Avis juridique important

|

32003L0105

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/105/EG av den 16 december 2003 om ändring av rådets direktiv 96/82/EG om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår

Europeiska unionens officiella tidning nr L 345 , 31/12/2003 s. 0097 - 0105

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/105/EGav den 16 december 2003om ändring av rådets direktiv 96/82/EG om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingårEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 22 oktober 2003(3), ochav följande skäl:(1) Direktiv 96/82/EG(4) har till syfte att förebygga allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och att begränsa följderna av dem för människor och miljö, så att höga skyddsnivåer kan upprätthållas på ett konsekvent och effektivt sätt i hela gemenskapen.(2) Mot bakgrund av industriolyckor på senare tid samt studier som kommissionen på begäran av rådet utfört om cancerframkallande och miljöfarliga ämnen bör tillämpningsområdet för direktiv 96/82/EG utvidgas.(3) Cyanidutsläppet som förorenade Donau till följd av olyckan i Baia Mare i Rumänien i januari 2000 visade att viss lagrings- och bearbetningsverksamhet i samband med gruvdrift, i synnerhet sandmagasin, inklusive avfallsdammar, kan få mycket allvarliga följder. I kommissionens meddelanden om säker gruvdrift och om Europeiska gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram belyses därför behovet av att utvidga tillämpningsområdet för direktiv 96/82/EG. I sin resolution av den 5 juli 2001(5) om kommissionens meddelande om säker gruvdrift välkomnade Europaparlamentet också utvidgningen av det direktivets tillämpningsområde till att omfatta risker förknippade med lagrings- och bearbetningsverksamhet i samband med gruvdrift.(4) Förslaget till direktiv om hantering av avfall från utvinningsindustrin kan vara en lämplig ram för åtgärder som rör de anläggningar för avfallshantering som utgör en olycksrisk men som inte omfattas av det här direktivet.(5) Olyckan med fyrverkeripjäser i Enschede i Nederländerna i maj 2000 visade på de allvarliga olycksriskerna med lagring och tillverkning av pyrotekniska och explosiva ämnen. Definitionen av sådana ämnen i direktiv 96/82/EG bör därför förtydligas och förenklas.(6) Explosionen i en fabrik som tillverkade gödselmedel i Toulouse i september 2001 har tydliggjort olycksrisken i samband med lagring av ammoniumnitrat och gödselmedel baserade på ammoniumnitrat, särskilt material som inte godkänts under tillverkningsprocessen eller material som återsänts till tillverkaren ("off-specs"). De befintliga kategorierna av ammoniumnitrat och gödselmedel baserade på ammoniumnitrat i direktiv 96/82/EG bör därför ses över så att de kommer att omfatta "off-specs"-material.(7) Direktiv 96/82/EG bör inte tillämpas på anläggningar för slutanvändare där ammoniumnitrat eller gödselmedel baserade på ammoniumnitrat, som vid leverans överensstämde med normerna i det direktivet men som senare brutits ned eller förorenats, förekommer tillfälligt innan de förs bort för vidare bearbetning eller destruktion.(8) Studier som kommissionen gjort i nära samarbete med medlemsstaterna talar för att listan med cancerframkallande ämnen bör utökas och förses med lämpliga tröskelvärden och att tröskelvärdena för miljöfarliga ämnen i direktiv 96/82/EG bör sänkas avsevärt.(9) När det gäller verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillämpningsområdet för direktiv 96/82/EG har det visat sig nödvändigt att införa minimiperioder för anmälan samt upprättande av säkerhetspolicy för att förhindra allvarliga olyckshändelser, av säkerhetsrapportering och av planer för räddningsinsatser.(10) Erfarenheter och kunskaper hos den berörda personalen vid verksamheten kan vara till stor hjälp vid upprättandet av planer för räddningsinsatser, och alla anställda vid en verksamhet samt personer som kan antas bli berörda bör få ändamålsenlig information om säkerhetsåtgärder och säkerhetsinsatser.(11) Antagandet av rådets beslut 2001/792/EG, Euratom av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten(6) understryker behovet av att underlätta ett förstärkt samarbete när det gäller operativa räddningsinsatser.(12) För att underlätta fysisk planering är det lämpligt att utarbeta riktlinjer för en databas som skall användas för att bedöma huruvida de verksamheter som omfattas av direktiv 96/82/EG är förenliga med sådana områden som anges i artikel 12.1 i det direktivet.(13) Medlemsstaterna bör ha skyldighet att förse kommissionen med minimiuppgifter om de verksamheter som omfattas av direktiv 96/82/EG.(14) Det är lämpligt att samtidigt förtydliga vissa delar av direktiv 96/82/EG.(15) Bestämmelserna i detta direktiv har varit föremål för ett offentligt samråd med berörda parter.(16) Direktiv 96/82/EG bör därför ändras i enlighet med detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 96/82/EG ändras enligt följande:1. Artikel 4 skall ändras på följande sätt:a) Leden och f skall ersättas med följande:"e) Utvinning (provbrytning, brytning och bearbetning) av mineral i gruvor, dagbrott eller med hjälp av borrhål, med undantag för kemisk och termisk bearbetning och lagring i anknytning till detta när det förekommer farliga ämnen i enlighet med definitionen i bilaga I.f) Provborrning och utvinning av mineraler, inbegripet kolväten, till havs."b) Följande led skall läggas till:"g) Avfallsdeponier utom sandmagasin i drift, inklusive avfallsdammar, där det förekommer farliga ämnen i enlighet med definitionen i bilaga I och särskilt de som används i samband med kemisk och termisk bearbetning av mineraler."2. Artikel 6 skall ändras på följande sätt:a) Följande strecksats skall läggas till i punkt 1:"- För verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv, inom tre månader efter det datum då detta direktiv blir tillämpligt på den berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket."b) Följande strecksats skall införas efter den första strecksatsen i punkt 4:"- förändring av en verksamhet eller en anläggning som skulle kunna få betydande återverkningar i fråga om följderna av allvarliga olyckshändelser, eller"3. I artikel 7 skall följande punkt införas:"1a För verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv skall det dokument som avses i punkt 1 utarbetas utan dröjsmål, dock allra senast inom tre månader efter det datum då detta direktiv blir tillämpligt på den berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket."4. Artikel 8.2 b skall ersättas med följande:"b) samarbetar om att informera allmänheten och att förse den ansvariga myndigheten med information så att externa planer för räddningsinsatser kan upprättas."5. Artikel 9 skall ändras på följande sätt:a) Punkt 2 första stycket skall ersättas med följande:"2. Säkerhetsrapporten skall innehålla åtminstone de uppgifter och den information som anges i bilaga II. Den skall namnge de relevanta organisationer som utarbetat rapporten. Den skall i övrigt innehålla en uppdaterad förteckning över de farliga ämnen som finns i verksamheten."b) Följande strecksats skall införas mellan tredje och fjärde strecksatsen i punkt 3:"- För verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv, utan dröjsmål, dock allra senast inom ett år efter det datum då detta direktiv blir tillämpligt på den berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket."c) I punkt 4 skall hänvisningen till "andra, tredje och fjärde strecksatserna" betecknas "andra, tredje, fjärde och femte strecksatserna".d) Följande led skall läggas till i punkt 6:"d) Kommissionen uppmanas att senast den 31 december 2006 i nära samarbete med medlemsstaterna se över de nuvarande riktlinjerna för upprättande av en säkerhetsrapport."6. Artikel 11 skall ändras på följande sätt:a) Följande strecksats skall läggas till i leden a och b i punkt 1:"- för verksamheter som hädanefter kommer att omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv, utan dröjsmål, dock allra senast inom ett år efter det datum då detta direktiv blir tillämpligt på den berörda verksamheten, i enlighet med artikel 2.1 första stycket."b) Punkt 3 skall ersättas med följande:"3. Utan att de behöriga myndigheternas skyldigheter påverkas, skall medlemsstaterna se till att de interna planer för räddningsinsatser som föreskrivs i detta direktiv utarbetas i samråd med de anställda vid verksamheten, inklusive relevant personal med långtidskontrakt som underleverantörer, samt att allmänheten får lämna synpunkter på de externa planerna för räddningsinsatser när planerna fastställts eller uppdaterats."c) Följande punkt skall läggas till:"4a Vad avser de externa planerna för räddningsinsatser bör medlemsstaterna beakta behovet av att underlätta ett förstärkt samarbete när det gäller operativa räddningsinsatser."7. Artikel 12 skall ändras på följande sätt:a) Andra stycket i punkt 1 skall ersättas med följande:"Medlemsstaterna skall se till att vid reglering av markanvändningen och vid annan relevant reglering, liksom i förfarandena för genomförandet av en sådan reglering, beakta nödvändigheten av att på lång sikt upprätthålla lämpliga avstånd mellan å ena sidan de verksamheter som avses i detta direktiv och å andra sidan bostadsområden, byggnader och platser som besöks av allmänheten, större transportvägar så långt det är möjligt, rekreationsområden samt områden med särskilt intressant eller känslig natur, och, för befintliga verksamheter, nödvändigheten av kompletterande tekniska åtgärder i enlighet med artikel 5 så att inte riskerna för människor ökar."b) Följande punkt skall införas:"(1a) Kommissionen uppmanas att senast den 31 december 2006 i nära samarbete med medlemsstaterna utarbeta riktlinjer för en teknisk databas, inklusive riskinformation och riskscenarier, som skall användas för att bedöma huruvida de verksamheter som omfattas av detta direktiv är förenliga med sådana områden som anges i punkt 1. Definitionen av denna databas skall så långt möjligt beakta de behöriga myndigheternas bedömningar, uppgifter från verksamhetsutövarna och all övrig relevant information, t.ex. socioekonomiska fördelar av utvecklingen och de mildrande effekterna av planer för räddningsinsatser."8. Artikel 13 skall ändras på följande sätt:a) Första stycket i punkt 1 skall ersättas med följande:"1. Medlemsstaterna skall se till att information om vilka säkerhetsåtgärder som skall vidtas och hur man skall förfara vid en olyckshändelse regelbundet lämnas utan att mottagaren begär det på lämpligaste sätt till alla personer och alla verksamheter som nyttjas av allmänheten (t.ex. skolor och sjukhus) och som löper risk att påverkas av en allvarlig olyckshändelse som inträffar i en sådan verksamhet som omfattas av artikel 9."b) Punkt 6 skall ersättas med följande:"6. När det gäller verksamheter som omfattas av bestämmelserna i artikel 9 skall medlemsstaterna se till att allmänheten får tillgång till den förteckning över farliga ämnen som föreskrivs i artikel 9.2, om inte annat följer av bestämmelserna i punkt 4 i den här artikeln samt artikel 20."9. Följande punkt skall läggas till i artikel 19:"1a För verksamheter som omfattas av detta direktiv skall medlemsstaterna lämna åtminstone följande uppgifter till kommissionen:a) Verksamhetsutövarens namn eller firma samt fullständig adress till den aktuella verksamheten.b) Den aktivitet eller de aktiviteter som bedrivs vid verksamheten.Kommissionen skall upprätta och uppdatera en databas med den information som lämnas av medlemsstaterna. Tillträde till databasen skall vara förbehållet personer som har fått tillstånd av kommissionen eller de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna."10. Bilaga I skall ändras i enlighet med bilagan.11. Bilaga II punkt IV B skall ersättas med följande:"B. En bedömning av hur omfattande och svåra följderna av de identifierade allvarliga olyckshändelserna skulle kunna bli, inbegripet kartor, bilder eller, när så är tillämpligt, motsvarande beskrivningar som visar de områden som kan komma att påverkas av sådana olyckshändelser som inträffar i verksamheten med förbehåll för bestämmelserna i artikel 13.4 och artikel 20."12. Bilaga III c skall ändras på följande sätt:a) Led i skall ersättas med följande:"i) Organisation och personal - roll- och ansvarsfördelning för de anställda som har uppgifter i samband med hanteringen av risker för allvarliga olyckshändelser, på alla nivåer i organisationen. Utbildningsbehoven för dessa anställda och utbildningens uppläggning. De anställdas deltagande och deltagande av personal med underleverantörskontrakt som arbetar inom verksamheten."b) Led v skall ersättas med följande:"v) Planering inför nödsituationer - beslut om och införande av metoder som syftar till att identifiera förutsägbara nödsituationer genom systematisk analys, till att utforma, pröva och revidera planerna för räddningsinsatser så att sådana nödsituationer skall kunna hanteras samt till att tillhandahålla särskild utbildning åt berörd personal. Denna utbildning skall ges till all personal som arbetar inom verksamheten, även till berörd personal med underleverantörskontrakt."Artikel 21. