Avis juridique important

|

31992L0089

Kommissionens direktiv 92/89/EEG av den 3 november 1992 om ändring av bilaga 1 till fjärde direktivet 73/46/EEG om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 344 , 26/11/1992 s. 0035 - 0037 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 46 s. 0039  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 46 s. 0039

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/89/EEG av den 3 november 1992 om ändring av bilaga 1 till fjärde direktivet 73/46/EEG om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollenEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/373/EEG av den 20 juli 1970 om införande av gemenskapsmetoder för provtagning och analys vid den officiella foderkontrollen (), senast ändrat genom rådets förordning (EEG) nr 3768/85 (), särskilt artikel 2 i denna, ochmed beaktande av följande:Kommissionens fjärde direktiv 73/46/EEG (), ändrat genom direktiv 81/680/EEG (), anger den metod som skall användas vid bestämning av växttråd.Det finns anledning att anpassa metoden mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Det är särskilt tillrådligt att ta hänsyn till bestämmelserna i rådets direktiv 80/1107/EEG av den 27 november 1980 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet (), ändrat genom direktiv 88/642/EEG (), och särskilt till sådana åtgärder som har till syfte att förhindra kontakt med asbest.Från och med nu är det nödvändigt att vid filtrering ersätta asbest med glasfilterdeglar.De åtgärder som anges i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga foderkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga 1 till direktiv 73/46/EEG ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober 1993 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 november 1992.På kommissionens vägnarRay MAC SHARRYLedamot av kommissionen()()()()()()() EGT nr L 83, 30.3.1973, s. 21.() EGT nr L 327, 3.12.1980, s. 8.() EGT nr L 170, 3.8.1970, s. 2.() EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.() EGT nr L 246, 29.8.1981, s. 32.() EGT nr L 356, 24.12.1988, s. 74.BILAGABilaga 1, punkt 3, "Bestämning av växttråd" skall ersättas med följande:"BESTÄMNING AV VÄXTTRÅD1. Syfte och användningsområdeMetoden gör det möjligt att bestämma sådana fettfria organiska ämnen i foder som är olösliga i sura och alkaliska media och som vanligen går under beteckningen växttråd.2. PrincipProvet, som vid behov avfettas, behandlas i tur och ordning med kokande lösningar av svavelsyra och kaliumhydroxid i bestämda koncentrationer. Återstoden separeras genom filtrering på ett filter av sintrat glas, tvättas, vägs och föraskas vid en temperatur på 475 P500 °C. Viktförlusten efter föraskningen motsvarar andelen växttråd i provet.3. Reagens3.1 Svavelsyra, c = 0,13 mol/l.3.2 Skumdämpande medel (t.ex. n-oktanol).3.3 Filtreringshjälpmedel (Celite 545 eller motsvarande), som upphettats vid 500 °C under fyra timmar (8.6).3.4 Aceton.3.5 Petroleumeter (kokpunkt 40 P60 °C).3.6 Saltsyra, c = 0,5 mol/l.3.7 Kaliumhydroxidlösning, c = 0,23 mol/l.4. Apparatur4.1 Värmeenhet för kokning med svavelsyra eller kaliumhydroxidlösning, utrustad med hållare för filterdegeln (4.2) och försedd med ett utloppsrör med kran för utsläpp av vätska samt vakuumpump, eventuellt med tryckluft. Innan enheten tas i bruk skall den varje dag förvärmas med kokande vatten under fem minuter.4.2 Glasfilterdegel med filterskiva av sintrat glas, porositet 40 P90 ìm. Före användning skall den upphettas till 500 °C under några minuter och därefter kylas (8.6).4.3 Cylinder på minst 270 ml med återloppskylare, lämplig för kokning.4.4 Torkugn med termostat.4.5 Muffelugn med termostat.4.6 Extraktionsenhet, bestående av en hållare för filterdegeln (4.2) och med ett utloppsrör med kran för utsläpp av vakuum och vätska.4.7 Kopplingsringar för hopsättning av värmeenheten (4.1), filterdegeln (4.2) och cylindern (4.3) samt för anslutning till extraktionsenheten (4.6) och filterdegeln.5. Utförande Väg upp 1 g av det beredda provet med högst 0,001 g avvikelse och placera det i degeln (4.2), (se anmärkningarna 8.1, 8.2, 8.3) och tillsätt 1 g filtreringshjälpmedel (3.3).Montera värmeenheten (4.1) och filterdegeln (4.2) och anslut därefter cylindern (4.3) till degeln. Häll 150 ml kokande svavelsyra (3.1) i cylinder/degeluppställningen och tillsätt vid behov några droppar skumdämpande medel (3.2). Koka upp vätskan inom 5 ± 2 minuter och låt koka kraftigt under exakt 30 minuter.Öppna kranen till utloppsröret (4.1) och sugfiltrera svavelsyran genom filterdegeln. Tvätta återstoden tre gånger i rad med 30 ml kokande vatten och se till att återstoden sugfiltreras torr efter varje tvättning.Stäng utloppskranen och häll 150 ml kokande kaliumhydroxidlösning (3.7) i cylinder/degeluppställningen. Tillsätt några droppar skumdämpande medel (3.2). Koka upp vätskan inom 5 ± 2 minuter och låt koka kraftigt under exakt 30 minuter. Filtrera och tvätta på samma sätt som vid behandlingen med svavelsyra. Efter den sista tvättningen och torkningen kopplas degeln med innehåll loss och ansluts till extraktionsenheten (4.6). Tvätta återstoden i degeln tre gånger i rad med 25 ml aceton (3.4) och se till att återstoden sugfiltreras torr efter varje tvättning.Torka degeln till konstant vikt i ugnen vid 130 °C. Låt den svalna i exsickator efter varje torkning och väg snabbt. Placera degeln i en muffelugn och föraska till konstant vikt vid 475 P500 °C under minst 30 minuter.Efter varje upphettning skall degeln först svalna i ugnen och sedan i exsickatorn innan den vägs.Gör ett blankprov utan provet. Viktförlusten efter föraskningen får inte överstiga 4 mg.6. ResultatberäkningInnehållet av växttråd räknat i procent av provet framgår av formeln: (b  P c) 100 -------- a dära = prov i gb = viktförlust i g efter föraskning vid bestämningenc = viktförlust i g efter föraskning vid blankprov7. RepeterbarhetSkillnaden mellan två parallella bestämningar som utförts på samma prov får inte överstiga P 0,3 i absolut värde, om innehållet av växttråd är mindre än 10 %, P 3 % i förhållande till det högre värdet, om innehållet av växttråd uppgår till 10 % eller mer.8. Anmärkningar8.1 Foder som innehåller mer än 10 % råfett skall före analys avfettas med petroleumeter (3.5). Anslut filterdegeln (4.2) med innehåll till extraktionsenheten (4.6), tvätta återstoden tre gånger i rad med 30 ml petroleumeter och se till att återstoden sugfiltreras torr. Anslut degeln med innehåll till värmeenheten (4.1) och fortsätt enligt beskrivningen i 5.8.2 Foder som innehåller fetter som inte kan extraheras direkt med petroleumeter (3.5) skall avfettas enligt beskrivningen i 8.1 och därefter avfettas ännu en gång efter kokning med syra.Efter kokning med syra och därpå följande tvättning ansluts degeln med innehåll till extraktionsenheten (4.6) och tvättas tre gånger med 30 ml aceton och därefter ytterligare tre gånger med 30 ml portioner petroleumeter. Sugfiltrera torrt och fortsätt analysen enligt beskrivningen i 5 och börja med kaliumhydroxidbehandlingen.8.3 Om fodret innehåller mer än 5 % karbonat, uttryckt som kalciumkarbonat, ansluts degeln (4.2) med det uppvägda provet till värmeenheten (4.1). Tvätta provet tre gånger med 30 ml saltsyra (3.6). Låt provet vila ca en minut efter varje tillsats innan det filtreras. Tvätta en gång med 30 ml vatten och fortsätt sedan enligt beskrivningen i 5.8.4 Om den utrustning som används utgörs av ett stativ (flera deglar anslutna till samma värmeenhet) får två enskilda bestämningar av samma analysprov inte ingå i samma provserie.8.5 Om det efter kokningen är svårt att filtrera de sura och basiska lösningarna används tryckluft genom värmeenhetens utloppsrör, varefter filtreringen fullföljes.8.6 Temperaturen vid föraskningen bör inte överstiga 500 °C om glasfilterdeglarna skall kunna hålla så länge som möjligt. Var noga med att undvika alltför hastiga temperaturförändringar vid uppvärmning och avkylning."


Avis juridique important

|

31990L0214

Kommissionens direktiv 90/214/EEG av den 20 april 1990 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 113 , 04/05/1990 s. 0039 - 0040 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 32 s. 0149  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 32 s. 0149

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 20 april 1990 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser (90/214/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 90/110/EEG(2), särskilt artikel 7 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt direktiv 70/524/EEG skall innehållet i bilagorna regelbundet anpassas med hänsyn till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. Bilagorna kodifierades genom kommissionens direktiv 85/429/EEG(3).En ny användning av antibiotikumet virginiamycin har grundligt prövats i flera medlemsstater. Med hänsyn till den vunna erfarenheten och de genomförda undersökningarna bör denna nya användning kunna tillåtas i hela gemenskapen.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga foderkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 1 till direktiv 70/524/EEG ändras enligt vad som anges i bilagan till detta direktiv.Artikel 2 Medlemsstaterna skall senast den 30 november 1990 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 1. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 april 1990.På kommissionens vägnarRay MAC SHARRYLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 270, 14.12.1970, s. 1.(2) EGT nr L 67, 15.3.1990, s. 44.(3) EGT nr L 245, 12.9.1985, s. 1.BILAGA I del A, "Antibiotika", i bilaga 1 till direktiv 70/524/EEG skall följande läggas till i punkten E 711, "Virginiamycin":">Plats för tabell>"


Avis juridique important

|

31996L0030

Rådets direktiv 96/30/EG av den 13 maj 1996 om ändring av direktiv 94/80/EG om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 122 , 22/05/1996 s. 0014 - 0014

