Avis juridique important

|

31979L1067

Kommissionens första direktiv 79/1067/EEG av den 13 november 1979 om fastställande av gemenskapens analysmetoder för test av vissa former av konserverad, helt eller delvis dehydratiserad mjölk avsedd för konsumtion

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 327 , 24/12/1979 s. 0029 - 0052 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0150  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 9 s. 0056  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0150  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0264  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0264

KOMMISSIONENS FÖRSTA DIREKTIV av den 13 november 1979 om fastställande av gemenskapens analysmetoder för test av vissa former av konserverad, helt eller delvis dehydratiserad mjölk avsedd för konsumtion (79/1067/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 76/118/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa former av konserverad, helt eller delvis, dehydratiserad mjölk avsedd för konsumtion(1), särskilt artikel 11 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 11 i direktiv 76/118/EEG krävs det att sammansättningen av vissa former av konserverad, helt eller delvis dehydratiserad mjölk kontrolleras genom gemenskapens analysmetoder.Det är önskvärt att redan nu godkänna en första omgång av metoder, för vilka undersökningar har avslutats.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv stämmer överens med Ständiga livsmedelskommitténs yttrande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de analyser som behövs för att kontrollera kriterierna enligt bilaga 1 utförs enligt metoderna i bilaga 2.Artikel 2Om alternativa metoder anges för en viss bestämning, får provet analyseras med endera metoden. Den testrapport som nämns i bilaga 2 måste visa vilken av metoderna som använts.Artikel 3Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 november 1979.På kommissionens vägnarÉtienne DAVIGNONLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 49.BILAGA 1OMFATTNINGEN AV GEMENSKAPENS FÖRSTA ANALYSMETODER FÖR DIREKTIVET OM VISSA FORMER AV KONSERVERAD, HELT ELLER DELVIS DEHYDRATISERAD MJÖLKI. Allmänna bestämmelserII. Bestämning av torrsubstanshalten i:- osötad kondenserad mjölk med hög fetthalt (med metod 1, bilaga 2)- osötad kondenserad mjölk (med metod 1, bilaga 2)- osötad kondenserad delvis skummad mjölk (med metod 1, bilaga 2)- osötad kondenserad skummjölk (med metod 1, bilaga 2)- sötad kondenserad mjölk (med metod 1, bilaga 2)- sötad kondenserad delvis skummad mjölk (med metod 1, bilaga 2)- sötad kondenserad skummjölk (med metod 1, bilaga 2).III. Bestämning av vattenhalten i:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt (med metod 2, bilaga 2)- torkad helmjölk eller helmjölkspulver (med metod 2, bilaga 2)- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk (med metod 2, bilaga 2)- torkad skummjölk eller skummjölkspulver (med metod 2, bilaga 2).IV. Bestämning av fetthalten i:- osötad kondenserad mjölk med hög fetthalt (med metod 3, bilaga 2)- osötad kondenserad mjölk (med metod 3, bilaga 2)- osötad kondenserad delvis skummad mjölk (med metod 3, bilaga 2)- osötad kondenserad skummjölk (med metod 3, bilaga 2)- sötad kondenserad mjölk (med metod 3, bilaga 2)- sötad kondenserad delvis skummad mjölk (med metod 3, bilaga 2)- sötad kondenserad skummjölk (med metod 3, bilaga 2)- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt (med metod 4, bilaga 2)- torkad helmjölk eller helmjölkspulver (med metod 4, bilaga 2)- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk (med metod 4, bilaga 2)- torkad skummjölk eller skummjölkspulver (med metod 4, bilaga 2).V. Bestämning av sackaros i:- sötad kondenserad mjölk (med metod 5, bilaga 2)- sötad kondenserad delvis skummad mjölk (med metod 5, bilaga 2)- sötad kondenserad skummjölk (med metod 5, bilaga 2).VI. Bestämning av mjölksyra och laktat i:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt (med metod 6, bilaga 2)- torkad helmjölk eller helmjölkspulver (med metod 6, bilaga 2)- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk (med metod 6, bilaga 2)- torkad skummjölk eller skummjölkspulver (med metod 6, bilaga 2).VII. Bestämning av fosfatasaktivitet i:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt (med metod 7 eller 8, bilaga 2)- torkad helmjölk eller helmjölkspulver (med metod 7 eller 8, bilaga 2)- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk (med metod 7 eller 8, bilaga 2)- torkad skummjölk eller skummjölkspulver (med metod 7 eller 8, bilaga 2).BILAGA 2ANALYSMETODER FÖR SAMMANSÄTTNINGEN AV VISSA KONSERVERADE, HELT ELLER DELVIS DEHYDRATISERADE MJÖLKVAROR AVSEDDA FÖR KONSUMTION ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 1. BEREDNING AV PROVER FÖR KEMISK ANALYS1.1 Osötad kondenserad mjölk med hög fetthaltOsötad kondenserad mjölkOsötad kondenserad delvis skummad mjölkOsötad kondenserad skummjölkSkaka om och vänd på den tillslutna burken. Öppna burken och häll långsamt över mjölken i en annan behållare som skall kunna förslutas hermetiskt, och blanda genom att hälla fram och tillbaka flera gånger. Se till att allt fett och mjölk som fastnat på burkens invändiga ytor blandas med provet. Förslut behållaren. Är innehållet inte homogent, värm behållaren i vattenbad vid 40 °C. Skaka om kraftigt var 15:e minut. Avlägsna behållaren från vattenbadet efter två timmar och låt den svalna till rumstemperatur. Ta av locket och blanda noggrant innehållet i behållaren med en sked eller spatel (om fettet har separerats kan provet inte analyseras). Förvara provet svalt.1.2 Sötad kondenserad mjölkSötad kondenserad delvis skummad mjölkSötad kondenserad skummjölkBurkar: Värm den förslutna burken i ett vattenbad vid 30-40 °C i ca 30 minuter. Öppna burken och blanda innehållet noggrant genom att röra upp och ned och runt med spatel eller sked så att det översta och understa skiktet blandas ordentligt med det övriga innehållet. Se till att den mjölk som har fastnat på burkens invändiga ytor kommer med i provet. Häll så mycket som möjligt av innehållet i en andra behållare med lufttätt lock. Förslut behållaren och förvara den svalt.Tuber: Skär upp kortändan och häll innehållet i en behållare med lufttätt lock. Skär därefter upp tuben på längden. Skrapa ut allt material som fastnat på de invändiga ytorna och blanda det omsorgsfullt med resten av innehållet. Förvara behållaren svalt.1.3 Torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthaltTorkad helmjölk eller helmjölkspulverTorkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölkTorkad skummjölk eller skummjölkspulverHäll över mjölkpulvret till en ren, torr behållare (med lufttätt lock) som rymmer dubbelt så mycket som pulvermängden. Förslut behållaren omedelbart och blanda mjölkpulvret noggrant genom att upprepade gånger skaka och vända på burken. Medan provet bereds bör kontakt mellan mjölkpulvret och atmosfären i möjligaste mån undvikas för att det ska absorbera så lite som möjligt av luftens fuktighet.2. REAGENSMEDEL2.1 Vatten2.1.1 Överallt där vatten skall användas för upplösning, utspädning eller tvättning, avses destillerat vatten eller avmineraliserat vatten av