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 2005. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 december 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarG. AlemannoOrdförande(1) EGT C 75 E, 26.3.2002, s. 357, och EGT C 20 E, 28.1.2003, s 255.(2) EGT C 149, 21.6.2002, s. 13.(3) Europaparlamentets ståndpunkt av den 3 juli 2002 (EUT C 271 E, 12.11.2003, s. 315), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 februari 2003 (EUT C 102 E, 29.4.2003, s. 1) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 19 juni 2003 (ännu ej offentliggjord i EUT), Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 19 november 2003 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 1 december 2003.(4) EGT L 10, 14.1.1997, s. 13.(5) EGT C 65 E, 14.3.2002, s. 382.(6) EGT L 297, 15.11.2001, s. 7.BILAGABilaga I till direktiv 96/82/EG skall ändras på följande sätt:1. I inledningen skall följande punkter läggas till:"6. I detta direktiv avses med gas varje ämne som har ett absolut ångtryck på 101,3 kPa eller högre vid 20 °C.7. I detta direktiv avses med vätska varje ämne som inte definieras som gas och som inte uppträder i fast form vid 20 °C och normaltryck, 101,3 kPa."2. I tabellen i del 1a) skall uppgifterna när det gäller ammoniumnitrat ersättas med följande:">Plats för tabell>"b) skall följande uppgifter införas efter uppgifterna om ammoniumnitrat:">Plats för tabell>"c) skall texten som inleds med orden "Följande CANCEROGENA ÄMNEN" ersättas med följande:">Plats för tabell>"d) skall texten som lyder "Motorbensin och andra mineralbensiner" ersättas med följande:">Plats för tabell>"e) i) skall noterna 1 och 2 ersättas med följande:">Plats för tabell>1. Ammoniumnitrat (5000/10000): gödselmedel med självunderhållande sönderfallDetta gäller för blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel (blandade/sammansatta gödselmedel som innehåller ammoniumnitrat tillsammans med fosfat och/eller pottaska) i vilka kvävehalten p.g.a. ammoniumnitrat är- mellan 15,75 (1) och 24,5 viktprocent (2), och vilka antingen innehåller sammanlagt högst 0,4 % brännbara/organiska material eller uppfyller kraven i bilaga II till direktiv 80/876/EEG (med senare ändringar och uppdateringar),- 15,75 % (3) viktprocent eller mindre utan begränsning för brännbart material,och vilka kan undergå självunderhållande sönderfall i enlighet med FN:s 'trough test' (se Förenta nationernas rekommendationer om transport av farligt gods: Manual of Tests and Criteria, del III, punkt 38.2).2. Ammoniumnitrat (1250/5000) av gödselkvalitetDetta gäller för enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel i vilka kvävehalten p.g.a. ammoniumnitrat- överstiger 24,5 viktprocent, med undantag av blandningar av ammoniumnitrat med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 %,- överstiger 15,75 viktprocent för blandningar av ammoniumnitrat och ammoniumsulfat,- överstiger 28 viktprocent (4) för blandningar av ammoniumnitrat med dolomit, kalksten och/eller kalciumkarbonat med en renhetsgrad på minst 90 %,och som uppfyller kraven i bilaga II till direktiv 80/876/EEG.3. Ammoniumnitrat (350/2500) av teknisk kvalitetDetta gäller för- ammoniumnitrat och beredningar av ammoniumnitrat i vilka kvävehalten p.g.a. ammoniumnitrat- är mellan 24,5 och 28 viktprocent och vilkas halt av brännbara ämnen inte överstiger 0,4 %,- överstiger 28 viktprocent och vilkas halt av brännbara ämnen inte överstiger 0,2 %,- vattenlösningar med ammoniumnitrat i vilka ammoniumnitratkoncentrationen överstiger 80 viktprocent.4. Ammoniumnitrat (10/50): 'off-specs'-material och gödselmedel som inte uppfyller kraven i detonationsprovetDetta gäller för- kasserat material från tillverkningsprocessen, ammoniumnitrat och beredningar av ammoniumnitrat, enkla ammoniumnitratbaserade gödselmedel och blandade/sammansatta ammoniumnitratbaserade gödselmedel enligt noterna 2 och 3 som returneras eller har returnerats från slutanvändaren till en tillverkare, en anläggning för tillfällig lagring eller upparbetning för att omarbetas, återvinnas eller behandlas för säker användning eftersom de inte längre uppfyller kraven i noterna 2 och 3,- gödselmedel enligt noterna 1 första strecksatsen och not 2 som inte uppfyller kraven i bilaga II i direktiv 89/876/EEG.5. Kaliumnitrat (5000/10000): sammansatta gödselmedel på basis av kaliumnitrat, vilka består av kaliumnitrat i pelletform eller granulatform.6. Kaliumnitrat (1250/5000): sammansatta gödselmedel på basis av kaliumnitrat, vilka består av kaliumnitrat i kristallin form."ii) skall den not som har rubriken "Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner" betecknas not 7.iii) skall följande fotnoter placeras under tabellen "International Toxic Equivalent Factors (ITEF) for the congeners of concern (NATO/CCMS)":"(1) 15,75 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 45 % ammoniumnitrat.(2) 24,5 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 70 % ammoniumnitrat.(3) 15,75 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 45 % ammoniumnitrat.(4) 28 viktprocent kväve på grund av ammoniumnitratet motsvarar 80 % ammoniumnitrat."3. I del 2a) skall texten i kategorierna 4 och 5 ersättas med följande:">Plats för tabell>"b) skall texten i kategori 9 ersättas med följande:">Plats för tabell>"c) I noternai) skall not 1 ersättas med följande:">Plats för tabell>1. Ämnena och preparaten skall klassificeras i enlighet med följande direktiv och deras nuvarande anpassning till den tekniska utvecklingen:Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (1).Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG av den 31 maj 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (2).För ämnen och beredningar som inte klassificerats som farliga i enlighet med något av ovannämnda direktiv, exempelvis avfall, men som ändå förekommer eller skulle kunna förekomma vid en verksamhet och, under de förhållanden som råder vid verksamheten, innehar eller kan inneha motsvarande egenskaper vad gäller möjligheter att orsaka allvarliga olyckshändelser, skall de provisoriska klassificeringsförfarandena följas i enlighet med den artikel som reglerar den aktuella frågan i lämpligt direktiv.Om ämnen och beredningar uppvisar egenskaper som medför flera klassificeringar skall de lägsta tröskelvärdena tillämpas för det här direktivet. Vid tillämpningen av regeln i not 4 skall emellertid det valda tröskelvärdet alltid motsvara den aktuella klassificeringen.Enligt detta direktiv skall kommissionen upprätta en lista och hålla denna lista uppdaterad över ämnen som klassificerats inom någon av ovanstående kategorier genom gemensamt beslut i enlighet med direktiv 67/548/EEG."ii) skall not 2 ersättas med följande:">Plats för tabell>2. Med explosiva ämnen avses- ett ämne eller en beredning som ger upphov till risk för explosion genom stötar, friktion, eld eller andra antändningskällor (riskfras R 2),- ett ämne eller en beredning som ger upphov till stora risker för explosion genom stötar, friktion, eld eller andra antändningskällor (riskfras R 3), eller- ett ämne, preparat eller föremål som omfattas av klass 1 i Europeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg (ADR), som ingicks den 30 september 1957, med ändringar, överförd genom rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg (3), med ändringar.I denna definition ingår även pyrotekniska ämnen och satser som enligt detta direktiv är ämnen (eller blandningar av ämnen) avsedda att skapa en värme-, ljus-, ljud-, gas-, dim- eller rökeffekt eller en kombination av dessa genom självunderhållande exoterma kemiska reaktioner. Om ett ämne eller preparat klassificeras både genom ADR och riskfras R 2 eller R 3 skall ADR-klassificeringen ha företräde framför riskfrastilldelning.Ämnen och föremål ur klass 1 klassificeras under någon av riskgrupperna 1.1-1.6 enligt ADR:s klassificeringssystem. De berörda grupperna ärRiskgrupp 1.1: 'Ämnen och föremål med risk för massexplosion (en massexplosion är en explosion som påverkar så gott som hela lasten praktiskt taget samtidigt).'Riskgrupp 1.2: 'Ämnen och föremål med risk för splitter, kaststycken, men utan förmåga till massexplosion.'Riskgrupp 1.3: 'Ämnen och föremål med risk för brand, och antingen en mindre risk för en tryckvåg, eller för att splitter och kaststycken bildas eller bådadera, men utan risk för massexplosion,a) vars förbränning ger upphov till avsevärd strålningsvärme, ellerb) vilka brinner efter varandra och ger upphov till mindre verkningar genom tryckvåg eller splitter, kaststycken eller bådadera uppstår.'Riskgrupp 1.4: 'Ämnen och föremål vilka endast uppvisar obetydlig explosionsrisk i händelse av antändning eller initiering under transport. Verkningarna är i stort sett begränsade till kollit och det kan inte förväntas att splitter av betydelse uppstår. Brand utifrån får inte förorsaka praktiskt taget samtidig explosion av så gott som hela kollits innehåll.'Riskgrupp 1.5: 'Mycket okänsliga ämnen med förmåga till massexplosion men med mycket liten sannolikhet för initiering eller för övergång från brand till detonation under normala transportförhållanden. Ett minimikrav är att de inte får explodera vid provning med yttre brand enligt testhandboken.'Riskgrupp 1.6: 'Extremt okänsliga föremål utan risk för massexplosion. Föremålen innehåller endast extremt okänsliga detonerande ämnen och uppvisar en försumbar risk för oavsiktlig antändning eller utbredning. Faran är begränsad till explosion av enstaka föremål.'I denna definition ingår också explosiva eller pyrotekniska ämnen eller beredningar som föremål innehåller. Ämnets eller beredningens kvantitet, i föremål som innehåller explosiva eller pyrotekniska ämnen eller beredningar, skall omfattas av detta direktiv om den är känd. Om kvantiteten inte är känd skall hela föremålet behandlas som explosivt i detta direktiv."iii) skall andra strecksatsen i not 3 b 1 ersättas med följande:"- ämnen och beredningar vars flampunkt ligger under 55 °C och som förblir flytande under tryck, när speciella driftförhållanden som t.ex. högt tryck eller hög temperatur, kan medföra risk för allvarliga olyckshändelser,"iv) skall not 3 c 2 ersättas med följande:"2. gaser som är brandfarliga vid kontakt med luft vid omgivningstemperatur och omgivningstryck (riskfras R 12 andra strecksatsen), i gasform eller överkritisk form, och"v) skall not 3 c 3 ersättas med följande:"3. brandfarliga och mycket brandfarliga flytande ämnen och beredningar som hanteras vid en temperatur som ligger över deras kokpunkt."vi) skall not 4 ersättas med följande:"4. Vid verksamheter där inget ämne och ingen beredning förekommer i en mängd som är lika med eller överskrider de relevanta tröskelvärdena skall följande regel tillämpas för att avgöra om verksamheten omfattas av de relevanta kraven i detta direktiv.Detta direktiv skall tillämpas om summan avq1/QU1 + q2/QU2 + q3/QU3 + q4/QU4 + q5/QU5 +... är större än eller lika med 1,där qx = mängden farligt ämne x (eller ämnen av samma kategori ) som omfattas av del 1 eller 2 i denna bilaga,och QUx = det relevanta tröskelvärdet för ämne eller kategori x från kolumn 3 i del 1 eller 2.Detta direktiv skall tillämpas, med undantag av artiklarna 9, 11 och 13, om summan avq1/QL1 + q2/QL2 + q3/QL3 + q4/QL4 + q5/QL5 +... är större än eller lika med 1,där qx = mängden farligt ämne x (eller ämnen av samma kategori ) som omfattas av del 1 eller 2 i denna bilaga,och QLx = det relevanta tröskelvärdet för ämne eller kategori x från kolumn 2 i del 1 eller 2.Denna summeringsregel skall användas för att bedöma den totala risken med avseende på toxicitet, brandegenskaper och ekotoxicitet. Den måste därför användas tre gånger:a) För summering av ämnen och beredningar som är förtecknade i del 1 och som är klassificerade som giftiga eller mycket giftiga, tillsammans med ämnen och beredningar som omfattas av kategorierna 1 eller 2.b) För summering av ämnen och beredningar som är förtecknade i del 1 och som är klassificerade som oxiderande, explosiva, brandfarliga, mycket brandfarliga eller extremt brandfarliga, tillsammans med ämnen och beredningar som omfattas av kategorierna 3, 4, 5, 6, 7a, 7b eller 8.c) För summering av ämnen och beredningar som anges i del 1 och som är klassificerade som miljöfarliga (R 50 (inklusive R 50/53) eller R 51/53), tillsammans med ämnen och beredningar som omfattas av kategorierna 9 i eller 9 ii.De relevanta bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga om någon av summorna under punkt a, b eller c är större än eller lika med 1."vii) Följande fotnoter skall föras in efter noterna:"(1) EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).(2) EGT L 200, 30.7.1999, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 2001/60/EG (EGT L 226, 22.8.2001, s. 5).(3) EGT L 319, 12.12.1994, s. 7. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/28/EG (EUT L 90, 8.4.2003, s. 45)."