RÅDETS DIREKTIV 96/30/EG av den 13 maj 1996 om ändring av direktiv 94/80/EG om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgareEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 8b.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), ochmed beaktande av följande:I bilagan till rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare (3), bestäms närmare vilka de grundläggande lokala förvaltningsenheterna i varje medlemsstat är.Som följd av Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning bör bilagan till direktiv 94/80/EG ändras så att den anger de grundläggande lokala förvaltningsenheterna i dessa tre länder.Enligt anslutningsakten för dessa länder omfattar direktiv 94/80/EG Åland, där de finska medborgare som inte har hembygdsrätt och andra unionsmedborgare är underkastade villkor om viss tids bosättning för att där kunna rösta och vara valbara vid kommunala val.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I bilagan till direktiv 94/80/EG skall följande stycke läggas till:"I Österrike:Gemeinden, Bezirke in der Stadt Wien.I Finland:kunta, kommun, kommun på Åland.I Sverige:kommuner, landsting."Artikel 2 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 maj 1996.På rådets vägnarS. AGNELLIOrdförande(1) EGT nr C 65, 4.3.1996, s. 201.(2) Yttrandet avgivet den 29 februari 1996 (ännu ej offentliggjort i EGT).(3) EGT nr L 368, 30.12.1994, s. 38.


title: Rådets direktiv (EU) 2015/637 av den 20 april 2015 om samordnings- och samarbetsåtgärder för underlättande av konsulärt skydd till icke-företrädda unionsmedborgare i tredjeländer och om upphävande av beslut 95/553/EG

text:
                  24.4.2015

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 106/1

            RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/637
      av den 20 april 2015
      om samordnings- och samarbetsåtgärder för underlättande av konsulärt skydd till icke-företrädda unionsmedborgare i tredjeländer och om upphävande av beslut 95/553/EG
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 23,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
      med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
      i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Unionsmedborgarskapet är den grundläggande ställningen för medlemsstaternas medborgare. Rätten till skydd inom ett tredjelands territorium, där den medlemsstat i vilken de är medborgare inte är representerad, av en annan medlemsstats diplomatiska och konsulära myndigheter, på samma villkor som medborgarna i den staten är en av de specifika rättigheter som artikel 20.2 c i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) tillerkänner unionsmedborgare.

                  (2)

                  Lissabonfördraget innebar en förbättring av ställningen som unionsmedborgare och stärkte de rättigheter som är knutna till unionsmedborgarskapet. Genom artikel 23 i EUF-fördraget införs således bestämmelser om antagande av direktiv som föreskriver de samarbets- och samordningsåtgärder som behövs för att främja det konsulära skyddet för icke-företrädda unionsmedborgare.

                  (3)

                  Till de värden som unionen bygger på hör solidaritet, icke-diskriminering och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det är viktigt att unionen i sina förbindelser med omvärlden upprätthåller dessa värden och bidrar till att skydda sina medborgare. Den grundläggande principen att icke-företrädda unionsmedborgare ska ha rätt till konsulärt skydd på samma villkor som medborgare i de enskilda medlemsstaterna, som följer av artikel 46 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), är ett uttryck för europeisk solidaritet. Den tillför en yttre dimension till begreppet unionsmedborgarskap och stärker unionens identitet i tredjeländer.

                  (4)

                  Syftet med detta direktiv är att införa bestämmelser om de samarbets- och samordningsåtgärder som behövs för att främja det konsulära skyddet för icke-företrädda unionsmedborgare. Dessa åtgärder bör bidra såväl till att stärka rättssäkerheten som till att främja ett väl fungerande samarbete och solidaritet mellan de konsulära myndigheterna.

                  (5)

                  I enlighet med artiklarna 20.2 c och 23 i EUF-fördraget bör medlemsstaterna ge konsulärt skydd till icke-företrädda medborgare på samma villkor som gäller för egna medborgare. Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas befogenhet att fastställa omfattningen av det skydd som ska tillhandahållas de egna medborgarna.

                  (6)

                  Detta direktiv bör inte påverka de konsulära förbindelserna mellan medlemsstater och tredjeländer, i synnerhet deras rättigheter och förpliktelser som följer av internationella sedvänjor och avtal, särskilt konventionen avden 24 april 1963 om konsulära förbindelser (nedan kallad Wienkonventionen), som medlemsstaterna tillämpar i enlighet med unionslagstiftningen. Enligt artikel 8 i Wienkonventionen får medlemsstaterna efter vederbörlig anmälan ge konsulärt skydd på andra medlemsstaters vägnar, såvida inte det berörda tredjelandet invänder mot detta. Svårigheter kan uppstå, särskilt i situationer som inbegriper medborgare som även är medborgare i värdlandet. Medlemsstaterna bör med stöd av det lokala konsulära samarbetet vidta de åtgärder som krävs i förbindelserna med tredjeländer för att se till att konsulärt skydd kan tillhandahållas på andra medlemsstaters vägnar i varje enskilt fall.

                  (7)

                  När icke-företrädda medborgare behöver skydd i tredjeländer krävs ett väl fungerande samarbete och en effektiv samordning. Den bistående medlemsstaten med representation i ett tredjeland och den berörda medborgarens hemmedlemsstat bör bedriva ett nära samarbete. Konsulärt samarbete på lokal nivå som rör icke-företrädda medborgare kan vara särskilt komplicerat, eftersom det kräver samordning med myndigheter som saknar representation lokalt, inbegripet i förekommande fall med de behöriga ambassaderna eller konsulaten. För att fylla luckan som orsakas av avsaknaden av en ambassad eller ett konsulat som representerar medborgarens egna medlemsstat bör en uppsättning tydliga och stabila regler fastställas. De befintliga åtgärderna bör även förtydligas i syfte att säkerställa ett väl fungerande skydd.

                  (8)

                  Unionsmedborgare bör anses vara icke-företrädda i ett tredjeland om den medlemsstat där de är medborgare inte har etablerat en ambassad, ett konsulat eller en honorärkonsul i det landet. Medborgare bör också anses vara icke-företrädda om den lokala ambassaden, det lokala konsulatet eller den lokala honorärkonsulen i ett visst fall av någon orsak inte kan tillhandahålla det skydd som den berörda personen enligt nationell lagstiftning eller praxis annars skulle vara berättigad till. Ambassader och konsulat bör informera varandra om eventuella exceptionella omständigheter som tillfälligt kan påverka deras kapacitet att tillhandahålla konsulärt skydd. Tillgänglighet och närhet bör också tas i beaktande. Till exempel bör en medborgare som söker konsulärt skydd eller bistånd från en annan medlemsstats ambassad eller konsulat inte hänvisas till ambassaden, konsulatet eller honorärkonsuln för den medlemsstat där de är medborgare när det inte är möjligt, på grund av lokala omständigheter eller brist på resurser, för medborgaren att på ett säkert sätt nå, eller nås av dessa senare instanser på ett sådant sätt att denna kan få konsulärt skydd. Begreppet avsaknad av beskickning bör tolkas så att de icke-företrädda medborgarnas faktiska rätt att på ett icke-diskriminerande sätt få skydd av en annan medlemsstats ambassad eller konsulat säkerställs, med hänsyn tagen till omständigheterna i varje enskilt fall. Medborgare som är medborgare i fler än en medlemsstat bör anses vara icke-företrädda om ingen av de medlemsstater i vilka de är medborgare är representerade i det berörda tredjelandet.

                  (9)

                  I syfte att säkerställa att den rättighet som avses i artikel 20.2 c i EUF-fördraget och rätten till respekt för privat- och familjelivet i enlighet med artikel 7 i stadgan ges en ändamålsenlig verkan, och med beaktande av nationell lagstiftning och praxis, kan en bistående medlemsstat eventuellt tillhandahålla skydd för unionsmedborgares familjemedlemmar från tredjeland, beroende på de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet. Detta direktiv utesluter inte att den bistående medlemstaten och den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare, när så är lämpligt, under de samråd som bör äga rum innan bistånd tillhandahålls kommer överens om möjligheten att utvidga biståndet till att omfatta den icke-företrädda unionsmedborgarens familjemedlemmar från tredjeland, utöver vad som krävs enligt den bistående medlemsstatens lagstiftning eller vad som föreskrivs enligt landets praxis, i möjligaste mån med beaktande av begäranden från den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare och förutsatt att vad som överenskommits inte underskrider vad som krävs enligt unionslagstiftningen. Medlemsstaterna kan dock vara i en sådan situation att de inte kan tillhandahålla vissa typer av konsulärt skydd, såsom provisoriska resehandlingar, till familjemedlemmar från tredjeland. När det rör bistånd till minderåriga, bör barnets bästa komma i främsta rummet i enlighet med artikel 24 i stadgan, samt i enlighet med Förenta nationernas konvention av den 20 november 1989 om barnets rättigheter.

                  (10)

                  Icke-företrädda medborgare bör ha möjlighet att söka konsulärt skydd vid varje medlemsstats ambassad eller konsulat. Det bör dock inte hindra medlemsstaterna från att ingå praktiska arrangemang om fördelning av ansvaret för att tillhandahålla konsulärt skydd för icke-företrädda medborgare i enlighet med detta direktiv. Sådana arrangemang gynnar medborgarna, eftersom de möjliggör en bättre beredskap att säkerställa ett väl fungerande skydd. Medlemsstater som mottar en ansökan om skydd bör bedöma huruvida det i ett specifikt fall är nödvändigt att tillhandahålla konsulärt skydd eller huruvida fallet kan överföras till den ambassad eller det konsulat som enligt ett befintligt arrangemang har utsetts som behörig(t). Medlemsstaterna bör underrätta kommissionen och utrikestjänsten om varje sådant arrangemang, som bör offentliggöras av unionen och medlemsstaterna för att säkerställa öppenhet för icke-företrädda medborgare.

                  (11)

                  Detta direktiv bör inte hindra den medlemsstat som saknar representation i ett tredjeland från att ge sina medborgare konsulärt skydd, till exempel genom att i förekommande fall tillhandahålla konsulära tjänster online. Den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare bör få begära att medlemsstaten från vilken den medborgaren söker eller mottar konsulärt skydd överför ansökan eller fallet, så att den själv kan ge konsulärt skydd. En sådan överföring bör inte leda till att den icke-företrädda medborgaren berövas konsulärt skydd.

                  (12)

                  Trots medlemsstaternas olika traditioner när det gäller honorärkonsulers befogenheter erbjuder honorärkonsuler vanligtvis inte samma utbud av tjänster som ambassader eller konsulat. Med beaktande av att honorärkonsuler ofta utför sina uppgifter på frivillig basis bör det överlåtas åt varje medlemsstat att besluta huruvida detta direktiv bör tillämpas på dess honorärkonsuler. Honorärkonsuler kan åläggas att tillhandahålla konsulärt skydd för icke-företrädda medborgare, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet.