minst samma renhet.2.1.2 Överallt där "upplösning", "lösning", eller "spädning" nämns utan ytterligare uppgift, avses "upplösning i vatten", "lösning i vatten" och "spädning i vatten".2.2 KemikalierOm inte annat anges, skall alla kemikalier som används vara av vedertagen analyskvalitet för reagensmedel.3. UTRUSTNING3.1 UtrustningslistorUtrustningslistorna upptar endast artiklar för speciella ändamål och artiklar som skall vara av särskild kvalitet.3.2 AnalysvågAnalysvåg avser en våg som kan väga med en noggrannhet av minst 0,1 mg.4. FÖRKLARING AV RESULTATEN4.1 Beräkning av procentandelOm inte annat anges skall resultaten beräknas som procent av vikten på det prov som laboratoriet tagit emot.4.2 Antal signifikanta siffrorResultatet skall inte innehålla fler signifikanta siffror än som motiveras av noggrannheten hos den använda analysen.5. TESTRAPPORTTestrapporten skall redovisa den använda analysmetoden såväl som de uppnådda resultaten. Den skall dessutom innehålla alla uppgifter om förfarandet som inte anges i analysmetoden eller som är frivilliga, såväl som alla omständigheter som kan ha påverkat de erhållna resultaten.Testrapporten skall innehålla all den information som behövs för en fullständig identifiering av provet.METOD 1: BESTÄMNING AV TORRSUBSTANSHALTEN(ugn 99 °C)1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer torrsubstanshalten i:- osötad kondenserad mjölk med hög fetthalt- osötad kondenserad mjölk- osötad kondenserad delvis skummad mjölk- osötad kondenserad skummjölk- sötad kondenserad mjölk- sötad kondenserad delvis skummad mjölk- sötad kondenserad skummjölk.2. DEFINITIONTorrsubstanshalten i kondenserad mjölk: torrsubstanshalten enligt bestämning med den angivna metoden.3. PRINCIPEn känd mängd av provet löses i vatten, blandas med sand och torkas vid en temperatur av 99 °C ± 1 °C. Vikten efter torkning är torrsubstansens vikt och beräknas i procent av provets vikt.4. REAGENSMEDELKvartssand eller havssand som har behandlats med saltsyra (kornstorlek: 0,18-0,5 mm som passerar genom en 500 mikronsil men stoppas av en 180 mikronsil). Den bör klara följande kontrolltest:Värm upp ca 25 g sand i två timmar i torkugn (5.3) enligt 6.1-6.3. Tillsätt 5 ml vatten, värm upp igen i ugnen i två timmar, låt svalna och väg på nytt. Skillnaden mellan de två vägningarna får inte överskrida 0,5 mg.Om så är nödvändigt, behandla sanden med 25 % saltsyralösning i tre dagar och rör om emellanåt. Tvätta sanden med vatten tills syrareaktionen försvinner eller tvättvattnet är fritt från klorid. Torka vid 160 °C och testa på nytt enligt ovan.5. APPARATUR5.1 Analysvåg.5.2 Plåtskålar, helst av nickel, aluminium eller rostfritt stål. Skålarna måste ha tätslutande lock som likväl är lätta att avlägsna. Lämpliga dimensioner: 60-80 mm diameter och ca 25 mm djup.5.3 Torkugn med atmosfäriskt tryck, välventilerad och termostatreglerad, inställd för drift vid 99 °C ± 1 °C. Temperaturen bör vara jämnt fördelad i hela ugnen.5.4 Desickator med nyaktiverad kiselgel med indikator för vattenhalt eller motsvarande desickant.5.5 Glasstavar som är platta i ena änden och av sådan längd att de får plats inuti plåtskålarna (5.2).5.6 Kokande vattenbad.6. FÖRFARANDE6.1 Placera ca 25 g sand (4) och en kort glasstav (5.5) i skålen (5.2).6.2 Placera skålen med innehåll och avtaget lock i ugnen (5.3) och värm i två timmar.6.3 Sätt på locket igen och flytta över skålen till desickatorn (5.4). Låt kallna till rumstemperatur och väg med 0,1 mg noggrannhet (M0).6.4 Tippa över sanden till skålens ena sida. Häll i det lediga utrymmet ca 1,5 g av provet av sötad kondenserad mjölk och 3,0 g osötad kondenserad mjölk. Sätt på locket igen och väg med 0,1 mg noggrannhet (M1).6.5 Ta bort locket, tillsätt 5 ml vatten och blanda med hjälp av glasstaven först vätskorna och sedan sanden och den flytande satsen. Låt glasstaven vara kvar i blandningen.6.6 Låt skålen stå i ett kokande vattenbad (5.6) tills vattnet har indunstat, vilket i regel tar 20 minuter. Rör om i blandningen då och då med staven så att luften kan komma in och hindra att provet stelnar till en kaka. Lägg staven i skålen.6.7 Låt skålen och locket stå i ugnen i ca 90 minuter.6.8 Sätt på locket igen, flytta över skålen till desickatorn (5.4) och låt svalna till rumstemperatur och väg med 0,1 mg noggrannhet.6.9 Sätt tillbaka skålen och locket i ugnen, ta av locket och värm upp både skålen och locket ytterligare en timme.6.10 Upprepa förloppet 6.8.6.11 Upprepa 6.9 och 6.10 tills skillnaden i vikt mellan två vägningar i följd är högst 0,5 mg eller tills vikten ökar. Om vikten ökar skall den lägsta noterade vikten användas vid beräkningen (7.1). Den sist antecknade vikten skall vara M2 g.7. FÖRKLARING AV RESULTATEN7.1 BeräkningsmetodBeräkna torrsubstanshalten i procent av provets vikt med formeln>NUM>M2 - M0>DEN>M1 - M0 × 100därM0 = skålens, lockets och sandens vikt i g efter förlopp 6.3,M1 = skålens, lockets, sandens och provets vikt i g efter förlopp 6.4,M2 = skålens, lockets, sandens och det torkade provets vikt i g efter förlopp 6.11.7.2 RepeterbarhetSkillnaden i resultat mellan två bestämningar som utförs samtidigt eller i snabb följd med samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 0,2 g torrsubstans per 100 g av varan.8. BERÄKNING AV DEN TOTALA MÄNGDEN MJÖLKTORRSUBSTANS OCH MÄNGDEN FETTFRI MJÖLKTORRSUBSTANS8.1 Den totala mängden mjölktorrsubstans i sötad kondenserad mjölk ges av följande:Den totala mjölktorrsubstanshalten (erhållen med metod 1, bilaga 2) minus sackarosmängden (erhållen med metod 5, bilaga 2).8.2 Mängden fettfri mjölktorrsubstans i sötad kondenserad mjölk ges av följande:Totala mängden mjölktorrsubstans (erhållen med metod 1, bilaga 2) minus sackaroshalten (erhållen med metod 5, bilaga 2) och fetthalten (erhållen med metod 3, bilaga 2).8.3 Mängden fettfri mjölktorrsubstans i osötad kondenserad mjölk ges av följande:Den totala mängden torrsubstans (erhållen med metod 1, bilaga 2) minus fetthalten (erhållen med metod 3, bilaga 2).METOD 2: BESTÄMNING AV VATTENHALTEN(ugn 102 °C)1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer viktförlusten vid torkning av:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt- torkad helmjölk eller helmjölkspulver- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk- torkad skummjölk eller skummjölkspulver.2. DEFINITIONVattenhalt: viktförlusten vid torkning enligt bestämning med den angivna metoden.3. PRINCIPTestsatsens återstående vikt bestäms efter torkning vid atmosfärtryck i ugn vid 102 °C ± 1 °C till konstant vikt. Viktförlusten beräknas i procent av provets vikt.4. APPARATUR4.1 Analysvåg.4.2 Skålar, helst av nickel, aluminium, rostfritt stål eller glas. Skålarna måste ha tätslutande lock som likväl är lätta att avlägsna. Lämpliga dimensioner: 60-80 mm diameter och ca 25 mm djup.4.3 Torkugn med atmosfäriskt tryck, välventilerad och termostatreglerad, inställd för drift vid 102 °C ± 1 °C. Temperaturen bör vara jämnt fördelad i hela ugnen.4.4 Desickator med nyaktiverad kiselgel med indikator för vattenhalt eller motsvarande desickant.5. FÖRFARANDE5.1 Ta av locket från skålen (4.2) och placera den i ugnen (4.3) tillsammans med locket och värm i omkring en timme.5.2 Sätt