Avis juridique important

|

31977L0436

Rådets direktiv 77/436/EEG av den 27 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kaffe- och cikoriaextrakt

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 172 , 12/07/1977 s. 0020 - 0024 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 7 s. 0046  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 18 s. 0195  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 7 s. 0046  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 7 s. 0058  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 7 s. 0058

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kaffe- och cikoriaextrakt (77/436/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen och särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:I bestämmelser som fastställts genom lagar, andra författningar eller administrativa åtgärder, och som gäller i vissa medlemsstater, definieras kaffeextrakt och cikoriaextrakt, fastställs vilka ämnen som får tillsättas vid tillverkningen av dessa varor och uppställs särskilda regler för märkningen av dem.De skillnader som råder mellan dessa bestämmelser utgör ett hinder för den fria rörligheten av kaffeextrakt och cikoriaextrakt. Detta tvingar de företag som tillverkar varorna inom gemenskapen att anpassa sin produktion efter den medlemsstat som varorna är avsedda för. Därmed har de en direkt betydelse för upprättandet av en väl fungerande gemensam marknad.Av dessa skäl och för att skydda och informera konsumenterna är det nödvändigt att inom gemenskapen dels fastställa regler för hur dessa varor skall vara sammansatta, vilka ämnen som får användas i tillverkningen av dem, vilka förpackningar som får användas och hur dessa skall vara märkta, dels fastställa de villkor, på vilka särskilda beteckningar får användas för vissa av dessa varor.Det är emellertid inte möjligt att i detta direktiv harmonisera alla de livsmedelsbestämmelser som kan hindra handeln med kaffeextrakt och cikoriaextrakt, men kvarvarande hinder kommer att minska i antal efterhand som fler och fler nationella livsmedelsbestämmelser harmoniseras.Att bestämma förfarande för den provtagning och de analyser som behövs för att kontrollera dessa varors sammansättning och egenskaper är en åtgärd av teknisk natur som, för att förenkla och påskynda handläggningen, bör överlämnas till kommissionen.I samtliga fall då rådet bemyndigar kommissionen att genomföra bestämmelser om livsmedel, är det nödvändigt att fastställa en plan för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga livsmedelskommittén som bildats genom rådets beslut 69/414/EEG(3).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv avser de kaffeextrakt och cikoriaextrakt som anges i bilagan.2. I detta direktiv avses meda) kaffeextrakt: sådana mer eller mindre koncentrerade varor som har utvunnits ur rostat kaffe med vatten som enda extraktionsmedel och utan någon hydrolys med tillsats av syra eller bas, ochi) som innehåller lösliga och aromatiska beståndsdelar av kaffe,ii) som får innehålla olösliga oljor från kaffe, spår av andra olösliga ämnen från kaffe och av olösliga ämnen som inte kommer från kaffe eller från vatten som använts för extraktion.b) cikoriaextrakt: sådana mer eller mindre koncentrerade varor som har utvunnits ur rostad cikoria med vatten som enda extraktionsmedel och utan någon som helst hydrolys med tillsats av syra eller bas.I detta direktiv avses med cikoria en vara i granulat- eller pulverform som utvunnits ur roten av Chicorium Intybus L och som - till skillnad från det Chicorium Intybus som används som sallat - har rensats, torkats och rostats på ett ändamålsenligt sätt. Cikorian får men behöver inte innehålla tillsats av små mängder ätliga oljor eller fetter och/eller socker och/eller melass, och den får innehålla spår av olösliga ämnen som inte kommer från cikoria.Artikel 21. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att de varor som anges i bilagan endast får saluhållas om de stämmer överens med de definitioner och regler som fastställs i detta direktiv och dess bilaga.2. Blandningar av kaffeextrakt och cikoriaextrakt och extrakt av blandningar av rostat kaffe och rostad cikoria får saluhållas endast- om dessa varor efter vederbörliga ändringar stämmer överens med definitionerna i bilagan, och- om de stämmer överens med artikel 4 när de förekommer i fast eller halvfast form.Artikel 31. Endast råvaror som är felfria och äkta och som har marknadsmässig beskaffenhet får användas vid tillverkning av de varor som anges i bilagan.2. Rådet skall på kommissionens förslag- dels upprätta en förteckning över och fastställa renhetskriterier för de lösningsmedel som får användas vid borttagning av koffeinet i de varor som anges i punkt 1 i bilagan, och dels fastställa högsta tillåtna halter av rester från sådana lösningsmedel,- fastställa den högsta halt olösliga ämnen som får finnas i de varor som anges i punkt 1 i bilagan.3. Medlemsstaterna får inom sitt eget territorium tillåta att klumpförebyggande medel används- för de varor som anges i punkt 1 a i bilagan när de används i automater och detta framgår av särskild märkning på varorna,- för de varor som anges i punkt 2 a i bilagan.Artikel 41. Sådana varor i fast eller halvfast form, som anges i bilagan får - när de förekommer i förpackningar som var och en har en nominell vikt av mer än 25 g men högst 10 kg - saluhållas i detaljhandeln enbart i förpackningar med följande nominella vikter: 50 g, 100 g, 200 g, 250 g, 500 g, 750 g, 1 kg, 1,5 kg, 2 kg, 2,5 kg, 3 kg och däröver i steg om hela kilogram.2. Medlemsstaterna får emellertid inom eget territorium- förbjuda förpackningar med en nominell vikt av 250 g per styck under förutsättning att de tillåter förpackningar om 300 g,- tillåta förpackningar med en nominell vikt av 150 g per styck under en övergångstid av fyra år från anmälan av detta direktiv.Artikel 5De beteckningar som fastställs i bilagan gäller endast för de varor som anges där och skall användas i handeln för att beteckna dessa varor.Artikel 61. Endast följande märkningsuppgifter är obligatoriska på förpackningar, behållare och etiketter för de varor som anges i bilagan, och de skall vara väl synliga, lätta att läsa och oförstörbara:a) Den beteckning som förbehållits enligt artikel 5.b) Uttrycket koffeinfritt på kaffeextrakt, om extraktets vattenfria koffeinhalt inte är högre än 0,3 viktprocent av den kaffebaserade torrsubstanshalten.c) Utan att påverka tillämpningen av märkningsbestämmelserna för livsmedel och om det anses nödvändigt och lämpligt i fråga om de varor som anges i bilagan, punkt 1 c och 2 c, och när mer än en sockerart använts: uttrycken rostad med socker eller konserverad med socker. Om endast en sockerart använts skall denna anges med sin beteckning.d) - För varor i fast eller halvfast form: den nominella vikten uttryckt i kilogram eller gram utom när de varor, som anges i punkt 1 a och b i bilagan väger mindre än 5 g och när de varor som anges i punkt 2 a och b i bilagan väger mindre än 8 g,- för flytande varor: den nominella volymen uttryckt i liter, centiliter eller milliliter,- i fråga om varor som saluhålls i förpackningar som innehåller två eller flera mindre förpackningar, som var och en innehåller samma nominella mängd av samma vara: den nominella mängden i varje förpackning och det totala antalet sådana förpackningar. Dessa uppgifter är emellertid inte obligatoriska, om det totala antalet enskilda förpackningar kan urskiljas tydligt och lätt räknas från utsidan, och om uppgiften om den nominella mängden i åtminstone en av förpackningarna lätt kan urskiljas från utsidan,- i fråga om varor som saluhålls i förpackningar som innehåller två eller flera mindre förpackningar som var för sig inte betraktas som försäljningsenheter: den totala nominella mängden och det totala antalet enskilda förpackningar,e) namn eller firmanamn och adress eller hemort för tillverkaren eller förpackaren eller en säljare som är verksam inom gemenskapen.2. I avvaktan på att gemenskapens bestämmelser för hur nominell vikt eller nominell volym skall mätas upp och anges skall tillämpliga nationella bestämmelser gälla.Fram till utgången av den övergångstid, under vilken brittiska måttenheter får användas inom gemenskapen, som anges i kapitel D i bilagan till direktiv 71/354/EEG(4), i dess