                  (13)

                  Ansökningar om skydd bör handläggas om sökande visar upp ett giltigt unionsmedborgarpass eller identitetskort. Icke-företrädda medborgare som behöver konsulärt skydd är dock kanske inte längre i besittning av sina id-handlingar. Den grundläggande ställning som vilar på unionsmedborgarskapet följer direkt av unionslagstiftningen och id-handlingar syftar endast till att styrka denna ställning. Om sökande inte kan uppvisa några giltiga id-handlingar bör de därför ha rätt att styrka sin identitet på annat sätt. Om nödvändigt kan den berörda personens identitet kontrolleras vid samråd med myndigheterna i den medlemsstat i vilken sökanden säger sig vara medborgare. Vad gäller familjemedlemmar från tredjeland som medföljer sökanden bör myndigheterna i den medlemsstat där sökanden är medborgare även kunna hjälpa den bistående medlemsstaten med att kontrollera identiteten och förekomsten av en familjerelation med sökanden.

                  (14)

                  För att fastslå vilka samordnings- och samarbetsåtgärder som krävs bör omfattningen av konsulärt skydd enligt detta direktiv fastställas. Konsulärt skydd för icke-företrädda medborgare bör inbegripa att lämna bistånd i ett antal typiska situationer där medlemsstaterna ger konsulärt skydd åt sina egna medborgare beroende på de särskilda omständigheterna i det enskilda fallet, såsom vid frihetsberövande, allvarliga olyckor eller allvarlig sjukdom och dödsfall, men även insatser för att tillhandahålla praktiskt stöd och hjälp med hemresa i nödsituationer eller utfärdande av provisoriska handlingar. Eftersom skyddsbehovet alltid är beroende av den faktiska situationen bör det konsulära skyddet inte vara begränsat till de situationer som anges i detta direktiv.

                  (15)

                  I förekommande fall bör man på vederbörligt sätt ta fasta på medborgarens önskemål, bland annat beträffande huruvida familjemedlemmar eller andra närstående bör underrättas och i så fall vem. På samma sätt bör vid dödsfall hänsyn tas till de efterlevandes önskemål vad gäller de åtgärder som ska vidtas med avseende på stoftet av den avlidna medborgaren. Den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare bör vara ansvarig för dessa kontakter.

                  (16)

                  Medlemsstaternas myndigheter bör ha ett nära samarbete och samordna sina insatser sinsemellan och med unionen, i synnerhet kommissionen och utrikestjänsten, i en anda av ömsesidig respekt och solidaritet. För att garantera ett snabbt och effektivt samarbete bör medlemsstaterna tillhandahålla information om berörda kontaktpunkter i medlemsstaterna och fortlöpande uppdatera denna information genom utrikestjänstens säkra webbplats (Consular OnLine).

                  (17)

                  I tredjeländer representeras unionen av unionens delegationer, som i nära samarbete med medlemsstaternas diplomatiska och konsulära beskickningar bidrar till att genomföra unionsmedborgarnas rätt till konsulärt skydd, i enlighet med vad som specificeras ytterligare i artikel 35 i fördraget om Europeiska unionen. Detta direktiv erkänner och ökar ytterligare det bidrag som utrikestjänsten och unionens delegationer redan tillhandahåller, särskilt i krissituationer, i enlighet med rådets beslut 2010/427/EU (2), särskilt artikel 5.10.

                  (18)

                  När det gäller lokalt samarbete bör alla relevanta aktörers behörighet och respektive roller klargöras för att säkerställa att icke-företrädda medborgare får det bistånd som de är berättigade till i enlighet med principen om icke-diskriminering. Det konsulära samarbetet på lokal nivå bör utformas på ett sätt som tar vederbörlig hänsyn till icke-företrädda medborgare, till exempel genom att man samlar in och regelbundet uppdaterar information om berörda kontaktpunkter och förmedlar denna information till medlemsstaternas lokala ambassader och konsulat och till unionens delegation.

                  (19)

                  Lokala konsulära samarbetsmöten, anordnade i nära samarbete med unionens delegation, bör inbegripa ett regelbundet utbyte av information om frågor som rör icke-företrädda medborgare, såsom medborgares säkerhet, förhållandena under frihetsberövande, konsulär underrättelse och konsulärt tillträde samt samarbete i krissituationer. Vid dessa möten bör medlemsstater med representation vid behov komma överens om de praktiska arrangemangen för att säkerställa att icke-företrädda medborgare faktiskt får skydd. En sådan överenskommelse kan eventuellt inte vara nödvändig, till exempel om antalet icke-företrädda medborgare är litet.

                  (20)

                  En tydlig ansvarsfördelning mellan medlemsstater med och utan representation och unionens delegation är nödvändig för att säkerställa adekvat krisberedskap och krishantering. Krisberedskapsplaneringen bör därför samordnas och till fullo ta icke-företrädda medborgare i beaktande. Inom ramen för lokal krishanteringsberedskap bör därför medlemsstater som inte har en lokal ambassad eller ett lokalt konsulat tillhandahålla all tillgänglig och relevant information om sina medborgare på territoriet. I en krissituation bör denna information uppdateras vid behov. Behöriga ambassader och konsulat samt unionens delegationer bör informeras och, om så är lämpligt, involveras i arrangemang för krisberedskap. Information om dessa arrangemang bör göras tillgänglig för icke-företrädda medborgare. Vid en eventuell kris bör den ledande staten eller den eller de medlemsstater som samordnar biståndet samordna det stöd som lämnas till icke-företrädda medborgare samt användningen av tillgänglig evakueringskapacitet, på grundval av den överenskomna planeringen och den lokala utvecklingen på ett icke-diskriminerande sätt.

                  (21)

                  Förutsättningarna för samverkan mellan konsulär personal och andra krishanteringsexperter bör förbättras, särskilt genom att låta dem delta i sektorsövergripande krisinsatsgrupper, till exempel inom ramen för utrikestjänstens strukturer för krisinsatser, operativ samordning och krishantering samt enligt unionens civilskyddsmekanism (3).

                  (22)

                  Det bör vara möjligt att begära stöd från unionens civilskyddsmekanism om det behövs för det konsulära skyddet av icke-företrädda medborgare. Det stödet kan till exempel begäras av den ledande staten eller den eller de medlemsstater som samordnar biståndet.

                  (23)

                  Med begreppet ledande stat som används i detta direktiv avses en eller flera medlemsstater företrädda i ett visst tredjeland och med ansvar för att samordna och leda biståndet för icke-företrädda medborgare vid en kris. Konceptet ledande stat, som det har fastställts i de relevanta unionsriktlinjerna (4), kan utvecklas vidare i överensstämmelse med unionslagstiftningen och i synnerhet med detta direktiv.

                  (24)

                  När en medlemsstat får uppgift om eller mottar en ansökan om konsulärt skydd från en person som påstår sig vara en icke-företrädd medborgare, bör den, utom i extremt brådskande fall, alltid utan dröjsmål kontakta den medlemsstat där personen är medborgare och tillhandahålla den all relevant information innan bistånd ges. Medlemsstaten där personen är medborgare bör i sin tur utan dröjsmål tillhandahålla all information som är relevant för fallet. Detta samråd bör göra det möjligt för den medlemsstat där personen är medborgare att begära en överföring av ansökan eller fallet så att den själv kan ge konsulärt skydd. Samrådet bör också göra det möjligt för de berörda medlemsstaterna att utbyta relevant information för att till exempel säkerställa att en icke-företrädd medborgare inte otillbörligt utnyttjar sin rätt till konsulärt skydd enligt artikel 20.2 c i EUF-fördraget. Detta direktiv kan inte åberopas av unionsmedborgare i händelse av missbruk.

                  (25)

                  Ömsesidig solidaritet och samarbete gäller även ekonomiska frågor. De medlemsstater som tillhandahåller konsulärt skydd i form av ekonomiskt bistånd till sina egna medborgare gör detta som en sista utväg och endast i undantagsfall där den berörda medborgaren inte kan få tag i pengar på annat sätt, exempelvis genom överföringar från familj, vänner eller arbetsgivare. Icke-företrädda medborgare bör beviljas ekonomiskt bistånd på samma villkor som gäller för medborgarna i den bistående medlemsstaten. Den medborgare som fått bistånd bör åläggas att underteckna ett åtagande om återbetalning till den medlemsstat där denna är medborgare av de kostnader som uppkommit, förutsatt att medborgare i den bistående medlemsstaten i samma situation skulle ha ålagts att återbetala dessa kostnader till sin egen medlemsstat. Den icke-företrädda medborgaren kan sedan av den medlemsstat där denna är medborgare åläggas att återbetala dessa kostnader, inklusive en eventuell tillämplig konsulär avgift.

                  (26)

                  Detta direktiv bör säkerställa system för fördelning av den ekonomiska bördan och ersättning. Om det konsulära skydd som beviljas en icke-företrädd medborgare inbegriper undertecknandet av ett åtagande om återbetalning, bör den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare ersätta den bistående medlemsstaten för de kostnader som uppkommit. Det bör överlåtas åt den bistående medlemsstaten att besluta huruvida den ska söka ersättning för de kostnader som uppkommit. Den bistående medlemsstaten och den icke-företrädda medlemsstaten bör kunna komma överens om detaljerade arrangemang om ersättning inom vissa tidsfrister.

                  (27)

                  Det konsulära skydd som beviljas en icke-företrädd medborgare vid frihetsberövande kan medföra ovanligt höga resekostnader, inkvarteringskostnader eller översättningskostnader för den bistående medlemsstatens diplomatiska eller konsulära myndigheter, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet. Den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare bör informeras om sådana eventuella kostnader under de samråd somäger rum innan bistånd ges. Den bistående medlemsstaten bör kunna begära ersättning för sådana ovanligt höga kostnader från den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare. Den medlemsstat där medborgaren är medborgare bör ersätta den bistående medlemsstaten för de kostnader som uppkommit. Den bistående medlemsstaten och medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare bör kunna komma överens om detaljerade arrangemang om ersättning inom vissa tidsfrister. De medlemsstater där icke-företrädda medborgare är medborgare kan inte, enligt principen om icke-diskriminering, be sina medborgare att ersätta sådana kostnader som den bistående medlemsstatens medborgare inte skulle åläggas att återbetala.

                  (28)

                  De ekonomiska förfarandena bör förenklas med avseende på krissituationer. Med hänsyn till de särskilda förhållandena vid sådana situationer, till exempel behovet av snabba insatser för ett stort antal medborgare, bör det inte krävas något åtagande om återbetalning för att den bistående medlemsstaten ska kunna begära och få ersättning från den eller de medlemsstater där den icke-företrädda medborgaren är medborgare. De medlemsstater där de icke-företrädda medborgarna är medborgare bör ersätta den eller de bistående medlemsstaterna för de kostnader som uppkommit. Det bör överlåtas åt den eller de bistående medlemsstaterna att besluta huruvida de ska söka ersättning för de kostnader som uppkommit och i vilken form. Den bistående medlemsstaten och den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare bör kunna komma överens om detaljerade arrangemang om ersättning inom vissa tidsfrister. I en krissituation som har eller kan ha haft negativa konsekvenser för ett betydande antal unionsmedborgare, och om den bistående medlemsstaten så begär, bör de medlemsstater där de icke-företrädda medborgarna är medborgare ersätta kostnaderna proportionellt, vilket innebär att de kostnader som uppkommit delas med antalet medborgare som fått bistånd.