lock på skålen och flytta den täckta skålen till desickatorn (4.4). Låt skålen kallna till rumstemperatur och väg den med 0,1 mg noggrannhet (M0).5.3 Placera ett prov på ca 2 g torrmjölk i skålen, sätt på locket och väg den täckta skålen (M1) så snabbt som möjligt med 0,1 mg noggrannhet.5.4 Ta av locket och ställ skålen tillsammans med locket i ugnen i två timmar.5.5 Sätt på locket igen, flytta den täckta skålen till desickatorn, låt den svalna till rumstemperatur och väg den därefter så snabbt som möjligt med 0,1 mg noggrannhet.5.6 Ta av locket och värm skålen med lock en timme i ugnen.5.7 Upprepa punkt 5.5.5.8 Upprepa 5.6 och 5.5 tills skillnaden i vikt mellan de på varandra följande vägningarna är högst 0,5 mg eller tills vikten ökar. Om vikten ökar skall den lägsta noterade vikten användas vid beräkningen (6.1). Den sist noterade vikten skall vara M2 g.6. FÖRKLARING AV RESULTATEN6.1 BeräkningsmetodBeräkna viktförlusten vid torkningen av provet uttryckt i procent av provets vikt enligt formeln:>NUM>M1 - M2>DEN>M1 - M0 × 100därM0 = skålens och lockets vikt i g efter förlopp 5.2,M1 = skålens, lockets och provets vikt i g efter förlopp 5.3,M2 = skålens, lockets och det slutliga provets vikt i g efter förlopp 5.5.6.2 RepeterbarhetSkillnaden i resultat mellan två bestämningar som utförts samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 0,1 g vatten per 100 g vara.METOD 3: BESTÄMNING AV FETTHALTEN I KONDENSERAD MJÖLK(RÖSE-GOTTLIEBMETODEN)1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod används för att bestämma fettinnehållet i:- osötad kondenserad mjölk med hög fetthalt- osötad kondenserad mjölk- osötad kondenserad delvis skummad mjölk- osötad kondenserad skummjölk- sötad kondenserad mjölk- sötad kondenserad delvis skummad mjölk- sötad kondenserad skummjölk.2. DEFINITIONFetthalten i kondenserad mjölk: fetthalten enligt bestämning med den angivna metoden.3. PRINCIPFetthalten bestäms genom att fettet extraheras med dietyleter och lättbensin från en ammoniakalkohollösning av provet, varefter lösningsmedlen indunstas, restprodukterna vägs och provets viktprocent beräknas enligt Röse-Gottliebprincipen.4. REAGENSMEDELAlla reagensmedel bör uppfylla de krav som anges i nollprovet (6.1). Om så behövs får reagensmedlen destilleras på nytt tillsammans med ca 1 g smörfett till 100 ml lösningsmedel.4.1 Ammoniaklösning, ca 25 % (m/m)NH4 (densitet vid 20 °C ca 0,91 g/ml), eller en starkare lösning med känd koncentration.4.2 Etanol, 96 % ± 2 % (v/v) eller, om sådan inte är tillgänglig, etanol som denaturerats med metanol, etylmetylketon eller lättbensin.4.3 Dietyleter, peroxidfri.Anmärkning 1:För att testa om det finns peroxider tillsätter man 1 ml nyblandad 10 % kaliumjodidlösning till 10 ml av etern i en liten cylinder med glaspropp, som dessförinnan sköljts med eter. Skaka om och låt stå i en minut. Inget av skikten bör visa gul färg.Anmärkning 2:Dietyleter får hållas fri från peroxider genom en tillsats av våt zinkfolie som i en minut har varit helt nerdoppad i en utspädd syrad kopparsulfatlösning och därefter tvättats i vatten. Använd ca 8 000 mm² zinkfolie skuren i strimlor som är långa nog att nå halvvägs upp i behållaren.4.4 Lättbensin (petroleumeter) med kokpunkt var som helst mellan 30 och 60 °C.4.5 En blandad lösning som gjorts i ordning omedelbart före användningen och består av lika delar dietyleter (4.3) och lättbensin (4.4), (när en blandad lösning anges får den ersättas med enbart dietyleter eller enbart lättbensin).5. APPARATUR5.1 Analysvåg.5.2 Lämpliga extraktionsrör eller -kolvar med slipade glasproppar eller andra förslutningar som inte påverkas av de använda lösningsmedlen.5.3 Kolvar, tunnväggiga och med plan botten, som rymmer 150 till 250 ml.5.4 Torkugn med atmosfäriskt tryck, välventilerad och termostatreglerad, inställd för drift vid 102 °C ± 1 °C.5.5 Kokstenar, fettfria, oporösa och som inte smulas sönder vid användningen, t.ex. glaspärlor eller kiselkarbidstycken (användningen av detta material är valfritt, se 6.2.1).5.6 Sifon som passar till extraktionsrören.5.7 Centrifug (valfri).6. FÖRFARANDE6.1 NollprovGör samtidigt med bestämningen av provets fetthalt en nollbestämning på 10 ml vatten med samma slags extraktionsutrustning, samma reagensmedel i samma mängder och med samma förfarande som beskrivs nedan med undantag av punkt 6.2.2. Om resultatet från nollbestämningen överskrider 0,5 mg bör reagensmedlen kontrolleras och, om de innehåller föroreningar, rengöras eller ersättas.6.2 Bestämning6.2.1 Torka en kolv (5.3) i ugnen (5.4) i en halv till en timme, om så behövs tillsammans med några kokstenar (5.5) för att underlätta jämn kokning när lösningsmedlen senare skall avlägsnas. Låt kolven kallna till temperaturen i vågrummet och väg den kalla kolven med 0,1 mg noggrannhet.6.2.2 Rör om det beredda provet och väg omedelbart med 1 mg noggrannhet upp 2 till 2,5 mg sötat eller 4 till 5 g osötat prov, eventuellt direkt i extraktionsapparaten (5.2). Tillsätt vatten upp till 10,5 ml och skaka om försiktigt under lätt uppvärmning (40 till 50 °C) tills provet är helt dispergerat. Provet måste vara fullständigt dispergerat, i annat fall bör bestämningen upprepas.6.2.3 Tillsätt 1,5 ml ammoniak (25 %) (4.1) eller en motsvarande mängd starkare lösning och blanda väl.6.2.4 Tillsätt 10 ml etanol (4.2) och blanda vätskorna försiktigt men grundligt i den öppna apparaten.6.2.5 Tillsätt 25 ml dietyleter (4.3). Kyl under rinnande vatten. Förslut apparaten, skaka om kraftigt och vänd på den flera gånger under en minut.6.2.6 Ta av proppen försiktigt, tillsätt 25 ml lättbensin (4.4) och skölj proppen och apparatens hals invändigt med de första få millilitrarna och låt avsköljet rinna ner i apparaten. Sätt proppen på plats igen och skaka om och vänd upprepade gånger i 30 sekunder. Skaka måttligt, om provet inte skall centrifugeras enligt 6.2.7.6.2.7 Låt apparaten stå tills det översta vätskeskiktet har klarnat och är tydligt avskilt från det underliggande vattenskiktet. Separationen kan alternativt utföras med hjälp av en lämplig centrifug (5.7).Anmärkning:Om centrifugen inte drivs med trefasmotor kan gnistor bildas och man bör därför vara försiktig så att eterångor från exempelvis ett sprucket rör inte exploderar eller börjar brinna.6.2.8 Ta av proppen, skölj den och apparatens hals invändigt med några milliliter av de blandade lösningsmedlen (4.5) och låt avsköljet rinna ner i apparaten. För försiktigt över så mycket som möjligt av det översta skiktet genom att dekantera eller med hjälp av en sifon (5.6) till den iordningsställda kolven (6.2.1).Anmärkning:Om skiktet överförs utan sifon kan det bli nödvändigt att tillsätta lite vatten för att öka avgränsningen mellan de två skikten och på så sätt underlätta dekanteringen.6.2.9 Skölj apparatens hals ut- och invändigt eller spetsen och den undre delen av sifonen med några milliliter av de blandade lösningsmedlen (4.5). Låt avsköljet från apparatens utsida rinna in i kolven och avsköljet från halsens insida och sifonen att rinna in i extraktionsapparaten.6.2.10 Gör en andra extraktion genom att upprepa punkt 6.2.5-6.2.9 men använd bara 15 ml dietyleter och 15 ml lättbensin.6.2.11 Gör en tredje extraktion genom