lydelse enligt direktiv 76/770/EEG(5), skall om Irland och Storbritannien önskar det i fråga om varor som marknadsförs inom deras territorier - uppgiften om innehållets nominella vikt eller nominella volym, uttryckt i det internationella systemets måttenheter, åtföljas av uppgift om innehållets nominella vikt eller nominella volym, uttryckt i motsvarande brittiska mått- enheter som skall beräknas med hjälp av följande omräkningstabell:1 g = 0,0353 ounce (avoirdupois)1 ml = 0,0352 fluid ounce1 kg = 2,205 pounds1 l = 1,760 pints eller 0,220 gallon.3. Med undantag från bestämmelserna i punkt 1 får medlemsstaternaa) tillåta att uttrycket koncentrerad endast används i beteckningen på de varor i punkt 1 c i bilagan som uppfyller följande ytterligare krav: den kaffebaserade torrsubstanshalten skall vara över 25 men högst 55 viktprocent och, i förhållande till den färdiga varan, skall den kaffebaserade torrsubstanshalten vara minst 1, när den multipliceras med den mängd råkaffe som används för att utvinna 0,960 kg kaffebaserad torrsubstans,b) för varorna i punkt 1 b och c i bilagan, kräva uppgift om- antingen den lägsta kaffebaserade torrsubstanshalten, uttryckt i procent av den färdiga varan,- eller vikten på det råkaffe som använts för att utvinna 1 kg av den färdiga varan i halvfast form eller 1 liter av den färdiga varan i flytande form,c) kräva att, i fråga om de uppgifter som avses i punkt 1 c, ordet "socker" skall ersättas med en uppräkning av namnen på de olika sockerarter som använts,d) behålla nationella bestämmelser som kräver- att en ingrediensförteckning lämnas,- uppgift om det företag som tillverkat eller förpackat varan när det gäller inhemsk tillverkning,- uppgift om ursprungslandet, men denna uppgift är inte nödvändig för varor som tillverkats inom gemenskapen.4. Om de varor som anges i bilagan förpackas i behållare vilkas innehåll väger 5 kg eller mera, och inte saluhålls i detaljhandeln, behöver uppgifterna enligt punkt 1 c och d - trots direktiv 76/211/EEG(6) - endast lämnas i medföljande handlingar.5. Utan att tillämpningen av direktiv 76/211/EEG påverkas skall medlemsstaterna avstå från att fastställa andra regler än dem som anges i punkt 1, om uppgifter enligt den punkten skall lämnas.Medlemsstaterna får emellertid förbjuda handel inom eget territorium med varor som anges i bilagan, om de uppgifter som föreskrivs i punkt 1 a, b och c inte anges på det nationella eller officiella språket eller språken på behållaren eller etiketten eller, i fråga om punkt 4, i medföljande handlingar.Artikel 71. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att handeln med de varor, som anges i artikel 1 och som stämmer överens med definitionerna och reglerna i detta direktiv, inte hindras av icke-harmoniserade nationella bestämmelser om sammansättning, tillverkningsspecifikationer, förpackning eller märkning av dessa varor eller av livsmedel i allmänhet.2. Punkt 1 skall inte gälla för icke-harmoniserade bestämmelser som motiveras av behovet- att skydda människors hälsa,- att förebygga oredlighet om inte sådana bestämmelser kan hindra tillämpningen av definitionerna och reglerna i detta direktiv,- att skydda industriell och kommersiell äganderätt, uppgifter om ursprung och registrerad ursprungsbeteckning samt att förebygga orättvisa konkurrensförhållanden.Artikel 8De provtagningsförfaranden och analysmetoder som behövs för att kontrollera sammansättningen och tillverkningsspecifikationerna för de varor, som detta direktiv är tillämpligt på, skall beslutas enligt förfarandet i artikel 9.Artikel 91. När denna artikel tillämpas, skall ordföranden för Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom beslut 69/414/EEG (nedan kallad kommittén), hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av någon av medlemsstaterna.2. Kommissionen skall till kommittén överlämna ett förslag till åtgärder som bör vidtas. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Yttranden skall avges med en majoritet av 41 röster, varvid medlemsstaternas röster skall vägas på det sätt som anges i artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. a) Om de föreslagna åtgärderna stämmer överens med kommitténs yttrande, skall kommissionen besluta om dem.b) Om de föreslagna åtgärderna inte stämmer överens med kommitténs yttrande, eller om den inte yttrat sig, skall kommissionen utan dröjsmål lägga fram ett förslag till rådet med de åtgärder som bör vidtas. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.c) Har rådet inte fattat något beslut tre månader efter den dag då frågan hänsköts dit, skall de föreslagna åtgärderna beslutas av kommissionen.Artikel 10Artikel 9 skall gälla i 18 månader från den dag då ärendet första gången hänsköts till kommittén enligt artikel 9.1.Artikel 11Detta direktiv gäller inte för varor som är avsedda att exporteras utanför gemenskapen.Artikel 121. Medlemsstaterna skall inom ett år från anmälan av direktivet ändra sin lagstiftning enligt detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta.De på detta sätt ändrade författningarna skall tillämpas så att de- tillåter handel med de varor som följer direktivet två år efter anmälan,- förbjuder handel med de varor som inte följer direktivet tre år efter anmälan, men för Irland och Storbritannien skall, i fråga om artikel 4, denna tidsfrist förlängas tills den övergångstid är slut, under vilken brittiska måttenheter enligt kapitel D i bilagan till direktiv 71/354/EEG är tillåtna inom gemenskapen.2. Punkt 1 skall inte hindra medlemsstaterna från att, två år efter anmälan av detta direktiv, förbjuda tillverkning av varor som inte följer detta direktiv.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 27 juni 1977.På rådets vägnarJ. SILKINOrdförande(1) EGT nr C 83, 11.10.1973, s. 19.(2) EGT nr C 37, 1.4.1974, s. 1.(3) EGT nr L 291, 19.11.1969, s. 9.(4) EGT nr L 243, 29.10.1971, s. 29.(5) EGT nr L 262, 27.9 1976, s. 204.(6) EGT nr L 46, 21.2.1976, s. 1.BILAGABETECKNINGAR OCH DEFINITIONER PÅ VARORNA1 Kaffeextrakt som omfattas av detta direktiv:a) Med lösligt kaffe, snabbkaffe, torkat kaffeextrakt eller torkat extrakt av kaffeavses kaffeextrakt i form av pulver, granulat, flingor, kuber eller i någon annan fast form, där den kaffebaserade torrsubstanshalten utgör minst 96 viktprocent; den mängd råkaffe som använts för tillverkning av 1 kg färdig vara skall uppgå till minst 2,3 kg.Denna vara får inte innehålla några andra ämnen än sådana som kommer från extraktionen.b) Med kaffeextraktpastaavses kaffeextrakt i halvfast form där den kaffebaserade torrsubstanshalten är högst 85 och lägst 70 viktprocent; mängden råkaffe för tillverkning av 0,960 kg kaffebaserad torrsubstans i den färdiga varan skall uppgå till minst 2,3 kg.Denna vara får inte innehålla några andra ämnen än sådana som kommer från extraktionen.c) Med "flytande kaffeextrakt"avses kaffeextrakt i flytande form där den kaffebaserade torrsubstanshalten utgör högst 55 och lägst 15 viktprocent; mängden råkaffe för tillverkning av 0,960 kg kaffebaserad torrsubstans i den färdiga varan skall uppgå till minst 2,3 kg.Denna vara får inte innehålla några andra ämnen än sådana som kommer från extraktionen. Den får emellertid innehålla ätligt och rostat eller orostat socker, i en mängd som inte överstiger 12 viktprocent.2 Cikoriaextrakt som omfattas av detta direktiv:a) Med torkat cikoriaextrakt eller upplösbar cikoria eller snabbcikoriaavses cikoriaextrakt i form av pulver, granulat, flingor, kuber eller i någon annan fast form, där den cikoriabaserade torrsubstanshalten uppgår till minst 96 viktprocent.Denna vara får inte innehålla några andra ämnen än sådana som kommer från extraktionen. Ämnen som inte kommer från cikoria får uppgå till högst 1%.b) Med cikoriaextraktpastaavses cikoriaextrakt i halvfast form, där den cikoriabaserade torrsubstanshalten är högst 85 och lägst 70 viktprocent.Denna vara får inte innehålla några andra ämnen än sådana som kommer från extraktionen. Ämnen som inte kommer från cikoria får uppgå till högst 1%.c) Med flytande cikoriaextraktavses cikoriaextrakt i flytande form, där den cikoriabaserade torrsubstanshalten är högst 50 och lägst 16 viktprocent.Denna vara får inte innehålla några andra ämnen än sådana som kommer från extraktionen. Den får emellertid innehålla socker i en mängd som inte överstiger 25 viktprocent.