                  (29)

                  Detta direktiv bör ses över tre år efter dess tidsfrist för införlivande. Särskilt bör det eventuella behovet av att se över de ekonomiska förfarandena för att säkerställa adekvat bördefördelning bedömas mot bakgrund av den information som medlemsstaterna ska tillhandahålla om genomförandet och den praktiska tillämpningen av direktivet, inklusive all relevant statistik och alla relevanta fall. Kommissionen bör förbereda en rapport och överväga huruvida det finns ett behov av ytterligare åtgärder, bland annat genom att vid behov föreslå en ändring av detta direktiv i syfte att underlätta utövandet av unionsmedborgarnas rättigheter till konsulärt skydd.

                  (30)

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (5) reglerar behandling av personuppgifter som medlemsstaterna utför i samband med det här direktivet.

                  (31)

                  Detta direktiv bör inte påverka mer förmånliga nationella bestämmelser, förutsatt att de är förenliga härmed.

                  (32)

                  I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument av den 28 september 2011 (6) har medlemsstaterna åtagit sig att i motiverade fall låta anmälan om införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan delarna av ett direktiv och motsvarande delar av nationella införlivandeinstrument. I fråga om detta direktiv anser lagstiftaren att det är motiverat att översända sådana dokument.

                  (33)

                  Detta direktiv syftar till att främja rätten till konsulärt skydd som erkänns i stadgan. Det är förenligt med de grundläggande rättigheter och principer som särskilt erkänns i stadgan, särskilt principen om icke-diskriminering, rätten till liv och personlig integritet, rätten till respekt för privatlivet och familjelivet, barnets rättigheter samt rätten till försvar och en rättvis rättegång. Detta direktiv bör genomföras i enlighet med dessa principer och rättigheter.

                  (34)

                  I enlighet med det diskrimineringsförbud som föreskrivs i stadgan bör medlemsstaterna genomföra detta direktiv utan diskriminering mellan dem som omfattas av detta direktiv på grund av kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

                  (35)

                  Beslut 95/553/EG av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet (7) bör upphävas.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      KAPITEL 1

         ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH RÄCKVIDD

      Artikel 1
      Syfte
      1.   I detta direktiv fastställs de samordnings- och samarbetsåtgärder som behövs för att främja unionsmedborgarnas möjligheter att utöva sin rätt enligt artikel 20.2 c i EUF-fördraget till skydd inom ett tredjelands territorium där den medlemsstat i vilken de är medborgare inte är representerad, av varje medlemsstats diplomatiska och konsulära myndigheter, på samma villkor som medborgarna i den medlemsstaten, även med beaktande av rollen hos unionens delegationer när det gäller att bidra till genomförandet av den rättigheten.
      2.   Detta direktiv avser inte konsulära förbindelser mellan medlemsstater och tredjeländer.
      Artikel 2
      Allmän princip
      1.   Medlemsstaternas ambassader eller konsulat ska ge konsulärt skydd till icke-företrädda medborgare på samma villkor som till sina egna medborgare.
      2.   Medlemsstaterna får besluta att detta direktiv ska tillämpas på det konsulära skydd som tillhandahålls av honorärkonsuler i överensstämmelse med artikel 23 i EUF-fördraget. Medlemsstaterna ska säkerställa att icke-företrädda medborgare vederbörligen informeras om sådana beslut och om i vilken mån honorärkonsuler är behöriga att tillhandahålla skydd i det enskilda fallet.
      Artikel 3
      Konsulärt skydd av den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare
      Den medlemsstat där en icke-företrädd medborgare är medborgare får begära att den medlemsstat från vilken den icke-företrädda medborgaren söker eller mottar konsulärt skydd hänvisar den icke-företrädda medborgarens ansökan eller fall till den medlemsstat där denna är medborgare så att den medlemsstaten där denna är medborgare kan ge konsulärt skydd i enlighet med sin nationella lagstiftning eller praxis. Den anmodade medlemsstaten ska överlämna fallet så snart den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare bekräftar att den ger konsulärt skydd till den icke-företrädda medborgaren.
      Artikel 4
      Icke-företrädda medborgare i tredjeländer
      I detta direktiv avses med icke-företrädd medborgare varje medborgare som innehar medborgarskap i en medlemsstat som inte är representerad i ett tredjeland enligt definitionen i artikel 6.
      Artikel 5
      Icke-företrädda medborgares familjemedlemmar i tredjeländer
      Familjemedlemmar som själva inte är unionsmedborgare och som medföljer icke-företrädda medborgare i ett tredjeland ska, i enlighet med den bistående medlemsstatens nationella lagstiftning eller praxis, få konsulärt skydd i samma utsträckning och på samma villkor som familjemedlemmar till den bistående medlemsstatens medborgare som själva inte är unionsmedborgare.
      Artikel 6
      Avsaknad av beskickning
      Enligt detta direktiv är en medlemsstat inte representerad i ett tredjeland om den inte permanent har en ambassad eller ett konsulat i det landet eller om den inte har en ambassad, ett konsulat eller en honorärkonsul där som faktiskt är i stånd att tillhandahålla konsulärt skydd i det enskilda fallet.
      Artikel 7
      Tillgång till konsulärt skydd och andra arrangemang
      1.   Icke-företrädda medborgare ska ha rätt att söka skydd vid varje medlemsstats ambassad eller konsulat.
      2.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2 får en medlemsstat fungera som ständig representant för en annan medlemsstat och medlemsstaternas ambassader eller konsulat får, när det bedöms vara nödvändigt, ingå praktiska arrangemang om fördelning av ansvaret för att tillhandahålla konsulärt skydd för icke-företrädda medborgare. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och utrikestjänsten om sådana arrangemang, som ska offentliggöras av unionen och medlemsstaterna för att säkerställa insyn för icke-företrädda medborgare.
      3.   I fall där ett praktiskt arrangemang har ingåtts enligt punkt 2, ska en ambassad eller ett konsulat där den icke-företrädda medborgaren söker konsulärt skydd och som inte har utsetts som behörig(t) enligt det särskilda arrangemanget på plats säkerställa att medborgarens ansökan hänvisas till den berörda ambassaden eller det berörda konsulatet, såvida detta inte skulle äventyra det konsulära skyddet, särskilt om ärendet är så brådskande att det krävs omedelbara åtgärder från den anmodade ambassaden eller det anmodade konsulatet.
      Artikel 8
      Identifiering
      1.   Sökanden av konsulärt skydd ska styrka att de är unionsmedborgare genom att visa upp sina pass eller identitetskort.
      2.   Om unionsmedborgaren inte kan visa upp ett giltigt pass eller identitetskort, finns det möjlighet att styrka personens medborgarskap på andra sätt, om nödvändigt även genom kontroll med de diplomatiska eller konsulära myndigheterna i den medlemsstat i vilken sökanden påstår sig vara medborgare.
      3.   När det gäller de familjemedlemmar som avses i artikel 5 kan identiteten och det faktum att det finns en familjerelation styrkas på olika sätt, inbegripet genom att den bistående medlemsstaten kontrollerar detta med de diplomatiska eller konsulära myndigheterna i den medlemsstat i vilken den unionsmedborgare som avses i punkt 1 är medborgare.
      Artikel 9
      Typer av bistånd
      Det konsulära skydd som avses i artikel 2 kan inbegripa bistånd bland annat i följande situationer:

                  a)

                  Frihetsberövande.

                  b)

                  När en person har fallit offer för brott.

                  c)

                  En allvarlig olycka eller sjukdom.

                  d)

                  Dödsfall.

                  e)

                  Nödsituationer som kräver praktiskt stöd och hjälp med hemresa.

                  f)

                  Ett behov av provisoriska resehandlingar enligt beslut 96/409/Gusp (8).

            KAPITEL 2

         SAMORDNINGS- OCH SAMARBETSÅTGÄRDER

      Artikel 10
      Allmänna bestämmelser
      1.   Medlemsstaternas diplomatiska och konsulära myndigheter ska ha ett nära samarbete och samordna med varandra och med unionen för att säkerställa att icke-företrädda medborgare får skydd i enlighet med artikel 2.
      2.   När en medlemsstat mottar en ansökan om konsulärt skydd från en person som påstår sig vara en icke-företrädd medborgare, eller får uppgift om en icke-företrädd medborgares enskilda nödsituation, enligt förteckningen i artikel 9, ska den utan dröjsmål samråda med utrikesministeriet i den medlemsstat i vilken personen påstår sig vara medborgare eller, i förekommande fall, den medlemsstatens behöriga ambassad eller konsulat, och överlämna all relevant information som finns tillgänglig, inbegripet om den berörda personens identitet, eventuella kostnader för konsulärt skydd och om familjemedlemmar som också kan behöva konsulärt skydd. Förutom i extremt brådskande fall ska detta samråd äga rum innan bistånd ges. Den bistående medlemsstaten ska även underlätta utbytet av information mellan den berörda medborgaren och myndigheterna i den medlemsstat där medborgaren är medborgare.
      3.   Den medlemsstat där medborgaren är medborgare ska på begäran förse den bistående medlemsstatens utrikesministerium eller behöriga ambassad eller konsulat med all relevant information i det berörda fallet. Den ska också ansvara för all nödvändig kontakt med familjemedlemmar eller andra relevanta personer eller myndigheter.
      4.   Medlemsstaterna ska underrätta utrikestjänsten via dess säkra webbplats om den eller de berörda kontaktpunkterna vid utrikesministerierna.
      Artikel 11
      Unionsdelegationernas roll
      Unionens delegationer ska ha ett nära samarbete och samordna sina insatser med medlemsstaternas ambassader och konsulat för att bidra till samarbete och samordning lokalt och i krissituationer, särskilt genom att tillhandahålla tillgängligt logistiskt stöd, inklusive kontorsutrymmen och organisatoriska faciliteter, som tillfälliga bostäder för konsulär personal och för insatsgrupper. Unionens delegationer och utrikestjänstens huvudkontor ska också underlätta utbytet av information mellan medlemsstaternas ambassader och konsulat och, vid behov, med lokala myndigheter. Unionens delegationer ska också tillgängliggöra allmän information om det bistånd som icke-företrädda medborgare kan ha rätt till, särskilt om överenskomna praktiska arrangemang, i förekommande fall.
      Artikel 12
      Lokalt samarbete
      Lokala samarbetsmöten ska inbegripa ett regelbundet utbyte av information om frågor som rör icke-företrädda medborgare. Vid dessa möten ska medlemsstaterna vid behov komma överens om de praktiska arrangemang som avses i artikel 7 för att säkerställa att icke-företrädda medborgare faktiskt får skydd i det berörda tredjelandet. Om inte medlemsstaterna har kommit överens om annat, ska ordföranden vara en företrädare för en medlemsstat, i nära samarbete med unionens delegation.
      Artikel 13
      Krisberedskap och samarbete i krissituationer
      1.   Den lokala beredskapsplaneringen ska även ta icke-företrädda medborgare i beaktande. Medlemsstater som är representerade i ett tredjeland ska samordna beredskapsplanerna sinsemellan och med unionens delegation, så att icke-företrädda medborgare verkligen erhåller fullt bistånd i krissituationer. De behöriga ambassaderna eller konsulaten ska få tillräcklig information om arrangemangen för krisberedskap och involveras vid behov.
      2.   Vid en eventuell kris ska unionen och medlemsstaterna bedriva ett nära samarbete för att säkerställa ett väl fungerande bistånd för icke-företrädda medborgare. De ska om möjligt i god tid underrätta varandra om tillgänglig evakueringskapacitet. Medlemsstaterna kan på begäran få stöd av befintliga insatsgrupper på unionsnivå, inklusive experter på det konsulära området, särskilt från medlemsstater som saknar representation.
      3.   Den ledande staten eller den eller de medlemsstater som samordnar biståndet ska ansvara för att samordna allt bistånd som lämnas till icke-företrädda medborgare, med stöd av övriga berörda medlemsstater, unionens delegation och utrikestjänstens huvudkontor. Medlemsstaterna ska tillhandahålla den ledande staten eller den eller de medlemsstater som samordnar biståndet all relevant information som finns tillgänglig rörande deras icke-företrädda medborgare som befinner sig i landet i en krissituation.
      4.   Den ledande staten eller den eller de medlemsstater som samordnar biståndet för icke-företrädda medborgare kan i lämpliga fall söka bistånd via sådana instrument som utrikestjänstens strukturer för krishantering och unionens civilskyddsmekanism.
      KAPITEL 3