att upprepa 6.2.10 men utan den avslutande sköljningen (6.2.9).Anmärkning:Denna tredje extraktion är inte nödvändig vid analysering av prover på osötad kondenserad skummjölk och sötad kondenserad skummjölk.6.2.12 Indunsta eller destillera omsorgsfullt så mycket lösningsmedel (inklusive etanolen) som möjligt. Om kolven är liten kan det bli nödvändigt att avlägsna en del av lösningsmedlet enligt ovan efter varje extraktion.6.2.13 Finns det ingen märkbar lukt av lösningsmedel, läggs kolven på sidan i ugnen och värms i en timme.6.2.14 Ta ut kolven ur ugnen och låt den kallna till samma temperatur som i vågrummet och väg med 0,1 mg noggrannhet.6.2.15 Upprepa 6.2.13 och 6.2.14 under uppvärmningsperioder på 30-60 minuter tills skillnaden i vikt mellan två vägningar i följd är mindre än 0,5 mg eller tills vikten ökar. Om vikten ökar skall den lägsta noterade vikten användas vid beräkningen (7.1). Den sist noterade vikten skall vara M2 g.6.2.16 Tillsätt 15-25 ml lättbensin för att bekräfta att det extraherade ämnet är fullständigt lösligt. Värm försiktigt och snurra på lösningsmedlet tills allt fettet är upplöst.6.2.16.1 Om det extraherade ämnet löses helt i lättbensin, utgörs fettets vikt av skillnaden mellan de vikter som har bestämts enligt 6.2.1 och 6.2.15.6.2.16.2 Om något olösligt ämne finns kvar, eller om tvivel uppstår, extrahera fettet från kolven genom att tvätta den flera gånger med varm lättbensin och låt det oupplösta materialet sjunka före varje dekantering. Skölj kolvhalsens utsida tre gånger. Lägg kolven på sidan i ugnen och värm den en timme. Låt den kallna till vågrummets temperatur som tidigare (6.2.1) och väg med 0,1 mg noggrannhet. Fettets vikt utgörs av skillnaden mellan vikten enligt 6.2.15 och den slutliga vikten.7. FÖRKLARING AV RESULTATEN7.1 BeräkningDet extraherade fettets vikt i g är(M1 - M2) - (B1 - B2)och fetthalten i provet uttryckt i procent är>NUM>(M1 - M2) - (B1 - B2)>DEN>S × 100därM1 = vikten i g på kolv M med fett efter 6.2.15,M2 = vikten i g på kolv M efter 6.2.1 eller vid inte upplöst material eller vid tvivel, efter 6.2.16.2,B1 = vikten i g på kolv B med nollprovet efter 6.2.15,B2 = vikten i g på kolv B efter 6.2.1 eller vid inte upplöst material eller tvivel, efter 6.2.16.2,S = det använda provets vikt i g.7.2 RepeterbarhetSkillnaden i resultat mellan två bestämningar som har utförts samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 0,05 g fett per 100 g vara.METOD 4: BESTÄMNING AV FETTHALTEN I TORRMJÖLK (RÖSE-GOTTLIEBMETODEN)1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer fetthalten hos:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt- torkad helmjölk eller helmjölkspulver- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk- torkad skummjölk eller skummjölkspulver.2. DEFINITIONFetthalten i torrmjölk: fetthalten enligt bestämning med den angivna metoden.3. PRINCIPFetthalten bestäms genom att fettet extraheras med dietyleter och lättbensin från en ammoniakalkohollösning av provet, varefter lösningsmedlen indunstas, restprodukterna vägs och provets viktprocent beräknas enligt Röse-Gottliebprincipen.4. REAGENSMEDELAlla reagensmedel bör uppfylla de krav som anges i nollprovet (6.1). Om så behövs får reagensmedlen destilleras på nytt tillsammans med ca 1 g smörfett till 100 ml lösningsmedel.4.1 Ammoniaklösning, ca 25 % (m/m)NH4 (densitet vid 20 °C ca 0,91 g/ml), eller en starkare lösning med känd koncentration.4.2 Etanol, 96 % ± 2 % (v/v) eller, om sådant inte är tillgängligt, etanol som denaturerats med metanol, etylmetylketon eller lättbensin.4.3 Dietyleter, peroxidfri.Anmärkning 1:För att testa om det finns peroxider tillsätter man 1 ml nyblandad 10 % kaliumjodidlösning till 10 ml av etern i en liten cylinder med glaspropp, som dessförinnan sköljts med eter. Skaka om och låt stå i en minut. Inget av skikten bör visa gul färg.Anmärkning 2:Dietyleter får hållas fri från peroxider genom en tillsats av våt zinkfolie som i en minut har varit helt nerdoppad i en utspädd syrad kopparsulfatlösning och därefter tvättats i vatten. Använd ca 8 000 mm² zinkfolie skuren i strimlor som är långa nog att nå halvvägs upp i behållaren.4.4 Lättbensin (petroleumeter) med kokpunkt var som helst mellan 30 och 60 °C.4.5 En blandad lösning som gjorts i ordning omedelbart före användningen och består av lika delar dietyleter (4.3) och lättbensin (4.4), (när användning av en blandad lösning anges får denna ersättas med enbart di- etyleter eller enbart lättbensin).5. APPARATUR5.1 Analysvåg.5.2 Lämpliga extraktionsrör eller -kolvar med slipade glasproppar eller andra förslutningar som inte påverkas av de använda lösningsmedlen.5.3 Kolvar, tunnväggiga och med plan botten, som rymmer 150 till 250 ml.5.4 Torkugn med atmosfäriskt tryck, välventilerad och termostatreglerad, inställd för drift vid 102 °C ± 1 °C.5.5 Kokstenar, fettfria, oporösa och som inte smulas sönder vid användningen, t.ex. glaspärlor eller kiselkarbidstycken (användningen av detta material är valfritt, se 6.2.1).5.6 Vattenbad, 60-70 °C.5.7 Sifon som passar till extraktionsrören.5.8 Centrifug (valfri).6 FÖRFARANDE6.1 NollprovGör samtidigt med bestämningen av provets fetthalt en nollbestämning på 10 ml vatten med samma slags extraktionsutrustning, samma reagensmedel i samma mängder och med samma förfarande som beskrivs nedan med undantag av punkt 6.2.2. Om resultatet överskrider 0,5 mg bör reagensmedlen kontrolleras och rengöras eller ersättas om de innehåller föroreningar.6.2 Bestämning6.2.1 Torka en kolv (5.3) i ugnen (5.4) i en halv till en timme, om så behövs tillsammans med några kokstenar (5.5) för att underlätta jämn kokning när lösningsmedlen senare skall avlägsnas. Låt kolven kallna till temperaturen i vågrummet och väg den kalla kolven med 0,1 mg noggrannhet.6.2.2 Väg direkt eller genom skillnad med 1 mg noggrannhet upp ca 1 g pulver av oskummad mjölk eller ca 1,5 g pulver av helt eller delvis skummad mjölk i extraktionsapparaten (5.2). Tillsätt 10 ml vatten och skaka om försiktigt tills provet är helt dispergerat (uppvärmning kan behövas för vissa prover).6.2.3 Tillsätt 1,5 ml ammoniak (25 %) (4.1) eller en motsvarande mängd starkare lösning och värm i vattenbad (5.6) i 15 minuter vid 60-70 °C under omskakning då och då. Kyl ner provet i exempelvis rinnande vatten.6.2.4 Tillsätt 10 ml etanol (4.2) och blanda vätskorna försiktigt men grundligt i den öppna apparaten.6.2.5 Tillsätt 25 ml dietyleter (4.3). Kyl under rinnande vatten. Förslut apparaten, skaka om kraftigt och vänd på den flera gångar under en minut.6.2.6 Ta av proppen försiktigt, tillsätt 25 ml lättbensin (4.4) och skölj proppen och apparatens hals invändigt med de första få millilitrarna och låt avsköljet rinna ner i apparaten. Sätt proppen på plats igen och skaka om och vänd upprepade gånger i 30 sekunder. Skaka måttligt, om provet inte skall centrifugeras enligt 6.2.7.6.2.7 Låt apparaten stå tills det översta vätskeskiktet har klarnat och är tydligt avskilt från det underliggande vattenskiktet. Separationen kan alternativt utföras med hjälp av en lämplig centrifug (5.8).Anmärkning:Om centrifugen inte drivs med trefasmotor kan gnistor bildas och man bör därför vara försiktig så att eterångor