens direktiv 95/45/EG av den 26 juli 1995 om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel(4), ändrat genom direktiv 1999/75/EG(5), anges renhetskriterier för de färgämnen som är upptagna i direktiv 94/36/EG.(3) Det är med tanke på den tekniska utvecklingen nödvändigt att ändra de renhetskriterier som fastställs i direktiv 95/45/EG för blandade karotener (E 160 a (i)) och betakaroten (E 160 a (ii)).(4) Det är nödvändigt att beakta de specifikationer och analysmetoder för livsmedelstillsatser som fastställs i Codex Alimentarius och som formulerats av FAO/WHO:s gemensamma expertkommitté för livsmedelstillsatser (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives - JECEA).(5) Följaktligen är det nödvändigt att ändra direktiv 95/45/EG.(6) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I del B i bilagan till direktiv 95/45/EG skall texten om blandade karotener (E 160 a (i)) och betakaroten (E 160 a (ii)) ersättas med texten i bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall före den 30 juni 2002 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 juli 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 27.(2) EGT L 237, 10.9.1994, s. 1.(3) EGT L 237, 10.9.1994, s. 13.(4) EGT L 226, 22.9.1995, s. 1.(5) EGT L 206, 5.8.1999, s. 19.BILAGA">Plats för tabell>"