         EKONOMISKA FÖRFARANDEN

      Artikel 14
      Allmänna regler
      1.   Icke-företrädda medborgare ska förbinda sig att till de medlemsstater där de är medborgare återbetala kostnaderna för det konsulära skyddet, på samma villkor som den bistående medlemsstatens medborgare, med användning av standardformuläret i bilaga I. Icke-företrädda medborgare ska åläggas att förbinda sig att endast återbetala sådana kostnader som på samma villkor skulle behöva bäras av den bistående medlemsstatens medborgare.
      2.   Den bistående medlemsstaten får begära ersättning av kostnaderna som avses i punkt 1 från den icke-företrädda medborgarens hemmedlemsstat, med användning av standardformuläret i bilaga II. Den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare ska ersätta dessa kostnader inom en rimlig tidsperiod som inte överskrider 12 månader. Den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare får begära att den berörda icke-företrädda medborgaren ersätter dessa kostnader.
      3.   När det konsulära skydd som vid frihetsberövande lämnas till en icke-företrädd medborgare medför ovanligt höga absolut nödvändiga och berättigade rese-, inkvarterings- eller översättningskostnader för de diplomatiska eller konsulära myndigheterna, får den bistående medlemsstaten begära ersättning av dessa kostnader från den icke-företrädda medborgarens hemmedlemsstat, som ska ersätta kostnaderna inom en rimlig tidsperiod som inte överskrider 12 månader.
      Artikel 15
      Förenklat förfarande i krissituationer
      1.   I krissituationer ska den bistående medlemsstaten översända eventuella ansökningar om ersättning för kostnader för bistånd som lämnats till en icke-företrädd medborgare till utrikesministeriet i den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare. Den bistående medlemsstaten får begära denna ersättning även om den icke-företrädda medborgaren inte har undertecknat ett åtagande om återbetalning i enlighet med artikel 14.1. Detta ska inte hindra den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare från att kräva återbetalning från den berörda icke-företrädda medborgaren på grundval av nationella regler.
      2.   Den bistående medlemsstaten får begära att den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare ersätter dessa kostnader proportionellt, vilket innebär att det fulla värdet av de faktiska kostnader som har uppkommit delas med antalet medborgare som fått bistånd.
      3.   Om den bistående medlemsstaten har erhållit ekonomiskt stöd genom bistånd från unionens civilskyddsmekanism, ska eventuella bidrag från den medlemsstat där den icke-företrädda medborgaren är medborgare fastställas sedan unionens bidrag dragits av.
      KAPITEL 4

         SLUTBESTÄMMELSER

      Artikel 16
      Förmånligare behandling
      Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är förmånligare än detta direktiv så länge de är förenliga härmed.
      Artikel 17
      Införlivande
      1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 maj 2018.
      När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
      2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
      Artikel 18
      Upphävande
      Beslut 95/553/EG upphävs med verkan från och med den 1 maj 2018.
      Artikel 19
      Rapportering, utvärdering och översyn
      1.   Medlemsstaterna ska tillhandahålla kommissionen all relevant information om genomförandet och tillämpningen av detta direktiv. På grundval av den information som tillhandahållits ska kommissionen senast den 1 maj 2021 lämna en rapport om genomförandet och tillämpningen av detta direktiv till Europaparlamentet och rådet.
      2.   I den rapport som avses i punkt 1 ska kommissionen utvärdera på vilket sätt direktivet har tillämpats och överväga huruvida det finns ett behov av ytterligare åtgärder, inbegripet vid behov ändringar för att anpassa detta direktiv i syfte att ytterligare underlätta utövandet av unionsmedborgarnas rätt till konsulärt skydd.
      Artikel 20
      Ikraftträdande
      Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
      Artikel 21
      Adressater
      Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

         Utfärdat i Luxemburg den 20 april 2015.

               På rådets vägnar

            F. MOGHERINI

               Ordförande

         (1)  Yttrande av den 25 oktober 2012 (ännu ej offentliggjort i EUT).

         (2)  Rådets beslut 2010/427/EU av den 26 juli 2010 om hur den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska organiseras och arbeta (EUT L 201, 3.8.2010, s. 30).

         (3)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1313/2013/EU av den 17 december 2013 om en civilskyddsmekanism för unionen (EUT L 347, 20.12.2013, s. 924).

         (4)  Europeiska unionens riktlinjer för genomförande av konceptet ledande stat på det konsulära området (EUT C 317, 12.12.2008, s. 6).

         (5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

         (6)  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

         (7)  Beslut 95/553/EG fattat av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet av den 19 december 1995 om de diplomatiska och konsulära representationernas bistånd till Europeiska unionens medborgare (EGT L 314, 28.12.1995, s. 73).

         (8)  Beslut 96/409/Gusp fattat av företrädarna för regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater, församlade i rådet av den 25 juni 1996 om införandet av provisorisk resehandling (EGT L 168, 6.7.1996, s. 4).

         BILAGA I
         A.   Standardformulär för åtagande om återbetalning av kostnader för konsulärt skydd i händelse av ekonomiskt bistånd
         ÅTAGANDE OM ÅTERBETALNING AV KOSTNADER FÖR KONSULÄRT SKYDD
         (EKONOMISKT BISTÅND) – (artikel 14.1 i direktiv (EU) 2015/637)
         Jag, (fullständigt namn med versaler)
         …
         innehavare av pass nr … utfärdat i …,
         bekräftar härmed att jag från … ambassad/konsulat i
         …
         har mottagit ett belopp på …
         som förskott för betalning av …
         … (inklusive eventuella avgifter)
         och/eller åtar mig att på anmodan till … [den medlemsstat där jag är medborgare] utrikesministerium/regering
         i enlighet med den nationella lagstiftningen i den medlemsstaten återbetala det beloppet eller ett belopp motsvarande alla kostnader som betalats för min räkning eller förskotterats till mig, inbegripet kostnader som min(a) medföljande familjemedlemmar ådragit sig i (valuta) …
         enligt gällande växelkurs den dag förskottet beviljades eller kostnaderna betalades.
         Min adress (*) (med versaler) (land) …
         är: …
         …
         …
         DATUM … UNDERSKRIFT …
         B.   Standardformulär för åtagande om återbetalning av kostnader för konsulärt skydd i händelse av hemresa
         ÅTAGANDE OM ÅTERBETALNING AV KOSTNADER FÖR KONSULÄRT SKYDD
         (HEMRESA) – (artikel 14.1 i direktiv (EU) 2015/637)
         Jag (fullständigt namn med versaler),
         …,
         född i (stad) … i (land) …
         den (datum) …,
         innehavare av pass nr … utfärdat i …
         den … och id-handling nr … och socialförsäkringsnummer/personnummer och behörig myndighet (om tillämpligt/i förekommande fall) …,
         åtar mig härmed att på anmodan av …
         … regering, och i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstaten, återbetala ett belopp motsvarande alla kostnader som betalats för min räkning eller förskotterats till mig av den konsulära tjänsteman som representerar … regering i …
         för eller i samband med hemresa till …
         för mig själv och eventuella medföljande familjemedlemmar, och att betala alla tillämpliga konsulära avgifter som kan komma att uttas i samband med denna hemresa.
         Det rör sig om:

                     i) (**)

                                 Biljettkostnader

                                 Uppehälle

                                 Övrigt

                                 MINUS egna bidrag

                                 KONSULÄRA AVGIFTER:

                                             Avgift i samband med hemresa

                                             Handläggningsavgift

                                             Passavgift/avgift för utfärdande av provisoriska resehandlingar

                                             (… timmar till en kostnad av … per timme)

                     ii) (**)

                     Alla belopp som betalats för min räkning för att täcka kostnaderna för eller i samband med hemresa för mig och eventuella medföljande familjemedlemmar, och som inte kan fastställas vid den tidpunkt då detta åtagande om återbetalning undertecknas av mig.

               Min adress (***) (med versaler) (land) …
         är: …
         …
         …
         DATUM … UNDERSKRIFT …

            (*)  Om du saknar fast adress, var god ange kontaktadress.

            (**)  Stryk det som inte är relevant: Varje strykning ska paraferas i marginalen av den konsulära tjänstemannen och den sökande.

            (***)  Om du saknar fast adress, var god ange kontaktadress.

         BILAGA II

            Formulär för ansökan om ersättning

         ANSÖKAN OM ERSÄTTNING (artikel 14.2 och 14.3 i direktiv (EU) 2015/637)

                     1.

                     Ansökande medlemsstats ambassad eller konsulat

                     2.

                     Den behöriga ambassad eller det behöriga konsulat eller utrikesministerium i den medlemsstat, där den bistådda medborgaren är medborgare

                     3.