från exempelvis ett sprucket rör inte exploderar eller börjar brinna.6.2.8 Ta av proppen, skölj den och apparatens hals invändigt med några milliliter av de blandade lösningsmedlen (4.5) och låt avsköljet rinna ner i apparaten. För försiktigt över så mycket som möjligt av det översta skiktet genom att dekantera eller med hjälp av en sifon (5.7) till den iordningsställda kolven (6.2.1).Anmärkning:Om skiktet överförs utan sifon kan det bli nödvändigt att tillsätta lite vatten för att öka avgränsningen mellan de två skikten och på så sätt underlätta dekanteringen.6.2.9 Skölj apparatens hals ut- och invändigt eller spetsen och den undre delen av sifonen med några milliliter av de blandade lösningsmedlen. Låt avsköljet från apparatens utsida rinna in i kolven och låt avsköljet från halsens insida och sifonen rinna in i extraktionsapparaten.6.2.10 Gör en andra extraktion genom att upprepa punkt 6.2.5-6.2.9 men använd bara 15 ml dietyleter och 15 ml lättbensin.6.2.11 Gör en tredje extraktion genom att upprepa 6.2.10 men utan den avslutande sköljningen (6.2.9).Anmärkning:Denna tredje extraktion är inte nödvändig vid analysering av prover på torkad skummjölk.6.2.12 Indunsta eller destillera omsorgsfullt så mycket lösningsmedel (inklusive etanolen) som möjligt. Om kolven är liten kan det bli nödvändigt att avlägsna en del av lösningsmedlet enligt ovan efter varje extraktion.6.2.13 Finns det ingen märkbar lukt av lösningsmedel, lägg kolven på sidan i ugnen och värm i en timme.6.2.14 Ta ut kolven ur ugnen och låt den som tidigare (6.2.1) kallna till samma temperatur som i vågrummet och väg med 0,1 mg noggrannhet.6.2.15 Upprepa 6.2.13 och 6.2.14 under uppvärmningsperioder på 30-60 minuter tills skillnaden i vikt mellan två vägningar i följd är mindre än 0,5 mg eller tills vikten ökar. Om vikten ökar skall den lägsta noterade vikten användas vid beräkningen (7.1). Den sist noterade vikten skall vara M1 g.6.2.16 Tillsätt 15-25 ml lättbensin för att bekräfta att det extraherade ämnet är fullständigt lösligt. Värm försiktigt och snurra på lösningsmedlet tills allt fettet är upplöst.6.2.16.1 Om det extraherade ämnet löses helt i lättbensin, utgörs fettets vikt av skillnaden mellan de vikter som har bestämts enligt 6.2.1 och 6.2.15.6.2.16.2 Om något olösligt ämne finns kvar, eller om tvivel uppstår, extrahera fettet från kolven genom att tvätta den flera gånger med varm lättbensin och låt det oupplösta materialet sjunka före varje dekantering. Skölj kolvhalsens utsida tre gånger. Lägg kolven på sidan i ugnen och värm den en timme. Låt den svalna till vågrummets temperatur som tidigare (6.2.1) och väg med 0,1 mg noggrannhet. Fettets vikt utgörs av skillnaden mellan vikten enligt 6.2.15 och den slutliga vikten.7. FÖRKLARING AV RESULTATEN7.1 BeräkningDet extraherade fettets vikt i g är(M1 - M2) - (B1 - B2)och fetthalten i provet uttryckt i procent är>NUM>(M1 - M2) - (B1 - B2)>DEN>S × 100därM1 = vikten i g på kolv M med fett efter 6.2.15,M2 = vikten i g på kolv M efter 6.2.1 eller vid inte upplöst material eller vid tvivel, efter 6.2.16.2,B1 = vikten i g på kolv B med nollprovet efter 6.2.15,B2 = vikten i g på kolv B efter 6.2.1 eller vid inte upplöst material eller tvivel, efter 6.2.16.2,S = det använda provets vikt i g.7.2 RepeterbarhetSkillnaden i resultat mellan två bestämningar som har utförts samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 0,2 g fett per 100 g vara med undantag för skummjölkspulver där skillnaden inte får överskrida 0,1 g fett per 100 g vara.METOD 5: BESTÄMNING AV SACKAROSHALTEN (POLARIMETRISK METOD)1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer sackaroshalten i- sötad kondenserad mjölk- sötad kondenserad delvis skummad mjölk- sötad kondenserad skummjölk.Proverna får inte innehålla invertsocker.2. DEFINITIONSackaroshalten i sötad kondenserad mjölk: sackaroshalten enligt bestämning med den angivna metoden.3. PRINCIPMetoden är baserad på Clergets inversionsprincip, en mild behandling av provet med syra som ger en fullständig hydrolys av sackaros men nästan ingen av laktos eller andra sockerarter. Sackaroshalten får man fram genom att ändra rotationskraften i lösningen.Ett klart filtrat av provet utan mutarotation genom laktos bereds genom att man behandlar lösningen med ammoniak och därefter neutraliserar och klarar genom att efter hand tillsätta zinkacetat- och kaliumhexacyanoferrat(II)-lösningar.I en del av filtratet hydrolyseras sackarosen på angivet sätt.Genom rotationen av filtratet både före och efter inversionen kan sackaroshalten beräknas med hjälp av formeln.4. REAGENSMEDEL4.1 Zinkacetatlösning, 1 M: lös 21,9 g kristalliserat zinkacetatdihydrat Zn(C2HH2O2)22H2O och 3 ml isättika i vatten och fyll på vatten till 100 ml.4.2 Kaliumhexacyanoferrat(II)lösning, 0,25 M: lös 10,6 g kristalliserat kaliumhexacyanoferrat(II)trihydrat K4[Fe(CN)6],3H2O i vatten och fyll på vatten till 100 ml.4.3 Saltsyralösning, 6,35 ± 0,20 M (20 till 22 %) eller 5,0 ± 0,2 M (16 till 18 %).4.4 Ammoniaklösning, 2,0 ± 0,2 M (3,5 %).4.5 Isättikalösning, 2,0 ± 0,2 M (12 %).4.6 Bromtymolblåttindikator, 1 % (m/v) lösning i etanol.5. APPARATUR5.1 Våg med noggrannhet till 10 mg.5.2 Polarimeterrör, 2 dm, av exakt kalibrerad längd.5.3 Polarimeter eller sackarimeter:a) Polarimeter med natriumljus eller kvicksilvergrönt ljus (kvicksilvergaslampa med prisma eller specialfiltret Wratten 77 A) som ger utslag med en noggrannhet av minst 0,05 cirkelgrad,b) Sackarimeter med internationell sockerskala för vitt ljus genom ett 15 mm filter av 6 % lösning av kaliumbikromat, eller natriumljus, och som ger utslag med en noggrannhet av minst 0,1° på internationella sockerskalan.5.4 Vattenbad som håller 60 °C ± 1 °C.6. FÖRFARANDE6.1 KontrollbestämningFör att standardisera förfarande, reagensmedel och apparatur skall en dubbel kontrollbestämning utföras enligt beskrivningen nedan med en blandning av 100 g mjölk och 18 g ren sackaros eller en blandning av 110 g skummjölk och 18 g ren sackaros, vardera motsvarande 40 g kondenserad mjölk som innehåller 45 % sackaros. Beräkna sockerhalten med hjälp av formlerna i punkt 7 och sätt för respektive M, F och P i formel 1 in den tagna mängden mjölk samt fett- och proteinhalten i denna mjölk, och för M i formel 2 värdet 40,00. De erhållna medelvärdena får avvika högst 0,2 % från 45,0 %.6.2 Bestämning6.2.1 Väg med en noggrannhet av 10 mg upp ca 40 g av det välblandade provet i en 100 ml glasbägare. Tillsätt 50 ml hett vatten (80 till 90 °C) och blanda väl.6.2.2 Överför hela blandningen till en 200 ml mätkolv, skölj bägaren flera gånger med 60-gradigt vatten tills mängden uppgår till mellan 120 och 150 ml. Blanda och kyl till rumstemperatur.6.2.3 Tillsätt 5 ml av den utspädda ammoniaklösningen (4.4). Blanda igen och låt provet stå i 15 minuter.6.2.4 Neutralisera ammoniaken genom att tillsätta en motsvarande kvantitet av den utspädda isättiksyran (4.5). Bestäm det exakta antalet ml i förväg genom titrering av ammoniaklösningen och använd bromtymolblått som indikator (4.6). Blanda.6.2.5 Tillsätt 12,5 ml zinkacetatlösning (4.1) och blanda försiktigt genom att snurra på den snedställda kolven.6.2.6 Tillsätt 12,5 ml kaliumhexacyanoferrat(II)-lösning (4.2) på samma sätt som acetatlösningen.6.2.7 Justera temperaturen på innehållet i kolven till 20 °C och häll i 20-gradigt vatten upp till 200 ml-märket.Anmärkning:Under samtliga steg som hittills beskrivits bör allt vatten tillsättas på sådant sätt att det inte bildas luftbubblor, och av samma anledning bör kolven hellre snurras än skakas vid blandningen. Om luftbubblor bildas innan volymen nått 200 ml, kan dessa avlägsnas om man tillfälligt ansluter kolven till en vakuumpump och snurrar på kolven.6.2.8 Förslut kolven med en torr propp och blanda grundligt genom att skaka om kolven kraftigt.6.2.9 Låt kolven står i några minuter och filtrera därefter med ett torrt filterpapper, varvid de första 25 ml av filtratet skall kasseras.6.2.10 Direkt polarisering: bestäm filtratets optiska rotation vid 20 °C ± 1 °C.6.2.11 Inversion: överför med pipett 40 ml av det ovan erhållna filtratet till en 50 ml mätkolv. Tillsätt 6,0 ml 6,35 M eller 7,5 ml 5,0 M saltsyra (4.3).Placera kolven i ett 60-gradigt vattenbad i 15 minuter och se till att hela kolvens innehåll är nerdoppat. Blanda genom att snurra på kolven under de första fem minuterna, och under denna tid bör innehållet i kolven nått samma temperatur som vattenbadet. Kyl till 20 °C och fyll på till full volym med 20-gradigt vatten. Blanda och låt kolven med innehåll stå i en timme vid denna temperatur.6.2.12 InvertpolarisationBestäm rotationen på den inverterade lösningen vid 20 °C ± 0,2 °C. (Om temperatur T i polariseringsrörets vätska avviker med mer än 0,2 °C under mätningen, måste temperaturen korrigeras enligt 7.2.)7. FÖRKLARING AV RESULTATEN7.1 BeräkningsmetodBeräkna sackaroshalten med hjälp av följande formler:1) v = >NUM>M>DEN>100 (1,08 F + 1,55 P)2) S = >NUM>D - 1,25 I>DEN>Q × >NUM>V - v>DEN>V × >NUM>V>DEN>L × M %därS = sackaroshalten,M = det vägda provets vikt i gram,F = provets fetthalt i procent,P = provets proteinhalt (N × 6,38) i provet,V = den volym i ml som provet har spätts till före filtreringen,v = korrigering i ml av den volym av precipitatet som bildats under klarningen,D = direkt polarimeteravläsning (polarisation före inversion),I = polarimeteravläsning efter inversion,L = polarimeterrörets längd i dm,Q = inversionsfaktorn, vars värden lämnas nedan.Kommentarer:a) När exakt 40,00 g kondenserad mjölk har vägts upp och en polarimeter med natriumljus, cirkelgrader och ett 2 dm polarimeterrör används vid 20,0 °C ± 0,1 °C, kan sackaroshalten för normal kondenserad mjölk (C = 9) beräknas med hjälp av följande formel:S = (D - 1,25 I) × (2,833 - 0,00612 F - 0,00878 P)b) Om den inverterade polarisationen mäts upp vid någon annan temperatur än 20 °C, bör siffrorna multipliceras med(1 + 0,0037 (T - 20))7.2 Värden för inversionsfaktorn QFöljande formler ger precisa värden för Q vid olika ljuskällor med korrigeringar för koncentration och temperatur:Natriumljus och polarimeter med cirkelgrader:Q = 0,8825 + 0,0006 (C - 9) - 0,0033 (T - 20).Kvicksilvergrönt ljus och polarimeter med cirkelgrader:Q = 1,0392 + 0,0007 (C - 9) - 0,0039 (T - 20).Vitt ljus med dikromatiskt filter och sackarimeter graderad efter internationella sockerskalan:Q = 2,549 + 0,0017 (C - 9) - 0,0095 (T - 20).I ovanstående formler ärC = Hela antalet polariserade sockerarter i procent av den inverterade lösningen.T = Den inverterade lösningens temperatur vid den polarimetriska avläsningen.Anmärkning 1:Hela antalet sockerarter C i procent av den inverterade lösningen får beräknas på den direkta avläsningen, medan förändringen vid inversion beräknas på vanligt sätt med de vanliga värdena för specifika rotationen hos sackaros, laktos och invertsocker.Korrigeringen 0,0006 (C - 9) etc. är endast riktig när C är ungefär 9. För normal kondenserad mjölk kan man bortse från denna korrigering, eftersom C är nära 9.Anmärkning 2:Variation i temperaturen från 20 °C på 1 °C medför inte någon större skillnad vid direkt avläsning, men en variation på över 0,2 °C vid invert avläsning nödvändiggör en korrektion. Korrektionen - 0,0033 (T- 20) etc. är endast lämplig mellan 18 °C och 22 °C.7.3 RepeterbarhetSkillnaden i resultat mellan två bestämningar som har utförts samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 0,3 g sackaros per 100 g kondenserad mjölk.METOD 6: BESTÄMNING AV MÄNGDEN MJÖLKSYRA OCH LAKTAT1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod bestämmer mängden mjölksyra och laktat uttryckt som mjölksyra hos:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt- torkad helmjölk eller helmjölkspulver- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk- torkad skummjölk eller skummjölkspulver.2. DEFINITIONMängden mjölksyra och laktat i torkad mjölk: innehållet av mjölksyra och laktat uttryckt som mjölksyra enligt bestämning med angiven metod.3. PRINCIPFett, protein och laktos avlägsnas samtidigt från en lösning av provet genom tillsats av kopparsulfat och kalciumhydroxid och filtreras därefter.Mjölksyran och laktaten i filtratet omvandlas till acetaldehyd genom koncentrerad svavelsyra tillsammans med koppar(II)sulfat.Mjölksyrahalten bestäms kolorimetriskt med p-hydroxidefenyl.Mängden mjölksyra och laktat uttrycks som mg mjölksyra per 100 g fettfri torrsubstans.4. REAGENSMEDEL4.1 Koppar(II)sulfatlösning: lös upp 250 g koppar(II)sulfat (CuSO4,5H2O) i vatten och späd till 1 000 ml med vatten.4.2 Kalciumhydroxidsuspension.4.2.1 Mal 300 g kalciumhydroxid (Ca(OH)2) i mortel med vatten och använd sammanlagt 900 ml. Suspensionen bör beredas omedelbart innan den skall användas.4.2.2 Kalciumhydroxidsuspension: mal 300 g kalciumhydroxid (Ca(OH)2) i mortel med vatten och använd sammanlagt 1 400 ml. Suspensionen bör beredas omedelbart innan den skall användas.4.3 Svavelsyra - koppar(II)sulfatlösning: tillsätt 0,5 ml koppar(II)svavellösning (4.1) till 300 ml svavelsyra, 95,9 - 97,0 % (m/m) H2SO4.4.4 p-hydroxidifenyllösning (C6H3C6H4OH): Lös 0,75 g p-hydroxidifenyl i 5 ml vattenlösning av natriumhydroxid som innehåller 5 g natriumhydroxid (NaOH) per 100 ml genom lätt omskakning och uppvärmning. Späd med vatten till 50 ml i mätkolv. Förvara lösningen mörkt och svalt i brun glasflaska. Använd den inte om vätskan ändrar färg eller blir grumlig. Längsta förvaringstid är 72 timmar.4.5 Mjölksyra, standardlösning: lös strax före användningen upp 0,1067 g litiumlaktat (CH3CHOHCOOLi) i vatten och späd till 1 000 ml i mätkolv. 