Avis juridique important

|

32000L0018

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/18/EG av den 17 april 2000 om minimikrav vid examinering av säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 118 , 19/05/2000 s. 0041 - 0043

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/18/EGav den 17 april 2000om minimikrav vid examinering av säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägarEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1 c i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Ökad transportsäkerhet och skydd av miljön, i synnerhet vid transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar, liksom även den mänskliga faktorn, är viktiga frågor för säkerheten vid dessa olika transportslag.(2) I enlighet med villkoren i rådets direktiv 96/35/EG av den 3 juni 1996 om utnämning av och kompetens hos säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods på väg, järnväg eller inre vattenvägar(4), är de företag som i sin verksamhet utför transport av farligt gods eller lastning eller lossning i samband med sådana transporter skyldiga att utse en eller flera säkerhetsrådgivare. Nämnda direktiv innehåller varken några detaljerade bestämmelser för att harmonisera examineringskraven för säkerhetsrådgivare eller några bestämmelser som är tillämpliga på examineringsorganen.(3) För att garantera en lägsta kvalitetsnivå och för att underlätta ett ömsesidigt erkännande av EG-utbildningsintyg för säkerhetsrådgivare bör medlemsstaterna ange en gemensam minimiram vad gäller examineringen av säkerhetsrådgivarna och kraven på examineringsorganen.(4) Examineringen av säkerhetsrådgivarna skall i vart fall omfatta ett skriftligt prov bestående av frågor som omfattar åtminstone de ämnesområden som anges i förteckningen i bilaga II till direktiv 96/35/EG, samt en fallstudie där de sökande kan visa att de har kompetens att fullgöra uppgifterna som säkerhetsrådgivare.(5) Medlemsstaterna får bestämma att blivande säkerhetsrådgivare som avser att arbeta för företag vars verksamhet endast berör visst farligt gods skall examineras endast på ämnen som har samband med dessa företags verksamhet. Denna begränsning bör tydligt framgå av EG-intyget.(6) Den examinering som anordnas av examineringsorganen kommer att bli föremål för godkännanden av medlemsstaternas behöriga myndigheter. Medlemsstaterna skall, i syfte att garantera en hög kvalitetsnivå på tjänsten, fastställa vilka kriterier som skall tillämpas på examineringsorganen. Examineringsorganen bör vara tekniskt behöriga, tillförlitliga och oberoende.(7) Medlemsstaterna bör bistå varandra vid genomförandet av detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL IRäckvidd och definitionerArtikel 11. Detta direktiv fastställer de minimikrav som är tillämpliga på den examinering som krävs för erhållande av EG-utbildningsintyg för säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods vilket avses i direktiv 96/35/EG.2. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att förvissa sig om att säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods examineras på ett sätt som uppfyller minimikraven.Artikel 2I detta direktiv avses meda) säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods, nedan kallad rådgivare: varje person som avses i artikel 2b i direktiv 96/35/EG,b) farligt gods: gods definierat i artikel 2 i direktiv 94/55/EG(5) och i artikel 2 i direktiv 96/49/EG(6),c) företag: företag som avses i artikel 2a i direktiv 96/35/EG,d) examinering: den examinering som avses i artikel 5.2 i direktiv 96/35/EG,e) examineringsorgan: varje enhet som utsetts av medlemsstaternas behöriga myndigheter att utföra examineringar,f) EG-intyg: de intyg som utformats i enlighet med den modell som finns i bilaga III till direktiv 96/35/EG.KAPITEL IIExamineringArtikel 31. Den behöriga myndigheten eller examineringsorganet skall anordna en obligatorisk, skriftlig examinering som den/det kan komplettera med en muntlig examinering för att kontrollera om de blivande rådgivarna besitter nödvändiga kunskaper för utförandet av en rådgivares uppgifter för att erhålla EG-intyget.2. Den obligatoriska examineringen skall bestå av ett skriftligt prov som är anpassat till de(t) transportslag som EG-intyget skall utfärdas för.3. a) Ett frågeformulär skall föreläggas den blivande rådgivaren. Detta skall bestå av minst 20 öppna frågor som, i enlighet med artikel 5.4 i direktiv 96/35/EG, omfattar åtminstone de ämnesområden som anges i förteckningen i bilaga II till det direktivet. Det skall vara möjligt att använda flervalsfrågor. Om så sker, skall två flervalsfrågor anses motsvara en öppen fråga.Bland ämnesområdena skall särskild uppmärksamhet, avpassad efter transportslaget i fråga, ägnas åt följande ämnen:- Allmänna förebyggande åtgärder och säkerhetsåtgärder.- Klassificering av farligt gods.- Allmänna förpackningskrav, inklusive tankar, containrar och cisternvagnar.- Varningsetiketter och märkning.- Omnämnanden på transporthandlingar.- Hantering och stuvning.- Utbildning av besättningspersonal.- Dokument som skall finnas i transportmedlet.- Säkerhetsföreskrifter.- Krav gällande transportmaterielen.b) Varje blivande rådgivare skall genomföra en fallstudie med anknytning till bilaga I till direktiv 96/35/EG för att visa att han eller hon besitter de kvalifikationer som krävs för att fullgöra uppgiften som rådgivare.c) Medlemsstaterna får bestämma att en blivande rådgivare som avser att arbeta för företag, specialiserade på transporter av vissa slag av farligt gods, endast skall tillfrågas om, i enlighet med bilaga II till direktiv 96/35/EG, de ämnesområden som har anknytning till dessa företags verksamhet.Dessa slag av gods är- klass 1 (explosiva ämnen och föremål),- klass 2 (gaser),- klass 7 (radioaktiva ämnen),- klasserna 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 och 9 (fasta och flytande),- FN-nummer 1202, 1203, 1223 (petroleumprodukter).Av EG-intyget skall klart framgå att det endast gäller sådana slag av farligt gods som avses i den här punkten, och om vilka rådgivaren har tillfrågats enligt de villkor som fastställts i punkterna a och b.4. Den behöriga myndigheten eller examineringsorganet skall kontinuerligt göra en sammanställning av de frågor som ingått i examineringen.KAPITEL IIIKriterier tillämpliga på examineringsorganenArtikel 41. Om medlemsstaterna inte själva direkt ansvarar för anordnandet av examineringen skall de utse examineringsorgan på grundval av följande kriterier:a) Examineringsorganets kompetens.b) Specificering av de examineringsformer som examineringsorganet föreslagit.c) Åtgärder för att säkerställa att examen genomförs på ett opartiskt sätt.d) Organets oberoende i förhållande till varje fysisk eller juridisk person som anställer rådgivare.2. Utnämningen av ett godkänt examineringsorgan skall ske skriftligen. Godkännandet kan vara tidsbegränsat.Artikel 5Medlemsstaterna skall bistå varandra vid genomförandet av detta direktiv.Varje medlemsstat skall regelbundet till kommissionen överlämna en sammanställning av de frågor som avses i artikel 3.4. Kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om denna.KAPITEL IVSlutbestämmelserArtikel 61. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast tre månader efter direktivets ikraftträdande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 7Detta direktiv träder i kraft samma dag det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 8Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 17 april 2000.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarL. Capoulas SantosOrdförande(1) EGT C 148, 14.5.1998, s. 21 och EGT C 52, 23.2.1999, s. 16.(2) EGT C 407, 28.12.1998, s. 118.(3) Europaparlamentets yttrande av den 20 oktober 1998 (EGT C 341, 9.11.1998, s. 29), bekräftad den 16 september 1999, rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 mars 1999 (EGT C 36, 8.2.2000, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 18 januari 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 28 mars 2000.(4) EGT L 145, 19.6.1996, s. 10.(5) Rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg (EGT L 319, 12.12.1994, s. 7). Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 96/86/EG (EGT L 335, 24.12.1996, s. 43 och EGT L 251, 15.9.1997, s. 1).(6) Rådets direktiv 96/49/EG av den 23 juli 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg (EGT L 235, 17.9.1996, s. 25). Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 96/87/EG (EGT L 335, 24.12.1996, s. 45).


Avis juridique important

|

31996L0043

Rådets direktiv 96/43/EG av den 26 juni 1996 om ändring och kodifiering av direktiv 85/73/EEG om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller av levande djur och vissa animaliska produkter och om ändring av direktiv 90/675/EEG och 91/496/EEG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 162 , 01/07/1996 s. 0001 - 0013