                     Uppgifter om händelsen
                     (datum, plats)

                     4.

                     Uppgifter om den medborgare som fått bistånd (bifogas separat)

                                 Fullständigt namn

                                 Födelseort och födelsedatum

                                 Typ av resehandling och resehandlingens nummer

                                 Typ av bistånd som har tillhandahållits

                                 Kostnader

                     5.

                     Totala kostnader

                     6.

                     Bankkonto för ersättning av kostnader

                     7.

                     Bilaga: åtagande om återbetalning (om tillämpligt)


Avis juridique important

|

31997L0017

Kommissionens direktiv 97/17/EG av den 16 april 1997 om genomförande av rådets direktiv nr 92/75/EEG om energimärking av hushållsdiskmaskiner (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 118 , 07/05/1997 s. 0001 - 0025

KOMMISSIONENS DIREKTIV 97/17/EG av den 16 april 1997 om genomförande av rådets direktiv nr 92/75/EEG om energimärking av hushållsdiskmaskiner (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser (1), särskilt artiklarna 9 och 12 i detta, ochmed beaktande av följande:Diskmaskiner står för en betydande del av gemenskapens totala energiförbrukning. Möjligheterna att minska dessa apparaters energiförbrukning är betydande.Bättre disk- eller torkresultat kräver ofta högre vatten- och energiförbrukning. Information om en apparats disk- eller torkeffekt kan vara till hjälp vid utvärderingen av dess energi- och vattenförbrukning. Detta hjälper konsumenterna i deras val av apparat med hänsyn till en rationell energiförbrukning.Gemenskapen, som bekräftar sitt intresse av ett internationellt standardiseringssystem som kan ta fram standarder som sedan faktiskt används av samtliga parter i den internationella handeln och som kan tillmötesgå de behov som gemenskapens politik medför, uppmanar de europeiska standardiseringsorganisationerna att fortsätta sitt samarbete med de internationella standardiseringsorganisationerna.Europeiska standardiseringskommittén (CEN) och Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering (Cenelec) är erkända som de organ som har befogenhet att anta harmoniserade standarder i överensstämmelse med de allmänna riktlinjerna för samarbete mellan kommissionen och dessa två organ som undertecknades den 13 november 1984. I detta direktiv beskrivs en harmoniserad standard som en teknisk specifikation (europeisk standard eller harmoniseringsdokument) som antagits av Cenelec på grundval av ett mandat från kommissionen i överensstämmelse med rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (2) senast ändrad genom kommissionens beslut 96/139/EG (3), och på grundval av de allmänna riktlinjerna.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som föreskrivs i artikel 10 i direktiv 92/75/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv gäller diskmaskiner för hushållsbruk med elnätsanslutning. Apparater som även kan anslutas till andra energikällor är undantagna.2. Den information som detta direktiv kräver, skall anpassas till de harmoniserade standarder vars referensnummer har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och för vilka medlemsstaterna har offentliggjort referensnumren för de nationella standarder som överför dessa harmoniserade standarder. De bestämmelser i detta direktiv som kräver information om buller skall endast tillämpas då denna information krävs enligt artikel 3 i direktiv 86/594/EEG (4). Denna information skall, där den krävs, anpassas till det direktivet.3. De harmoniserade standarder som avses i punkt 2 skall utarbetas efter mandat från kommissionen i överensstämmelse med direktiv nr 83/189/EEG.4. I detta direktiv skall de uttryck som används ha den innebörd som föreskrivs i direktiv 92/75/EEG, förutom i de fall då sammanhanget inte tillåter detta.Artikel 21. Den tekniska dokumentationen som avses i artikel 2.3 i direktiv 92/75/EEG skall inbegripa följande:- Leverantörens namn och adress.- En allmän beskrivning av apparaten som skall vara tillräcklig för att den skall kunna identifieras på ett entydigt sätt.- Information, eventuellt med teckningar, om modellens viktigaste konstruktionskännetecken och särskilt de som väsentligt påverkar energiförbrukningen.- Rapporter om provningar som utförts enligt de harmoniserade standardernas provningsmetoder som beskrivs i artikel 1.2 i detta direktiv.- Eventuell bruksanvisning.2. Den etikett som avses i artikel 2.1 i direktiv 92/75/EEG skall utformas så som visas i bilaga I till det här direktivet. Etiketten skall sitta på utsidan av apparatens fram- eller ovansida så att den är klart synlig och inte dold.3. Innehållet i och formatet av den informationsblad som avses i artikel 2.1 i direktiv 92/75/EEG skall motsvara beskrivningen i bilaga II till det här direktivet.4. I de fall som omfattas av artikel 5 i direktiv 92/75/EEG och när erbjudandet om försäljning, uthyrning eller avbetalningsköp görs genom tryckt information som till exempel en postorderkatalog, skall den tryckta informationen innehålla alla de upplysningar som föreskrivs i bilaga III i det här direktivet.5. Apparatens energieffektivitetsklass, disk- och torkeffektsklass skall motsvara det som anges i bilaga IV.Artikel 3Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla leverantörer och återförsäljare på deras territorium uppfyller sina skyldigheter enligt detta direktiv.Artikel 41. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra lagar, förordningar och administrativa bestämmelser för att uppfylla detta direktiv senast den 15 juni 1998. De skall omedelbart underrätta kommissionen om sina åtgärder. De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 1998.Medlemsstaterna skall dock, med avvikelse från detta direktiv, fram till den 31 december 1998 tillåta- marknadsintroduktion, marknadsföring och/eller annonsering av produkterna,- distribution av tryckt information som avses i artikel 2.4.När medlemsstaterna antar bestämmelserna som avses i första stycket skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om alla åtgärder som de vidtar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 april 1997På kommissionens vägnarChristos PAPOUTSISLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 297, 13.10.1992, s. 16.(2) EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8.(3) EGT nr L 32, 10.2.1996, s. 31.(4) EGT nr L 344, 6.12.1986, s. 24.BILAGA I ETIKETTEN Etikettens utformning 1. Etiketten skall utformas på det relevanta språket enligt följande modell:>Hänvisning till >>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>>Hänvisning till film>2. Följande anmärkningar definierar vilka upplysningar etiketten skall innehålla:AnmärkningI. Leverantörens namn eller varumärke.II. Leverantörens modellidentifikation.III. Apparatens energieffektivitetsklass skall avgöras i överensstämmelse med bilaga IV. Denna bokstav skall placeras i höjd med den relevanta pilen.IV. När en apparat har tilldelats gemenskapens miljömärke enligt rådets förordning (EEG) nr 880/92 av den 23 mars 1992 (1) kan en kopia av miljömärket sättas här utan att det påverkar tillämpningen av kraven i EG:s miljömärkesprogram. I instruktionen om utformning av etiketter för diskmaskiner nedan förklaras hur miljömärket kan ingå i etiketten.V. Energiförbrukning i kWh per diskomgång vid bruk av ett standardprogram som fastställts i överensstämmelse med provningsmetoderna i de harmoniserade standarderna enligt artikel 1.2.VI. Diskeffektsklass enligt bilaga IV.VII. Torkeffektsklass enligt bilaga IV.VIII. Apparatens kapacitet, antal standardkuvert, i överensstämmelse med provningsmetoderna i de harmoniserade standarderna enligt artikel 1.2.IX. Vattenförbrukning per diskomgång vid bruk av ett standardprogram som fastställts i överensstämmelse med provningsmetoderna i de harmoniserade standarderna enligt artikel 1.2.X. Eventuellt buller vid disk med standardprogrammet i överensstämmelse med direktiv 86/594/EEG (2).AnmärkningMotsvarande uttryck på andra språk framgår ur bilaga V.Tryckning 3. I det följande definieras vissa aspekter av etiketten:>Hänvisning till >>Hänvisning till film>Färger som används:CMYK - cyan, magenta, gul, svart. Exempel: 07X0: 0 % cyan, 70 % magenta, 100 % gul, 0 % svart.Pilar:- A: X0X0- B: 70X0- C: 30X0- D: 00X0- E: 03X0- F: 07X0- G: 0XX0Färg på ytterlinje: X070.All text skall vara svart. Bakgrunden skall vara vit.(1) EGT nr L 99, 11.4.1992, s. 1.(2) EGT nr L 344, 6.12.1986, s. 24. De relevanta standarderna är EN 60704-2-3 (bullermätning) och EN 60704-3 (verifiering)BILAGA II INFORMATIONSBLAD Informationsbladet skall innehålla följande information. Informationen kan ges i form av en tabell som omfattar ett antal modeller från samma leverantör. I så fall skall informationen ges i den angivna ordningen eller nära beskrivningen av apparaten:1. Leverantörens varumärke.2. Leverantörens modellidentifikation.3. Modellens energieffektivitetsklass som den beskrivs i bilaga IV. Uttryckt som "Energieffektivitetsklass [. . .] på en skala från A (låg förbrukning) till G (hög förbrukning)". När denna information ges i tabellform kan den uttryckas på andra sätt, förutsatt att det tydligt framgår att skalan går från A (låg förbrukning) till G (hög förbrukning).4. När informationen ges i tabellform och vissa av apparaterna har tilldelats EU:s miljömärke enligt förordning (EEG) nr 880/92, kan detta anges här. I så fall skall överskriften lyda "EU:s miljömärke" och angivelsen skall bestå av en kopia av miljömärket. Denna bestämmelse påverkar inte kraven i gemenskapens miljömärkningsprogram.5. Tillverkarens namn, kod eller beteckning på det standardprogram som avses i informationen på etiketten och i informationsbladet.6. Energiförbrukning i kWh per diskomgång vid bruk av ett standardprogram som fastställts i överensstämmelse med provningsmetoderna i de harmoniserade standarderna enligt artikel 1.2., uttryckt som "energiförbrukning XYZ kWh per diskomgång vid kallvattenanslutning. Den faktiska energiförbrukningen beror på hur maskinen används".7. Diskeffektivitetsklass enligt bilaga IV. Uttryckt som "Diskeffektivitetsklass . . . på en skala från A (bättre) till G (sämre)." Detta kan uttryckas på andra sätt förutsatt att det tydligt framgår att skalan går från A (bättre) till G (sämre).8. Torkeffektivitetsklass enligt bilaga IV. Uttryckt som "Torkeffekt . . . på en skala från A (bättre) till G (sämre)." Detta kan uttryckas på andra sätt förutsatt att det tydligt framgår att skalan går från A (bättre) till G (sämre).9. Apparatens kapacitet, antal standardkuvert, enligt bilaga I anmärkning VIII.10. Vattenförbrukning per diskomgång för ett standardprogram enligt bilaga I, anmärkning IX.11. Tid per diskomgång för standardprogram i överensstämmelse med provningsmetoderna för de harmoniserade standarderna i artikel 1.2.12. Leverantörerna kan bifoga samma information som i punkterna 5 till 11 med avseende på andra program.13. Den årliga medelförbrukningen av energi och vatten baserad på 220 gånger de förbrukningsvärden som anges i punkterna 5 (energi) och 9 (vatten). Detta skall uttryckas som "beräknad förbrukning per år (220 diskomgångar)".14. Eventuellt buller vid disk med standardprogram enligt direktiv 86/594/EEG.De upplysningar som lämnas på etiketten kan ges i form av en kopia av etiketten, i färg eller svartvitt.AnmärkningMotsvarande uttryck på andra språk än ovanstående finns i bilaga V.BILAGA III POSTORDER OCH ANNAN DISTANSFÖRSÄLJNING Postorderkataloger och annan tryckt information som avses i artikel 2.5 skall innehålla följande information i den givna ordningsföljden:1. Energieffektivitetsklass (bilaga II punkt 3)2. Standardprogrammets benämning (bilaga II punkt 5)3. Energiförbrukning (bilaga II punkt 6)4. Diskeffektsklass (bilaga II punkt 7)5. Torkeffektsklass (bilaga II punkt 8)6. Kapacitet (bilaga I, anmärkning VIII)7. Vattenförbrukning (bilaga I, anmärkning IX)8. Beräknad årsförbrukning (220 diskomgångar) (bilaga II punkt 13)9. Buller (bilaga I, anmärkning X).När annan information i informationsbladet lämnas skall den utformas som det föreskrivs i bilaga II och inkluderas i tabellen ovan i den ordning som definierats för informationsbladet.AnmärkningMotsvarande uttryck på andra språk än ovanstående finns i bilaga V.BILAGA IV ENERGIEFFEKTIVITETSKLASS 1. En apparats energieffektivitetsklass skall fastställas på följande sätt:Referensförbrukningen (CR) skall beräknas på följande sätt:>Plats för tabell>där S är apparatens kapacitet i standardkuvert (bilaga I, anmärkning VIII)Ett energieffektivitetsindex (EI) fastställs sedan som EI = >NUM>C>DEN>CRdär C är lika med apparatens energiförbrukning (bilaga I, anmärkning V).Energieffektivitetsklasserna fastställs sedan i enlighet med tabell 1.>Plats för tabell>2. Apparatens diskeffektsklass fastställs i enlighet med följande tabell:>Plats för tabell>3. Apparatens torkeffektsklass fastställs i enlighet med följande tabell:>Plats för tabell>BILAGA V >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31994L0060