1 ml av lösningen motsvarar 0,1 mg mjölksyra.4.6 Mjölk, standardrekonstituerad: analysera i förväg flera prov av högklassig torkad mjölk. För beredning av kalibreringskurva skall det prov väljas som har lägst mjölksyrahalt och som innehåller högst 30 mg mjölksyra per 100 g fettfri torrsubstans. Följ anvisningarna under 6.2.1 och 6.2.2 nedan.5. APPARATUR5.1 Analysvåg.5.2 Spektrofotometer lämplig för avläsningar vid en våglängd av 570 nm.5.3 Vattenbad, 30 °C ± 2 °C.5.4 Mortel med stöt.5.5 Filterpapper (Schleicher och Schull 595, Whatman 1 eller motsvarande).5.6 Teströr, pyrex eller motsvarande (dimensioner 25 × 150 mm).Anmärkning:All utrustning av glas måste vara fullständigt ren och avsedd att användas enbart för denna bestämning. Glasdetaljer som innehåller rester skall sköljas med koncentrerad saltsyra innan de diskas.6. FÖRFARANDE6.1 NollprovGör ett nollprov genom att placera 30 ml vatten i ett 50 ml graderat rör och följ beskrivningen i punkt 6.2.4-6.2.11. Om nollprovet mätt gentemot vatten överskrider ett värde motsvarande 20 mg mjölksyra per 100 g fettfri torrsubstans bör reagensmedlen kontrolleras och ersättas om de innehåller föroreningar. Gör nollprovet på samma gång som provet analyseras.6.2 BestämningAnmärkning: Undvik att förorena och var särskilt försiktig med saliv och svett.6.2.1 Bestäm provets fettfria torrsubstans (a) g genom att subtrahera fetthalten (erhållen genom metod 4) och vatteninnehållet (erhållet genom metod 2) från 100.6.2.2 Väg >NUM>1 000>DEN>(a)-10 g av provet med 0,1 g noggrannhet.Tillsätt denna mängd av provet till 100 ml vatten och blanda noggrant.6.2.3 Överför 5 ml av den erhållna lösningen med pipett till ett 50 ml graderat rör och späd med vatten till ca 30 ml.6.2.4 Tillsätt sakta under omskakning 5 ml koppar(II)sulfatlösning (4.1) och låt blandningen vila i 10 minuter.6.2.5 Tillsätt sakta under omskakning 5 ml kalciumhydroxidsuspension (4.2.1) eller 10 ml kalciumhydroxidsuspension (4.2.2).6.2.6 Späd med vatten till 50 ml, skaka om kraftigt, vänta 10 minuter och filtrera därefter. Kasta bort den första mängden som rinner igenom.6.2.7 Överför 1 ml av filtratet med pipett till ett provrör (5.6).6.2.8 Överför med byrett eller graderad pipett 6,0 ml av svavelsyrakoppar(II)sulfatlösningen (4.3) till provröret. Blanda.6.2.9 Värm provröret i det kokande vattenbadet i fem minuter. Kyl till omgivningstemperatur under rinnande vatten.6.2.10 Tillsätt två droppar p-hydroxidifenylreagens (4.4) och skaka om kraftigt så att reagensmedlet fördelas jämnt i vätskan. Placera röret i vattenbadet vid 30 °C ± 2 °C. Låt röret stå i 15 minuter och skaka om innehållet då och då.6.2.11 Placera röret i det kokande vattenbadet i 90 sekunder. Kyl till omgivningstemperatur under rinnande vatten.6.2.12 Mät den optiska densiteten och jämför med nollprovet (6.1) inom tre timmar vid den våglängd som anges under 5.2.6.2.13 Om den optiska densiteten överskrider den optiska densiteten på standardkurvans högsta punkt, skall testet upprepas med tillräcklig utspädning av filtratet som erhållits i 6.2.6.6.3 Beredning av standard6.3.1 Överför med pipett 5 ml av den rekonstituerade mjölken (4.6) till fem graderade 50 ml provrör. Överför med pipett till dessa rör respektive 0, 1, 2, 3 och 4 ml standardlösning (4.5) så att det bildas en rad standarder som motsvarar 0, 20, 40, 60 och 80 mg tillsatt mjölksyra per 100 g fettfri mjölktorrsubstans.6.3.2 Späd med vatten till ca 30 ml och följ beskrivningen i 6.2.4-6.2.11.6.3.3 Mät de optiska densiteterna hos standarderna (6.3.1) och jämför med nollprovet (6.1) vid den våglängd som anges i 5.2. Plotta i ett diagram de optiska densiteterna mot de mängder mjölksyra som anges i 6.3.1, dvs. 0 mg, 20 mg, 40 mg, 60 mg och 80 mg per 100 g fettfri torrsubstans. Dra en rak linje genom punkterna och framställ standardkurvan genom att parallellförflytta linjen på sådant sätt att den går igenom origo.7. FÖRKLARING AV RESULTATEN7.1 BeräkningsmetodRäkna om den optiska densiteten som uppmätts i 6.2.12- 6.2.13 i mg mjölksyra per 100 g fettfri torrsubstans i provet med hänvisning till standardkurvan. Om filtratet har spätts ut enligt 6.2.13 skall resultatet multipliceras med spädningsfaktorn.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av de båda bestämningarna som utförs samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 8 mg mjölksyra per 100 g fettfri torrsubstans för mängder upp till 80 mg. För högre värden får den skillnaden inte överskrida 10 % av det lägsta värdet.METOD 7: BESTÄMNING AV FOSFATASAKTIVITETEN (MODIFIERAT SANDERS OCH SAGERFÖRFARANDE)1. OMFATTNING OCH TILLÄMPNINGSOMRÅDEDenna metod beskriver bestämningen av fosfatasaktiviteten i:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt- torkad helmjölk eller helmjölkspulver- torkad, delvis skummad torrmjölk eller pulver av delvis skummad mjölk- torkad skummjölk eller skummjölkspulver.2. DEFINITIONFosfatasaktiviteten i torkad mjölk är ett mått på den mängd aktiva alkaliska fosfataser som finns i varan. Den uttrycks som den mängd fenol i ìg som frigörs med 1 ml rekonstituerad mjölk enligt det förfarande som anges nedan.3. PRINCIPFosfatasaktiviteten hos torkad mjölk bestäms genom fosfatasens förmåga att frigöra fenol från dinatriumfenylfosfat. Mängden fenol som frigörs under föreskrivna betingelser bestäms genom spektrofotometrisk mätning av den färg som har framkallats med Gibbs reagensmedel.4. REAGENSMEDEL4.1 Lösning ABariumborathydroxidbuffert: pH 10,6 ± 0,1 vid 20 °C.Lös upp 25,0 g bariumhydroxid (Ba(OH)2,8H2O) i vatten och späd till 500 ml.Lös upp 11,0 g borsyra (H3BO3) i vatten och späd till 500 ml.Värm de båda lösningarna till 50 °C och blanda.Skaka om och kyl blandningen till rumstemperatur.Justera pH-värdet till 10,6 ± 0,1 med bariumhydroxidlösning och filter.Förvara lösningen i en väl försluten behållare.Späd bufferten med lika mycket vatten innan den skall användas.4.2 Lösning B:Färgframkallningsbuffert.Lös upp 6,0 g natriummetaborat (NaBO2) (eller 12,6 g NaBO2,4H2O) och 20,0 g natriumklorid (NaCl) i vatten och späd till 1 000 ml med vatten.4.3 Lösning C:Substratbuffertlösning.4.3.1 Lös upp 0,5 g dinatriumfenylfosfat (Na2C6H3PO42H2O) i 4,5 ml av lösning B (4.2). Tillsätt 2 droppar av lösning E (4.5) och vänta 30 minuter. Extrahera färgen med 2,5 ml butanol (4.10). Upprepa färgextraktionen om så är nödvändigt. Kasta bort butanolen efter separationen. Denna lösning håller sig flera dagar i kylskåp. Framkalla och extrahera färgen en gång till före användningen.4.3.2 För över 1 ml av lösningen med pipett till en 100 ml mätkolv och späd till full volym med lösning A. Gör i ordning buffertlösningen just innan den skall användas.4.4 Lösning DUtfällningsmedel.Lös 3,0 mg zinksulfat (ZnSO47H2O) och 0,6 g koppar(II)sulfat (CuSO45H2O) i vatten och späd till 100 ml med vatten.4.5 Lösning EGibbs reagensmedel.Lös 0,040 g 2,6-dibromkinon 1,4 - kloroimid (OC6H2Br2,NCl) i 10 ml 96 % etanol. Förvara lösningen i mörk glasflaska i kylskåp. Kasta bort detta reagensmedel när det har blivit missfärgat.4.6 Buffertlösning för färgspädningSpäd 10 ml färgframkallningsbuffert, lösning B (4.2), till 100 ml med vatten.4.7 KopparsulfatlösningLös 0,05 g koppar(II)sulfat (CuSO45H2O) i vatten och späd till 100 ml med vatten.4.8 FenolstandardlösningLös 0,200 ± 0,001 g ren fenol i vatten och späd med vatten till 100 ml i mätkolv. I kylskåp håller denna lösning sig i flera månader. Späd 10 ml av lösning i vatten till 100 ml. Den utspädda lösningen innehåller 200 ìg fenol per ml och kan användas för beredning av fler utspädda lösningar.4.9 Kokt destillerat vatten.4.10 n-butanol.5. APPARATUR5.1 Analysvåg.5.2 Vattenbad, termostatreglerat och inställt på 37 °C ± 1 °C.5.3 Spektrofotometer som tillåter avläsningar vid våglängden 610 nm.5.4 Filtrerpapper (Schleicher och Schull 597, Whatman 42 eller likvärdigt filtrerpapper).5.5 Vattenbad, kokande.5.6 Aluminiumfolie.6. FÖRFARANDEFörsiktighetsåtgärder:1. Undvik direkt solljus.2. Alla glasdetaljer, proppar och liknande material skall vara fullständigt rena. De bör sköljas och kokas i