RÅDETS DIREKTIV 96/43/EG av den 26 juni 1996 om ändring och kodifiering av direktiv 85/73/EEG om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller av levande djur och vissa animaliska produkter och om ändring av direktiv 90/675/EEG och 91/496/EEGEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i denna,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Levande djur och animaliska produkter är upptagna i förteckningen i bilaga II till fördraget. Dessa djur och animaliska produkter utgör en inkomstkälla för en stor del av jordbruksbefolkningen.I rådets direktiv 85/73/EEG av den 20 januari 1985 om finansieringen av de veterinärkontroller och kontroller av produkter som omfattas av bilaga A till direktiv 89/662/EEG och av direktiv 90/875/EEG (4) upprättas det principer för uttagande av en avgift för dessa kontroller.I rådets direktiv 90/125/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (5), fastställs särskilt kraven för de veterinära kontroller av levande djur och vissa animaliska varor som skall utföras i den avsändande medlemsstaten.I rådets direktiv 90/675/EEG av den 10 december 1990 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter som förs in i gemenskapen från tredje land (6) och i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG (7), fastställs särskilt kraven för den dokumentkontroll, identitetskontroll och fysiska kontroll som skall utföras på djur från tredje land.Finansieringen av dessa hygienbesiktningar och hygienkontroller sker på olika sätt i de skilda medlemsstaterna, bland annat genom uttagande av avgifter som kan variera mellan dessa länder. Variationen kan påverka de konkurrensvillkor som råder för produkter som till största delen omfattas av en gemensam marknadsordning.När det gäller levande djur som förs in i gemenskapen från tredje land kan det förhållandet att olika avgifter tas ut från rörelseidkaren leda till en snedvridning av handeln.För att råda bot på denna situation är det viktigt att fastställa harmoniserade regler för finansieringen av dessa besiktningar och kontroller.Det allmänna skall ha ansvaret för dessa besiktningar och kontroller. För att säkerställa finansieringen av besiktningarna och kontrollerna bör dock en avgift tas ut av rörelseidkarna.Bestämmelserna i direktiven 90/675/EEG och 91/496/EEG bör anpassas till dessa principer.Finansieringen av de kontrollåtgärder som anges i direktiv 96/23/EEG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiven 85/358/EEG och 86/169/EEG samt besluten 89/187/EEG och 91/664/EEG bör säkerställas (8).Dessutom bör bilagorna till direktiv 85/73/EEG göras till föremål för tekniska anpassningar med beaktande av gjorda erfarenheter.För andra produkter av animaliskt ursprung än sådant kött som anges i direktiven 64/433/EEG (9), 71/118/EEG (10) och 72/462/EEG (11) bör nödvändiga föreskrifter utfärdas för att säkerställa finansieringen av veterinärkontrollerna.För att se till att systemet för kontroll av fiskeriprodukter fungerar effektivt och för att undvika en snedvridning av konkurrensen inom denna sektor är det viktigt att bestämma sådana villkor för de fiskeriprodukter som anges i rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter (12).De planerade föreskrifterna beaktar fiskeriprodukternas särskilda natur, det kontrollsätt som anges i direktiv 91/493/EEG och intresset av att fastställa gemenskapsavgifter under beaktande av konkurrensbestämmelserna. De produkter vilkas utsläppande på marknaden inte omfattas av de föreskrifter som meddelas i direktiv 91/43/EEG bör undantas från tillämpningen av denna ordning.De fiskeriprodukter vilkas utsläppande på marknaden inte omfattas av de föreskrifter som meddelas i direktiv 91/493/EEG bör undantas från tillämpningen av denna ordningen. För produkter av animaliskt ursprung som importeras från tredje länder bör ett samband upprättas med den tidpunkt då likvärdighetsavtal om veterinära garantier bör ha slutits.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Titeln, artiklarna och bilagorna till direktiv 85/73/EEG skall ersättas med den text som återfinns i bilagan till det här direktivet.Artikel 21. I artikel 3 under ii i direktiv 90/675/EEG skall ordet "veterinärkontrollerna" ersättas med orden "de veterinärkontroller som avses i direktiv 96/23/EG (*).(*) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 15.".2. Artikel 15 i direktiv 91/496/EEG ersätts med följande text:"Artikel 15Medlemsstaterna skall se till att en avgift för veterinär- och hygienkontroller tas ut vid införsel av djur som avses i detta direktiv, i enlighet med direktiv 96/23/EG (*).(*) EGT nr L 125, 23.5.1996, s. 10."Artikel 3Rådet skall före den 1 januari 1999 på nytt granska det här direktivet på grundval av en rapport från kommissionen, åtföljd av eventuella förslag.Artikel 41. Medlemstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följai) bestämmelserna i artikel 7 och kapitel I punkt 1 e i bilaga A, den 1 juli 1996,ii) bestämmelserna i kapitel II och kapitel III avsnitt II i bilaga A samt kapitel II i bilaga C, den 1 juli 1997,iii) andra ändringar, den 1 juli 1997.Medlemsstaterna förfogar över en förlängd tidsfrist som kan löpa fram till den 1 juli 1999 för att rätta sig efter bestämmelserna i kapitel III, avsnitt I i bilaga A.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till det här direktivet eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de viktigaste bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar på det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 26 juni 1996.På rådets vägnarM. PINTOOrdförande(1) EGT nr C 219, 13.8.1993, s. 15.(2) EGT nr C 315, 22.11.1993, s. 630.(3) EGT nr C 34, 2.4.1994.(4) EGT nr C 32, 5.2.1985, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/17/EEG (EGT nr L 78, 28.3.1996, s. 30).(5) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG (EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 49).(6) EGT nr L 373, 31.12.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom beslut 95/52/EG (EGT nr L 265, 8.11.1995, s. 16.(7) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom beslut 92/438/EEG (EGT nr L 243, 25.8.1992, s. 27).(8) EGT nr L 125, 23.5.1996, s. 10.(9) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/5/EEG (EGT nr L 57, 2.3.1992, s. 1).(10) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/116/EEG (EGT nr L 62, 16.3.1993, s. 1).(11) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom förordning (EEG) nr 1601/92 (EGT nr L 173, 27.6.1992, s. 13).(12) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 15.BILAGA RÅDETS DIREKTIV 85/73/EEG av den 29 januari 1985 om finansieringen av de veterinära besiktningar och kontroller som anges i direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG, 90/675/EEG och 91/496/EEG (ändrat och kodifierat) Artikel 1 Medlemsstaterna skall i enlighet med de föreskrifter som anges i bilaga A se till att ta ut en gemenskapsavgift för de kostnader som besiktningar och kontroller av produkter som anges i ovan nämnda bilaga medför, inbegripet dem som är avsedda att säkerställa skydd för djur i slakterier, i enlighet med kraven i direktiv 93/119/EEG.Artikel 2 Medlemsstaterna skall i enlighet med de föreskrifter som meddelas i bilaga B se till att ta ut en gemenskapsavgift för de kostnader som orsakas av besiktningar och kontroller enligt direktiv 96/23/EEG (1).Artikel 3 Medlemsstaterna skall i enlighet med de föreskrifter som anges i bilaga C se till att ta ut en gemenskapsavgift för de kostnader som orsakas av besiktningar och kontroller av de levande djur som anges i den nämnda bilagan.Artikel 4 1. I avvaktan på att de bestämmelser som skall reglera gemenskapsavgifterna antas skall medlemsstaterna se till att säkerställa finansieringen av de besiktningar och kontroller som inte omfattas av artiklarna 1, 2 och 3.2. För att uppnå de mål som anges i punkt 1 får medlemsstaterna ta ut nationella avgifter, med iakttagande av de principer som bestämts för gemenskapsavgifter.Artikel 5 1. Gemenskapsavgifterna skall bestämmas så att de täcker de utgifter som den behöriga myndigheten har i fråga om- löner och sociala kostnader för besiktningsenheten,- administrativa kostnader i samband med genomförandet av besiktningar och kontroller; till detta kan hänföras nödvändiga kostnader för fortbildning av inspektörer,för att genomföra de besiktningar och kontroller som anges i artiklarna 1, 2 och 3.2. Varje direkt eller indirekt återbetalning av den avgift som anges i detta direktiv är förbjuden. Om en medlemsstat eventuellt tillämpar ett genomsnittligt schablonbelopp som anges i bilagorna A, B eller C, skall detta dock inte anses som en indirekt återbetalning när enskilda fall granskas.3. Medlemstaterna får ta ut ett högre belopp än gemenskapsavgiften under förutsättning att det totala belopp som varje medlemsstat tar ut inte överstiger de faktiska kostnaderna för besiktningen.4. Utan att det påverkar valet av den myndighet som har rätt att ta ut gemenskapsavgifterna skall dessa gemenskapsavgifter ersätta varje annan skatt eller hygienavgift som medlemsstaternas nationella, regionala eller kommunala myndigheter tar ut för de besiktningar och kontroller som avses i artiklarna 1, 2 och 3 för certifiering av dessa.Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas möjligheter att ta ut en avgift för bekämpning av epizootier och enzootiska sjukdomar.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall regelbundet underrätta kommissionen- om fördelningen och användningen av gemenskapsavgifterna; de skall kunna styrka sina beräkningsmetoder,- om de omräkningskurser som har använts för varje år i enlighet med artikel 7,- den eller de platser där gemenskapsavgifter tas ut, med nödvändig motivering.2. Inom ramen för de kontroller på plats som kommissionen ansvarar för kan denna, i samarbete med de behöriga nationella myndigheterna, kontrollera hur bestämmelserna i det här direktivet faktiskt tillämpas.3. När en medlemsstat finner att kontrollerna i en annan medlemsstat utförs på att sådant sätt att de avgifter som fastställs i det här direktivet inte, eller inte i tillräckligt hög grad, täcker kostnaderna, skall den använda sig av relevanta bestämmelser i direktiv 89/608/EEG, särskilt artiklarna 10 och 11.Artikel 7 1. Den kurs som skall användas för omräkning till nationell valuta av de belopp som i detta direktiv anges i ecu skall vara den som varje år, den första arbetsdagen i september, offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, C-serien.Denna kurs skall tillämpas från och med den 1 januari nästföljande år.2. Med undantag från punkt 1- skall medlemsstaterna för 1994 använda den omräkningskurs som gällde den 1 september 1992,- skall medlemsstaterna för åren 1995 till 1998 använda medeltalet av de omräkningskurser som offentliggjordes enligt punkt 1 för de tre senaste åren.Artikel 8 Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen göra ändringar i bilagorna till detta direktiv, bland annat för att ange schablonbeloppen för gemenskapsavgifterna, ange genomförandebestämmelser, samt undantagsbestämmelser för dessa.Artikel 9 1. Hellenska republiken får avvika från principerna i detta direktiv när kostnaderna för uttagande av avgifter i avlägset belägna regioner av geografiska skäl överstiger behållningen av avgiften.De grekiska myndigheterna skall underrätta kommissionen om den territoriella utsträckningen av de beviljade undantagsbestämmelserna.Denna underrättelse skall åtföljas av nödvändig motivering.2. När det gäller andra mycket avlägset belägna regioner kan andra medlemsstater medges samma undantag i enlighet med det förfarande som anges i artikel 18 direktiv 89/662/EEG.