Europaparlamentets och rådets direktiv 94/60/EG av den 20 december 1994 om ändring för fjortonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 365 , 31/12/1994 s. 0001 - 0009 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 0273  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 0273

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 94/60/EG av den 20 december 1994 om ändring för fjortonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100 a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 189b i fördraget(3), ochmed beaktande av följande:Åtgärder bör vidtas för att förverkliga den inre marknaden. Den inre marknaden är ett område utan inre gränser inom vilket den fria rörligheten för varor, personer, tjänster och kapital är säkerställd.Arbetet med att förverkliga den inre marknaden bör även gradvis förbättra livskvaliteten, hälsoskyddet och konsumentskyddet. De åtgärder som föreslås i detta direktiv överensstämmer med rådets resolution av den 9 november 1989 om framtida prioriteringar för att stärka konsumentpolitiken(4).Rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, fattade beslut 90/238/Euratom, EKSG, EEG(5) om en handlingsplan för 1990 till 1994 inom ramarna för programmet "Europa mot cancer".De ämnen som finns upptagna i bilaga 1 till rådets direktiv 67/548/EEG(6) och är klassificerade som cancerframkallande ämnen, kategori 1 eller 2, kan framkalla cancer. För att förbättra hälsoskyddet bör sådana ämnen och preparat som innehåller sådana ämnen inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.De ämnen som finns upptagna i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG och är klassificerade som mutagena ämnen, kategori 1 eller 2, kan förorsaka ärftliga genetiska skador. För att förbättra hälsoskyddet bör sådana ämnen och preparat som innehåller sådana ämnen inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.De ämnen som finns upptagna i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG och är klassificerade som reproduktionstoxiska ämnen, kategori 1 eller 2, kan medföra fosterskador. För att förbättra hälsoskyddet bör sådana ämnen och preparat som innehåller sådana ämnen inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.Med hänsyn till öppenheten och för tydlighetens skull bör sådana ämnen benämnas enligt en erkänd nomenklatur, helst IUPAC:s nomenklatur (International Union of Pure and Applied Chemistry). Bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG med förteckningen över farliga ämnen uppdateras regelbundet genom anpassningar till den tekniska utvecklingen. Senast sex månader efter det att sådana anpassningar har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning kommer kommissionen att förelägga Europaparlamentet och rådet ett förslag till direktiv om uppdatering av det här direktivet med avseende på de nya ämnen som har klassificerats som cancerframkallande ämnen, kategori 1 eller 2, mutagena ämnen, kategori 1 eller 2, och reproduktionstoxiska ämnen, kategori 1 eller 2.I förslaget från kommissionen beaktas såväl riskerna som fördelarna med nyligen klassificerade ämnen samt gemenskapsbestämmelserna om riskanalys.I bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG fastställs individuella koncentrationsgränser för sådana ämnen och i avsaknad av sådana särskilda gränser anges generella koncentrationsgränser för de aktuella ämnena i preparat i tabell VI i bilaga 1 till rådets direktiv 88/379/EEG(7).Kreosot enligt definitionen i bilagan till detta direktiv kan vara hälsoskadligt på grund av sitt innehåll av kända cancerframkallande ämnen. Därför bör användningen av kreosot vid behandling av trä samt saluföringen och användningen av kreosotbehandlat trä begränsas.Vissa beståndsdelar i kreosot är svårnedbrytbara och skadliga för vissa organismer i miljön. Dessa beståndsdelar kan frigöras i miljön vid användning av behandlat trä.Vissa klorerade lösningsmedel utgör en hälsofara och bör inte användas i ämnen och preparat som saluförs till allmänheten.Vid fastställande av de begränsningar som anges i detta direktiv avseende användningen av kreosot vid behandling av trä, saluföringen och användningen av kreosotbehandlat trä samt saluföringen och användningen av klorerade lösningsmedel har hänsyn tagits till de senaste rönen och den senaste tekniska utvecklingen i fråga om säkrare alternativ.De begränsningar som vissa medlemsstater redan har infört ifråga om saluföringen och användningen av dessa ämnen och preparat i vilka dessa ämnen ingår kommer att inverka direkt på upprättandet av en fungerande inre marknad. Därför är det nödvändigt med en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning på detta område och följaktligen att ändra bilaga 1 till rådets direktiv 76/769/EEG(8).Detta direktiv påverkar inte gemenskapens lagstiftning om de minimikrav för arbetarskydd som anges i rådets direktiv 89/391/EEG(9) och i enskilda direktiv som grundas på detta, bland annat direktiv 90/394/EEG(10).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast ett år från dagen för antagandet av direktivet och skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 20 juni 1995.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 1994.På Europaparlamentets vägnarK. HÄNSCHOrdförandePå rådets vägnarK. KINKELOrdförande(1) EGT nr C 157, 24.6.1992, s. 6.(2) EGT nr C 332, 16.12.1992, s. 8.(3) Europaparlamentets yttrande av den 19 januari 1994 (EGT nr C 44, 14.2.1994, s. 2), rådets gemensamma ståndpunkt av den 16 juni 1994 (EGT nr C 244, 31.8.1994, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 26 oktober 1994 (EGT nr C 323, 21.11.1994).(4) EGT nr C 294, 23.11.1989, s. 1.(5) EGT nr L 137, 30.5.1990, s. 31.(6) EGT nr L 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senaste ändrat genom kommissionens direktiv 91/632/EEG (EGT nr L 338, 10.12.1991, s. 23).(7) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 14. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 93/18/EEG (EGT nr L 104, 29.4.1993, s. 46).(8) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 91/659/EEG (EGT nr L 363, 31.12.1991, s. 36).(9) EGT nr L 183, 29.6.1989, s. 1.(10) EGT nr L 196, 26.7.1990, s. 1.BILAGA Följande skall läggas till i bilaga 1 till direktiv 76/769/EEG:">Plats för tabell>TILLÄGG>Plats för tabell>"


Avis juridique important

|

31999L0104

Kommissionens direktiv 1999/104/EG av den 22 december 1999 om ändring av bilagan till rådets direktiv 81/852/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för prövning av veterinärmedicinska läkemedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 003 , 06/01/2000 s. 0018 - 0020