(1) EGT nr L 125, 23.5.1996, s. 10.Bilaga A KAPITEL I Avgifter för kött som omfattas av direktiven 64/433/EEG, 71/118/EEG, 91/495/EEG och 92/45/EEG Den avgift som avses i artikel 1 skall fastställas i enlighet med artikel 5.1 på följande sätt:1. Medlemsstaterna skall, utan att det påverkar punkterna 4 och 5, ta ut följande schablonbelopp för att täcka kostnaderna för besiktning i samband med slakt:a) Nötkött:- vuxna nötkreatur: 4,5 ecu per djur,- unga nötkreatur: 2,5 ecu per djur,b) Hovdjur/hästdjur: 4,4 ecu per djur.c) Fläskkött: djur med en slaktvikt som- understiger 25 kg: 0,5 ecu per djur,- överstiger eller är lika med 25 kg: 1,30 ecu per djur.d) Får- eller getkött: djur med en slaktvikt somunderstiger 12 kg: 0,175 ecu per djur,- som ligger mellan 12 och 18 kg: 0,35 ecu per djur,- överstiger eller är lika med 18 kg: 0,5 ecu per djur.e) Kött av fjäderfä:i) antingen som ett schablonbelopp av följande storlek:- slakthöns och slaktkycklingar, andra unga fjäderfän för gödning med en vikt som understiger 2 kg, samt utslaktningshöns: 0,01 ecu per djur,- andra unga fjäderfän för gödning med en slaktvikt som överstiger eller är lika med 2 kg: 0,02 ecu per djur,- övriga vuxna, större fjäderfän på över 5 kg: 0,04 ecu per djur,ii) eller, om en medlemsstat beslutar att inte skilja mellan de olika kategorierna enligt punkt i, med 0,03 ecu per fjäderfä.f) Kaninkött eller kött av vilt:- för kaniner och vilt anges schablonbeloppen under e,- för följande landdäggdjur:- vildsvin: samma belopp som under c, höjda om dessa belopp till följd av kostnaderna för den trikinoskopiska undersökning som avses i direktiv 92/45/EEG är otillräckliga,- idisslare: samma belopp som under d.2. Kontroller och besiktningar i samband med styckningen som bland annat avses i artikel 3.1 b i direktiv 64/133/EEG och i artikel 3.1. b i direktiv 71/118/EEG skall täckasa) antingen med ett tillägg av ett schablonbelopp på 3 ecu per ton kött som kommer in i en styckningsanläggning. Detta belopp skall läggas till de belopp som anges i punkt 1,b) eller genom uttagande av de faktiska besiktingskostnaderna per timme.När styckningen har utförts i den anläggning från vilken köttet har kommit skall det belopp som anges i stycke 1 minskas med upp till 55 %.Den medlemsstat som väljer systemet med faktiskt presterad timme skall kunna bevisa för kommissionen att det uttagande av avgift som anges under a inte täcker de faktiska kostnaderna.3. Medlemsstaterna skall ta ut ett belopp som motsvarar den faktiska kostnad som krävs för att kontrollera och besiktiga det kött som är under lagring, i enlighet med bland annat artikel 3.1 d i direktiv 64/433/EEG och artikel 3.1 c i direktiv 71/118/EEG.Tillämpningsföreskrifterna för denna punkt kan fastställas enligt det förfarande som anges i artikel 16 i direktiv 64/433/EEG eller artikel 21 i direktiv 71/118/EEG, bland annat för att avgöra frågan om interventionskött och kött som lagras under kort tid i flera olika lager.4. Medlemsstaterna får, för att täcka de högsta kostnaderna,a) höja de schablonbelopp som anges i punkterna 1 och 2 a för en viss anläggning.De villkor som i detta avseende skall uppfyllas kan, förutom de villkor som anges i punkt 5 a, vara följande:- Ökade kostnader för besiktning till följd av de stora skillnaderna mellan slaktdjuren när det gäller ålder, storlek, vikt och hälsotillstånd.- En förlängning av väntetiden och annan spilltid för besiktningspersonalen till följd av anläggningens otillräckliga placering av djurleveranserna och till följd av tekniska svårigheter, till exempel i omoderna anläggningar.- Återkommande förseningar vid slaktningen, till exempel när det inte finns tillräckligt med personal, vilket leder till ett minskat utnyttjande av besiktningspersonalen.- Ökade kostnader till följd av särskilda transporttider.- Tidsförluster till följd av återkommande ändringar av slakttiderna som besiktningspersonalen inte har något inflytande över.- Återkommande avbrott i siktningsprocessen till följd av nödvändig rengöring och desinfektion.- Besiktning av djur som på ägarens begäran slaktas på tider utanför normala slakttider.Hur mycket det centrala schablonbeloppet för avgiften skall ökas beror på de kostnader som skall täckas.b) eller ta ut en avgift som täcker de faktiska kostnaderna.5. De medlemsstater där lönekostnaderna, anläggningsstrukturen och kontakterna mellan veterinärer och inspektörer avviker från det genomsnitt i gemenskapen som används för beräkning av de schablonbelopp som bestäms i punkterna 1 och 2 a, får avvika från dessa bestämmelser och minska beloppet till de faktiska besiktningskostnadernaa) generellt, när skillnaderna mellan levnadskostnaderna och lönekostnaderna är särskilt stora,b) för en viss anläggning, när följande villkor är uppfyllda:- Det dagliga lägsta antalet slaktningar skall göra det möjligt att planera ett utnyttjande av en lämplig personalstyrka för besiktningen.- Antalet slaktade djur skall vara konstant, så att det är möjligt att genom en planering av djurleveranserna utnyttja besiktningspersonalen på ett rationellt sätt.- Anläggningen skall ha en fast organisation och planering och slaktningen bör utföras snabbt, så att det är möjligt att utnyttja besiktningspersonalen optimalt.- Det får inte finnas någon väntetid eller någon annan spilltid för besiktningspersonalen.- Största möjliga likformighet mellan slaktdjuren när det gäller ålder, storlek, vikt och hälsa skall garanteras.Tillämpningen av dessa undantag får inte i något fall leda till en sänkning på mer än 55 % av de belopp som anges i punkterna 1 och 2 a.6. a) De avgifter som avses i punkterna 1, 2 och 3 skall beroende på vad som planeras tas ut från slakteriet, från styckningsanläggningen och från kylhuset. De skall debiteras den driftansvarige eller ägaren som bedriver ovan nämnda verksamhet med möjlighet för de senare att lägga över den avgift som tas ut för den ifrågavarande åtgärden på den fysiska eller juridiska person för vilken åtgärderna utförs. I de fall då hygienbesiktningen av levande fjäderfän utförs vid den ursprungliga anläggningen i enlighet med direktiv 71/118/EEG kan ett belopp på upp till 20 % av de schablonbelopp som fastställs i punkt 1 tas ut vid den ursprungliga anläggningen.b) När det gäller anläggningar som utför flera åtgärder och produktionskedjor som omfattar flera åtgärder kan medlemsstaterna, trots vad som sägs om platsen för uttagandet av avgift i punkt a första meningen, vid ett och samma tillfälle och på en och samma plats ta ut ett totalbelopp som omfattar de olika beloppen.c) Om den avgift som tagits ut från slakteriet täcker samtliga besiktningskostnader som anges i punkt a skall medlemsstaten inte ta ut någon avgift från styckningsanläggningen och kylhuset.KAPITEL II Avgifter som skall tillämpas på kött som omfattas av direktiv 72/462/EEG, kapitel III i direktiv 71/118/EEG, kapitel III i direktiv 92/45/EEG och kapitel 11 i bilaga I till direktiv 92/118/EEG 1. Den avgift som avses i första artikeln skall fastställas till ett schablonbelopp på minst 5 ecu per ton (med ben) med ett minimibelopp på 30 ecu per parti.Medlemsstaterna får likväl göra avvikelser uppåt från dessa belopp upp till faktiska kostnaden.2. Medlemsstaterna får dock, för import från ett land som den 20 februari 1995 hade inlett förhandlingar med Europeiska unionen i syfte att ingå ett globalt likvärdighetsavtal om veterinära garantier (djurhälsa och folkhälsa) som grundar sig på principen om ömsesidighet i behandlingen och för vilka ett sådant avtal kommer att ingås före den 31 december 1996 fram till och med den 30 juni 1997 behålla lägre avgifter.Det avgiftsbelopp som skall tas ut för import från något av de tredje länder som avses i första stycket kommer att fastställas sedan det globala likställighetsavtalet ingåtts med det nämnda tredje landet i enlighet med det förfarande som avses i punkt 3 och med beaktande av följande principer:- kontrollfrekvens,- storleken på den avgift det nämnda tredje landet tillämpar på import med ursprung i Europeiska unionen,- avskaffande av andra avgifter som tas ut av det tredje landet, såsom obligatorisk säkerhet eller hygiengaranti.3. När de beslut som avses i artikel 8.3 i direktiv 90/675/EEG fattas och enligt samma förfarande skall de belopp som definieras i punkt 1 anpassas till den minskning i antalet kontroller som ha beslutats.Kommissionen skall när den fattar dessa beslut bland annat beakta de garantier som lämnats av tredje länder när det gäller att godkänna principen om regionalisering och övriga gemenskapsprinciper.4. Den avgift som avses i punkt 1 skall betalas av importören eller dennes tullagent och skall tas ut vid den tullstation som gränskontrollstationen hör till eller direkt vid gränskontrollstationen.5. Medlemsstaterna kan överföra en del av behållningen från de avgifter som föreskrivs i detta kapitel till en solidaritetsfond för hygien som är avsedd att stödja veterinärmyndigheterna för att de skall kunna agera på ett mer effektivt sätt när fall av exotiska sjukdomar inträffar.KAPITEL III Avgifter som skall tillämpas på fiskeriprodukter som omfattas av direktiv 91/493/EEG Avsnitt I Fiskeriprodukter som omfattas av kapitel I i direktiv 91/493/EEG Den avgift som avses i artikel 1 skall fastställas enligt artikel 5.1 på följande sätt:1. a) Medlemsstaterna skall ta ut en avgift för de besiktningskostnader som följer av de officiella kontroller som avses i kapitel V, II i bilagan till direktiv 91/493/EEG.b) Den avgift som avses i a skall fastställas till en ecu per ton fiskeriprodukter och till 0,5 ecu per ton utöver 50 ton. Avgiften skall tas ut första gången de släpps ut på marknaden om den inte redan har tagits ut vid landning och det är den första köparen som skall betala avgiften. Medlemsstaterna kan föreskriva ett system som gör det möjligt att lägga samman mängden fiskeriprodukter under en bestämd period och ett system med centraliserat uttagande av avgift vid den första försäljningen.c) Med undantag från b skall den avgift som tas ut för de arter som avses i bilaga II i kommissionens förordning (EEG) nr 3703/85 inte överstiga 50 ecu per lossat parti.d) Det uttagande av avgift som avses i a skall inte påverka det uttagande av avgift som avses i punkt 2 om fiskeriprodukterna senare bearbetas, om inte annat föreskrivs i punkt 7 b.2. a) Medlemsstaterna skall ta ut en avgift för besiktningskostnader som bland annat följer av officiella kontroller som utförts i enlighet med punkt I i kapitel V bilagan II direktiv 91/493/EEG och de officiella kontroller som avses i punkt II i nämnda kapitel V.b) Den avgift som avses i a skall bestämmas till en ecu och tas ut för varje ton fiskeriprodukter som kommer in till en anläggning som bereder och/eller bearbetar sådana produkter eller som härrör från ett fabriksfartyg.Vidare får medlemsstaterna vid besiktning av ett fabriksfartyg i utlandet ta ut den faktiska kostnaden för den nämnda besiktningen.c) På begäran av en medlemsstat, vilken begäran skall åtföljas av nödvändigt skriftligt underlag, kan en lägre avgift bestämmas för de arter som avses i punkt 1 c i enlighet med det i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG angivna förfarandet.3. a) Om en medlemsstat efter en grundlig undersökning av de kontrollkostnader som avses i 1 a av en viss produkt på dess territorium anser