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/104/EGav den 22 december 1999om ändring av bilagan till rådets direktiv 81/852/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för prövning av veterinärmedicinska läkemedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 81/852/EEG av den 28 september 1981 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för prövning av veterinärmedicinska läkemedel(1), senast ändrat genom direktiv 93/40/EEG(2), särskilt artikel 2a i detta, ochav följande skäl:1. I kommissionens beslut 97/534/EG av den 30 juli 1997 om förbud mot användade av riskmaterial i fråga om transmissibel spongiform encefalopati(3), senast ändrat genom rådets beslut 98/745/EG(4), definieras specificerat riskmaterial, föreskrivs materialets avlägsnande vid källan och förbjuds import av sådant material till gemenskapen.2. Innan de släpps ut på marknaden och oberoende av om de kommer från gemenskapen eller importeras från tredje land, måste alla veterinärmedicinska läkemedel först genomgå ett godkännandeförfarnde, som också omfattar en utvärdering av hur råvarorna bearbetas i enlighet med bestämmelserna i bilagan till direktiv 81/852/EEG.3. Detta godkännandeförfarande gäller alla veterinärmedicinska läkemedel som skall släppas ut på gemenskapsmarknaden, oaktat produktens ursprung eller tillsatta råvaror. Detta säkerställer en systematisk övervakning och kontroll av att veterinärmedicinska läkemedel, utgångsmaterial och mellanprodukter, som importeras till gemenskapen för att användas vid tillverkningen av veterinärmedicinska läkemedel, uppfyller kraven i gemenskapslagstiftningen.4. Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel inom Europeiska läkemedelsmyndigheten antog den 17 juni 1999 en aktualiserad vägledning om minimering av risken för överföring av animal spongiform encefalopati via veterinärmedicinska läkemedel.5. Vid utarbetandet av denna vägledning tog Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel inom Europeiska läkemedelsmyndigheten hänsyn till alla relevanta yttranden från Vetenskapliga kommittén för läkemedel och medicintekniska produkter och från Vetenskapliga styrkommittén och till andra vetenskapliga synpunkter med särskild anknytning till veterinärmedicinska läkemedel.6. För att ta hänsyn till den senaste vetenskapliga utvecklingen kommer Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel inom Europeiska läkemedelsmyndigheten regelbundet att behöva uppdatera nämnda vägledning.7. Vägledning och uppdateringar av denna offentliggörs i volym 7 av Europeiska kommissionens publikation "Läkemedelsregler inom Europeiska unionen".8. Vägledningen anses vara ett lämpligt medel för att minimera risken för överföring av animal spongiform encefalopati via veterinärmedicinska läkemedel, eftersom tillverkarna av veterinärmedicinska läkemedel enligt direktiv 81/852/EEG måste beakta relevanta gemenskapsriktlinjer när de sammanställer ansökan om försäljningstillstånd.9. Genom ändringen i bilagan till direktiv 81/852/EEG klargörs det rättsliga läget och säkerställs en sådan hög skyddsnivå för djurs och människors hälsa som rimligen kan begäras i och med att det uttryckligen krävs att alla försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel måste följa denna vägledning och genom att det föreskrivs en lämplig infasningsperiod för gällande försäljningstillstånd.10. De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för veterinärmedicinska läkemedel.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till direktiv 81/852/EEG ändras i enlighet med bilagan.Artikel 21. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari år 2000.2. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att se till- att ansökningar om försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel som inlämnas från och med den 1 oktober år 2000 överensstämmer med kriterierna i bilagan till detta direktiv,- att alla försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel uppfyller kriterierna i bilagan till detta direktiv senast den 1 juni 2001.3. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.4. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 december 1999.På kommissionens vägnarErkki LIIKANENLedamot av kommissionen(1) EGT L 317, 6.11.1981, s. 16.(2) EGT L 214, 24.8.1993, s. 31.(3) EGT L 216, 8.8.1997, s. 95.(4) EGT L 358, 31.12.1998, s. 113.BILAGAI avdelning I del 2 och avdelning II del 6 i bilagan till direktiv 81/852/EEG skall ett nytt stycke införas som punkt C.a. "C.a Specifika åtgärder för att hindra överföring av animal spongiform encefalopatiDen sökande måste styrka att det veterinärmedicinska läkemedlet tillverkas i enlighet med den vägledning om minimering av risken för överföring av animal spongiform encefalopati via veterinärmedicinska läkemedel och de uppdateringar av denna som offentliggjorts i volym 7 av Europeiska kommissionens publikation "Läkemedelsregler inom Europeiska unionen"."


Avis juridique important

|

32001L0041

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/41/EG av den 19 juni 2001 om ändring för tjugoförsta gången av rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) vad gäller ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 194 , 18/07/2001 s. 0036 - 0037

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/41/EGav den 19 juni 2001om ändring för tjugoförsta gången av rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) vad gäller ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiskaEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 14 i fördraget skall ett område utan inre gränser upprättas där fri rörlighet säkerställs för varor, personer, tjänster och kapital.(2) Den 29 mars 1996 antog Europaparlamentet och rådet beslut nr 646/96/EG om antagande av en handlingsplan för kampen mot cancer inom ramen för verksamheten på folkhälsoområdet (1996-2000)(4).(3) För att förbättra hälso- och konsumentskyddet bör ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska samt preparat som innehåller sådana ämnen inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.(4) I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/60/EG av den 20 december 1994 om ändring för fjortonde gången av direktiv 76/769/EEG(5) fastställs en förteckning, i form av ett tillägg avseende punkterna 29, 30 och 31 i bilaga I till direktiv 76/769/EEG(6), i vilken ämnen räknas upp som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska, kategori 1 eller 2. De ämnen och preparat som innehåller sådana ämnen får inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.(5) Enligt direktiv 94/60/EG skall kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet ett förslag om att komplettera den förteckningen senast sex månader efter offentliggörandet av en anpassning till tekniska framsteg av bilaga I till direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(7), vilken omfattar ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska, kategori 1 eller 2.(6) Kommissionens direktiv 97/69/EG av den 5 december 1997 om anpassning till tekniska framsteg för tjugotredje gången av direktiv 67/548/EEG(8), särskilt bilaga I till detta, innehåller ett ämne som nyligen har klassificerats som cancerframkallande i kategori 2. Kommissionens direktiv 98/73/EG av den 18 september 1998 om anpassning till tekniska framsteg för tjugofjärde gången av direktiv 67/548/EEG(9), särskilt bilaga I till detta, innehåller ett ämne som nyligen har klassificerats som cancerframkallande i kategori 2, och ett ämne som nyligen klassificerats som reproduktionstoxiskt i kategori 2. Dessa ämnen bör införas i tillägget avseende punkterna 29 och 31 i bilaga I till direktiv 76/769/EEG.(7) Riskerna och fördelarna med de ämnen som i direktiv 97/69/EG och 98/73/EG nyligen har klassificerats som cancerframkallande eller reproduktionstoxiska, kategori 2, har beaktats.(8) Tillämpningen av detta direktiv påverkar inte den gemenskapslagstiftning om fastställande av minimikrav för arbetstagares säkerhet som införts genom rådets direktiv 89/391/EEG(10) av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet eller de särskilda direktiv som antagits på grundval av detta, särskilt rådets direktiv 90/394/EEG(11) av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Tillägget till bilaga I till direktiv 76/769/EEG ändras härmed på följande sätt:1. I inledningen skall följande not R läggas till: ">Plats för tabell>Not R:Ämnet behöver inte klassificeras som cancerframkallande om fibrerna har en längdviktad geometrisk genomsnittlig diameter minus två standardavvikelser större än 6 μm."2. De ämnen som förtecknas i bilagan till det här direktivet skall läggas till till de ämnen som återges i tillägget avseende punkterna 29 och 31 i tillägget.Artikel 21. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 18 juli 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 18 januari 2003.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 19 juni 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarM. WinbergOrdförande(1) EGT C 116 E, 26.4.2000, s. 54.(2) EGT C 140, 18.5.2000, s. 1.(3) Europaparlamentets yttrande av den 14 november 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 12 mars 2001 (EGT C 142, 15.5.2001, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 16 maj 2001.(4) EGT L 95, 16.4.1996, s. 9.(5) EGT L 365, 31.12.1994, s. 1.(6) EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/77/EG (EGT L 207, 6.8.1999, s. 18).(7) EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2000/33/EG (EGT L 136, 8.6.2000, s. 90).(8) EGT L 343, 13.12.1997, s. 19.(9) EGT L 305, 16.11.1998, s. 1.(10) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(11) EGT L 196, 26.7.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 1999/38/EG (EGT L 138, 1.6.1999, s. 66).BILAGAPunkt 29 - Cancerframkallande ämnen: kategori 2>Plats för tabell>Punkt 31 - Reproduktionstoxiska ämnen: kategori 2>Plats för tabell>


Viktigt rättsligt meddelande

|

32002L0045

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/45/EG av den 25 juni 2002 om ändring för tjugonde gången av rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (klorparaffiner med kort kolkedja)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 177 , 06/07/2002 s. 0021 - 0022 tjeckisk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 estnisk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 ungersk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 litauisk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 lettisk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 maltesisk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 polsk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 slovakisk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489 slovensk specialutgåva Område 13 Volym 29 s. 488  - 489

		Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/45/EGav den 25 juni 2002om ändring för tjugonde gången av rådets direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (klorparaffiner med kort kolkedja)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag [1],med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [3], på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 22 april 2002, ochav följande skäl:(1) De begränsningar avseende användning av klorparaffiner med kort kolkedja (SCCP) som redan antagits eller som planeras av vissa medlemsstater till följd av Parcom-beslut 95/1 (konventionen om förhindrande av havsförorening från landbaserade källor) påverkar direkt fullbordandet av den inre marknaden och dess funktion. Det är därför nödvändigt att tillnärma medlemsstaternas lagar på detta område, och följaktligen att ändra bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat [4], samtidigt som hänsyn tas till gemenskapsomfattande riskbedömningar och de vetenskapliga beläggen till stöd för Parcom-beslut 95/1.(2) SCCP klassificeras som miljöfarligt, eftersom det är mycket giftigt för akvatiska organismer och kan förorsaka långsiktiga skador på vattenmiljön.(3) Kommissionen har antagit en rekommendation inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen [5] i vilken det rekommenderas att konkreta åtgärder vidtas för att begränsa användningen av SCCP, främst i vätskor för metallbearbetning och läderbehandlingsprodukter, i syfte att skydda vattenmiljön.(4) De återstående användningsområdena för samtliga klorparaffiner kommer att ses över i ljuset av relevanta vetenskapliga rön, särskilt när det gäller utsläpp som innehåller klorparaffiner. Kommissionen bör lägga fram lämpliga förslag om att begränsa sådana användningsområden.(5) Den 27 november 1998 avgav Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö sitt yttrande om de risker med SCCP som identifierats i rekommendationen.(6) Detta direktiv påverkar inte gemenskapslagstiftningen om skydd av arbetstagares säkerhet och hälsa, i synnerhet inte bestämmelserna i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet [6] och rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) [7].HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande punkt skall läggas till i bilaga I till direktiv 76/769/EEG:"42.Alkaner, C10-C13, klorerade (klorparaffiner med kort kolkedja) | 1.Får ej släppas ut på marknaden för användning som ämne eller som ingrediens i andra ämnen eller beredningar i koncentrationer högre än 1 %för metallbearbetning,för infettning av läder.2.Samtliga återstående användningsområden för SCCP skall före den 1 januari 2003 ses över av Europeiska kommissionen i samarbete med medlemsstaterna och Ospar-kommissionen i ljuset av relevanta nya vetenskapliga rön om risker för hälsa och miljö genom SCCP.Europaparlamentet skall underrättas om resultatet av denna översyn." |Artikel 21. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 6 juli 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 6 januari 2004.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 25 juni 2002.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarJ. Matas I PalouOrdförande[1] EGT C 337 E, 28.11.2000, s. 138 ochEGT C 213 E, 31.7.2001, s. 296.[2] EGT C 116, 20.4.2001, s. 27.[3] Europaparlamentets yttrande av den 1 februari 2001 (EGT C 267, 21.9.2001, s. 18), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 juni 2001 (EGT C 301, 26.10.2001, s. 39) och Europaparlamentets beslut av den 29 november 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 30 maj 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT) och rådets beslut av den 21 maj 2002.[4] EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 99/77/EG (EGT L 207, 6.8.1999, s. 18).[5] EGT L 84, 5.4.1993, s. 1.[6] EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.[7] EGT L 131, 5.5.1998, s. 11.--------------------------------------------------