att uttagandet av avgifter enligt punkt 1 b inte räcker för att täcka de faktiska kostnaderna har den rätt att föreskriva en ordning för uttagande av avgift per arbetad timme för denna produkt.b) Om en medlemsstat, efter en grundlig undersökning av de kontrollkostnader som avses i 2 a, såvitt avser en viss produkt på sitt territorium anser att uttagandet av avgifter enligt punkt 2 b inte täcker de verkliga kostnaderna, har den rätt att föreskriva att system för uttagande av avgift per arbetad timme för de anläggningar som bearbetar den produkten.Den medlemsstat som väljer ett system med avgift per arbetad timme skall kunna bevisa för kommissionen att uttagandet av de avgifter som avses i 1 a och 2 b inte täcker de verkliga kostnaderna.4. a) Medlemsstaterna skall ha rätt att minska den avgift som avses i punkt 1 b om kontrollerna som avses i punkt 1 underlättas av- en klassificering av färskhetsgrad och/eller storlek som har genomförts i enlighet med förordningarna (EEG) nr 103/76 och (EEG) nr 104/76 eller erkänts i enlighet med nationella bestämmelser, och/eller- sammanslagning av den första försäljningen på en fiskauktion eller en grossistmarknad.Tillämpningen av de tidigare nämnda bestämmelserna skall inte i något fall kunna leda till minskningar som är större än 55 %.På begäran av en medlemsstat, vilken begäran skall åtföljas av nödvändigt skriftligt underlag, kan en ytterligare minskning bestämmas i enlighet med det i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG angivna förfarandet.b) Medlemsstaterna skall ha rätt att minska den avgift som avses i punkt 2, om- beredningen eller bearbetningen utförs på ett ställe där även den första försäljningen eller bearbetningen utförs, och/eller- driftsförhållandena och de garantier som erbjuds genom ögonkontroll gör det möjligt att minska besiktningspersonalen vid en viss anläggning.Tillämpningen av de tidigare nämnda bestämmelserna skall inte i något fall kunna leda till minskningar som är större än 55 %.På begäran av en medlemsstat, vilken begäran skall åtföljas av nödvändigt skriftligt underlag, kan en ytterligare minskning bestämmas i enlighet med det i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG angivna förfarandet.5. Medlemsstaterna skall ta ut ett belopp som motsvarar den verkliga kostnad som krävs för kontroll av fiskeriprodukter i anläggningar som endast kyler, fryser, djupfryser, paketerar eller lagrar. Om den avgift som tagits ut i enlighet med punkterna 1 och 2 omfattar alla besiktingskostnader som följer av de kontroller som avses i kapitel V i bilagan till direktiv 91/493/EEG, skall medlemsstaten inte ta ut den avgift som avses i den här punkten.6. a) Den avgift som avses i punkterna 2 och 5 skall betalas av den driftsansvariga eller av ägaren och dessa skall ha möjlighet att ta ut avgiften av den fysiska eller juridiska person för vars räkning åtgärderna utförs.b) För fiskeriprodukter som är avsedda för beredning eller senare förädling på deras territorium skall medlemsstaterna ta ut en sammanlagd avgift som inkluderar de olika beloppen på en enda gång och på en enda plats.De medlemsstater som önskar använda sig av denna möjlighet skall i förväg informera kommissionen härom.7. Medlemsstaterna skall inrätta ett system som gör det möjligt att kontrollera om den avgift som avses i detta kapitel har betalats av de berörda rörelseidkarna.Medlemsstaterna skall särskilt se till att rörelseidkarna i enlighet med deras nationella bestämmelser, förfogar över att skriftligt intyg eller något annat bevis som styrker ett de avgifter som avses i punkt 1 a i detta kapitel har betalats, individuellt eller totalt, utom om det rör sig om fiskeriprodukter som är avsedda att beredas eller bearbetas på den medlemsstats territorium där de landats, såvitt den totala avgiften betalas i den anläggning där bearbetningen eller beredningen äger rum.Om det är nödvändigt skall tillämpningsföreskrifter antas enligt det förfarande som avses i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG.De skall underrätta kommissionen om detta.8. Utan att det påverkar tillämpningen av de avgifter som avses i detta avsnitt kan Finland och Sverige med beaktande av de strukturella undantag som de drar fördel av inom ramen för den gemensamma organisation av marknaderna som avses i förordning (EEG) nr 3759/92 tillåtas att, enligt det förfarande som avses i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG, tillämpa de alternativa villkoren för uttagande av avgift på grundval av lämpligt underlag tills den översyn som avses i artikel 3 i direktiv 96/43/EG är genomförd.Avsnitt II Fiskeriprodukter som omfattas av kapitel II i direktiv 91/493/EEG 1. När det gäller de fiskeriprodukter som avses i artikel 10 andra stycket i direktiv 91/493/EEG skall de bestämmelser som anges i avsnitt I punkt 1 tillämpas.Dessutom skall medlemsstaterna ta ut ett tilläggsbelopp för att täcka kostnaderna för den besiktning som skall göras av detta slag av fartyg och lossning med minst en ecu per lossat ton.2. För andra fiskeriprodukter än dem som anges i punkt 1, det vill säga alla fiskeriprodukter för vilka det är obligatoriskt att passera en gränskontrollstation, skall avgiften som anges i artikel 1, i enlighet med artikel 5.1, fastställas till ett schablonbelopp på minst 5 ecu/ton, med ett minimibelopp på 30 ecu per parti, vilket innebär att för partier utöver 100 ton skall det schablonmässiga minimumbeloppet på 5 ecu sänkas till- 1,5 ecu för varje ytterligare ton för fiskeriprodukter som inte har undangått någon beredning, med undantag för urtagning,- 2,5 ecu för varje ytterligare ton för andra fiskeriprodukter.3. När de beslut som anges i artikel 8.3 i direktiv 90/675/EEG fattas och enligt samma förfarande skall de belopp som anges i punkt 2 varieras med hänsyn till den beslutade minskningen av kontrollfrekvensen.När dessa beslut fattas skall kommissionen särskilt ta hänsyn till de garantier som tredje länder lämnat om att acceptera principerna för regionalisering, likvärdighet, ömsesidighet och andra gemenskapsprinciper, särskilt när dessa tredje länder är partier i ett globalt likställighetsavtal med gemenskapen om veterinära garantier (djurhälsa och folkhälsa).Inte i något fall får tillämpningen av denna variation medföra avgifter som är lägre än de belopp som tas ut i enlighet med avsnitt I 1 b och 2 b för produkter som landats av fartyg som för gemenskapsflagg.Uttagandet av denna avgift påverkar inte uttagandet av den avgift som anges i punkt 2 b i kapitel I i händelse av senare bearbetning.Vid tillämpningen av detta kapitel, skall medlemsstaterna för import som landats av fartyg som för grönländsk flagg tillämpa bestämmelserna i avsnitt I.4. Medlemsstaterna får göra avvikelser uppåt från bestämmelserna i punkt 2 upp till de faktiska kostnaderna.5. Den avgift som anges i punkt 2 skall betalas av importören eller dennes tullagent och den skall tas ut vid den tullstation som gränskontrollstationen hör till eller direkt vid gränskontrollstationen.6. Medlemsstaterna skall ha rätt att till och med den 31 december 1999 tillämpa de avgifter som avses i avsnitt I på import som landas av fiskefartyg som tillhör blandade bolag som är registrerade i enlighet med relevanta gemenskapsbestämmelser.Bilaga B AVGIFTER SOM SYFTAR TILL ATT SÄKERSTÄLLA KONTROLLERNA AV LEVANDE DJUR OCH PRODUKTER AV ANIMALISKT URSPRUNG SOM AVSES I DIREKTIV 96/23/EEG 1. Den avgift som anges i artikel 2 skall fastställas på följande sätt:a) För levande djur avsedda för slakt och kött som omfattas av bilaga I kapitel I; 1,35 ecu per ton slaktat kött.b) För sådana vattenbruksprodukter som omfattas av bilaga I kapitel III: 0,1 ecu per ton som saluförs.c) För mjölk och mjölkprodukter: 0,02 ecu per tusen liter opastöriserad obehandlad mjölk.d) För äggprodukter: det belopp som motsvarar den faktiska kostnaden för kontrollen.e) För honung: medlemsstaterna kan ta ut ett belopp som täcker de faktiska kostnaderna för besiktning och kontroll.2. Med iakttagande av de avgifter som fastställs i punkt 1, kan medlemsstaterna välja en av följande ordningar:a) Den avgift som anges i punkt 1 tas helt och hållet ut i en anläggning som ingår i produktionskedjan- slakteri för den avgift som avses i punkt 1 a,- anläggning för beredning och/eller bearbetning för den avgift som avses i punkt 1 b,- anläggning för insamling av opastöriserad mjölk för den avgift som anges i punkt 1 c.b) Den avgift som avses i punkt 1 skall fördelas över hela produktionskedjan, inklusive uppfödningen, enligt kriterier som skall fastställas av medlemsstaterna.3. Den avgift som avses i punkt 1 skall brukaren eller ägaren av den eller de berörda anläggningarna svara för, med möjlighet för de senare att lägga över den uttagna avgiften på den fysiska eller juridiska person för vars räkning de utför åtgärderna i fråga.Bilaga C AVGIFTER SOM SKALL TAS UT FÖR LEVANDE DJUR KAPITEL I Levande djur och animalieprodukter som avses i direktiv 90/425/EEG 1. För att säkerställa finansieringen av ursprungskontroller bör en avgift tas ut.2. Tillämpningsområdet, avgiftens storlek, dess tillämpningsföreskrifter och särskilt fastställandet av vem som är betalningsskyldig, samt undantagsfall, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 8.KAPITEL II Levande djur avsedda för import och som omfattas av direktiv 91/496/EEG 1. Den avgift som avses i artikel 3 skall fastställasa) för djur av arter som avses i kapitel I i bilaga A, till ett schablonbelopp på 5 ecu/ton levande vikt, med ett minimibelopp på 30 ecu per parti,b) för djur av andra arter, den faktiska kostnaden för besiktning uttryckt antingen per djur eller per importerat ton, med ett minimibelopp på 30 ecu per parti, varvid detta minimibelopp inte skall gälla för import av arter som avses i kommissionens beslut 92/432/EEG.Medlemsstaterna kan emellertid göra avvikelser uppåt från dessa belopp, upp till den faktiska kostnaden.2. Medlemsstaterna får till och med den 30 juni 1997 behålla de sänkta avgiftsnivåerna som de tillämpade den 1 januari 1994 vid import från något av de länder som   den 20 februari 1995   har inlett förhandlingar med Europeiska unionen, i syfte att ingå ett globalt avtal om likvärdiga veterinära garantier (djurhälsa och folkhälsa) som grundar sig på principen om ömsesidighet i behandling och för vilka ett avtal har ingåtts den 31 december 1996.Det avgiftsbelopp som skall tas ut för import från tredje land och som avses i första stycket kommer att fastställas i det globala avtalet om likvärdighet med aktuellt tredje land med hänsyn till följande principer:- kontrollfrekvensen,- storleken på den avgift som det aktuella tredje landet tillämpar på import från Europeiska unionen,- avskaffande av andra avgifter som tas ut av det tredje landet, till exempel för obligatorisk deposition eller för utfärdande av hygiengaranti.3. Den avgift som avses i punkt 1 skall importören svara för och den skall tas ut vid den tullstation som gränskontrollstationen hör till.4. På begäran av en medlemsstat, vilken begäran skall åtföljas av lämpligt skriftligt underlag, och i enlighet med det i artikel 18 direktiv 89/662/EEG angivna förfarandet får en minskad avgift tillämpas på import från vissa tredje länder.5. Medlemsstaterna kan överföra en del av behållningen från de avgifter som avses i detta kapitel till en solidaritetsfond för hygien som är avsedd att stödja veterinärmyndigheterna för att de skall kunna agera på ett mer effektivt sätt när fall av exotiska sjukdomar inträffar.