vatten eller behandlas med ånga.3. Undvik plastmaterial (t.ex. i proppar) eftersom det kan innehålla fenoler.4. Saliv innehåller fosfataser; föroreningar genom salivpartiklar måste därför omsorgsfullt undvikas.6.1 Beredning av provet6.1.1 Väg upp 10 g av provet med en noggrannhet av 0,1 g och lös det i 90 ml vatten. När pulvret löses får temperaturen under inga omständigheter överskrida 35 °C.6.2 Bestämning6.2.1 Häll i var och en av de båda provrören 1 ml rekonstituerad mjölk som ställts i ordning enligt 6.1.1.6.2.2 Värm upp ett av rören i kokande vatten i två minuter. Täck röret och vattenbadet (5.5) eller, exempelvis, en bägare med aluminiumfolie (5.6) för att säkerställa att hela röret värms upp. Kyl till rumstemperatur i kallt vatten. Använd detta rör för nollprovet. För alla följande förlopp behandlas rören identiskt.6.2.3 Lägg till 10 ml av lösning C (4.3.2). Blanda och placera röret i vattenbad vid 37 °C (5.2).6.2.4 Inkubera under 60 minuter i vattenbadet och skaka om emellanåt.6.2.5 Överför rören omedelbart till ett kokande vattenbad (5.5) och värm upp i två minuter. Kyl till rumstemperatur i kallt vatten.6.2.6 Tillsätt 1 ml av lösning D (4.4), blanda och filtrera genom ett torrt filtrerpapper. Kassera de första filtraten tills den erhållna vätskan är klar.6.2.7 Häll 5 ml av varje filtrat i provrören, tillsätt 5 ml av lösning B (4.2) och 0,1 ml av lösning E (4.5). Blanda.6.2.8 Skärma av direkt solljus och låt färgen utvecklas vid rumstemperatur i 30 minuter.6.2.9 Mät och jämför den optiska densiteten i provlösningen med nollprovet vid den våglängd som anges i 5.3.6.2.10 Upprepa bestämningen, om den optiska densiteten i lösningen är högre än hos ett standardprov med 20 ìg fenol, framställt enligt 7.Om denna gräns överskrids, späd en lämplig mängd rekonstituerad mjölk enligt 6.1.1 med en lämplig mängd av denna mjölk, omsorgsfullt kokt enligt 6.2.2 för att inaktivera eventuell fosfatas.7. FRAMSTÄLLNING AV STANDARDKURVAN7.1 För med pipett över till fyra 100 ml mätkolvar 1, 3, 5 respektive 10 ml standardlösning utspädd enligt 4.8 och späd med vatten till full volym. Dessa utspädda lösningar innehåller respektive 2, 6, 10 och 20 ìg fenol per ml.7.2 För med pipett över 1 ml vatten eller 1 ml av varje standardlösning (7.1) till provrören för att få fram en serie prover som innehåller 0 (nollvärdet som erhålls med 1 ml vatten) - 2 - 6 - 10 och 20 ìg fenol.7.3 För med pipett successivt över till varje provrör 1 ml av koppar(II)sulfatlösningen (4.7), 5 ml buffertlösning för färgspädning (4.6), 3 ml vatten och 0,1 ml av lösning E (4.5). Blanda.7.4 Låt provrören stå i rumstemperatur i 30 minuter, skyddade för direkt solljus.7.5 Mät lösningarnas absorbans i vart och ett av rören och jämför med nollvärdet vid den våglängd som anges i 5.3.7.6 Gör i ordning standardkurvan genom att plotta absorbansvärdena mot fenolmängderna i ìg enligt 7.2.8. FÖRKLARING AV RESULTATEN8.1 Beräkning8.1.1 Räkna om siffervärdena enligt bestämningen i 6.2.9 till ìg fenol med hjälp av standardkurvan.8.1.2 Beräkna fosfatasaktiviteten uttryckt i ìg fenol per ml rekonstituerad mjölk enligt följande formel:Fosfatasaktiviteten = 2,4 × Pdär P = fenolmängden i ìg enligt 8.1.1.8.1.3 Om det var nödvändigt att späda ut enligt 6.2.10 skall resultatet i 8.1.2 multipliceras med spädningsfaktorn.8.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av två bestämningar som utförs samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 2 ìg frigjord fenol på 1 ml rekonstituerad mjölk.METOD 8: BESTÄMNING AV FOSFATASAKTIVITETEN (ASCHAFFENBURG OCH MÜLLEN-METODEN)1. OMFATTNING OCH ANVÄNDNINGSOMRÅDEDenna metod beskriver bestämningen av fosfatasaktiviteten i:- torkad mjölk med hög fetthalt eller mjölkpulver med hög fetthalt- torkad helmjölk eller helmjölkspulver- torkad, delvis skummad mjölk eller pulver av delvis skummad mjölk- torkad skummjölk eller skummjölkspulver.2. DEFINITIONFosfatasaktiviteten i torkad mjölk är ett mått på den mängd aktiva alkaliska fosfataser som finns i varan. Den uttrycks som den mängd p-nitrofenol i mikrogram som frigörs av 1 ml av det rekonstituerade provet enligt de angivna förhållandena.3. PRINCIPDet rekonstituerade provet späds ut med buffertsubstrat vid pH 10,2 och inkuberas vid en temperatur av 37 °C i två timmar. Den alkaliska fosfatas som finns i provet kommer under dessa omständigheter att frigöra p-nitrofenol från tillsatt dinatrium-p-nitrofenylfosfat. Den frigjorda p-nitrofenolen bestäms genom direkt jämförelse med glas i standardfärg i en enkel komparator med reflekterat ljus.4. REAGENSMEDEL4.1 Buffertlösning av natriumkarbonatbikarbonatLös upp 3,5 g vattenfritt natriumkarbonat och 1,5 g natriumbikarbonat i vatten och späd med vatten i en mätkolv till 1 000 ml.4.2 BuffertsubstratLös upp 1,5 g dinatrium-p-nitrofenylfosfat i buffert av natriumkarbonatbikarbonat (4.1) och späd med bufferten (4.1) i en mätkolv till 1 000 mlOm lösningen förvaras i kylskåp (≤ 4 °C) är den stabil i en månad, men färgen bör kontrolltestas på lösningar som förvaras på det här sättet - se 6, försiktighetsåtgärd 3.4.3 Klarningslösningar4.3.1 Zinksulfatlösning.Lös upp 30,0 g zinksulfat (ZnSO4) i vatten och späd med vatten i en mätkolv till 100 ml.4.3.2 Kaliumhexacyanoferrat(II)lösning.Lös upp 17,2 g kaliumhexacyanoferrat(II)trihydrat (K4Fe(CN)6,3H2O) och späd med vatten i en mätkolv till 100 ml.5. APPARATUR5.1 Analysvåg.5.2 Vattenbad, termostatreglerat till 37 °C ± 1 °C.5.3 Komparator med specialskiva med glas i standardfärger kalibrerade i ìg p-nitrofenol per ml mjölk och 2 × 25 mm celler.6. FÖRFARANDEFörsiktighetsåtgärder:1. Efter användningen måste provrören tömmas, sköljas i vatten, diskas i hett vatten med alkaliskt rengöringsmedel och därefter sköljas noggrant i rent, varmt ledningsvatten. Slutligen måste de sköljas i vatten och torkas innan de används på nytt.Pipetter måste genast efter användningen sköljas noggrant i rent, kallt ledningsvatten och därefter sköljas i vatten och torkas innan de används på nytt.2. Proppar till provrör måste genast efter användningen sköljas noggrant i varmt ledningsvatten och därefter kokas två minuter i vatten.3. Buffertsubstratlösningen (4.2) bör hålla sig stabil i minst en månad om den förvaras i kylskåp vid 4 °C eller svalare. Blir lösningen instabil, får den en gulaktig färg. Även om testet alltid jämförs med en kokt vara som innehåller samma buffertsubstratlösning, är det rekommendabelt att undvika att använda en lösning som ger ett färgutslag på mer än 10 ìg vid avläsning i en 25 mm cell i komparatorn och med destillerat vatten i den andra 25 mm-cellen.4. Använd en separat pipett för varje prov och undvik att förorena pipetten med saliv.5. Testet får inte någon gång utsättas för direkt solljus.6.1 Beredning av provetLös upp 10 g av pulvret i 90 ml vatten. Temperaturen vid upplösningen får inte överskrida 35 °C.6.2 Bestämning6.2.1 För med pipett över 15 ml buffertsubstrat (4.2) till ett rent, torrt provrör och därefter 2 ml av det rekonstituerade prov (6.1) som skall testas. Förslut röret, blanda genom inversion och placera det i ett vattenbad (5.2) som håller 37 °C.6.2.2 Placera samtidigt i vattenbadet ett kontrollrör som innehåller 15 ml buffertsubstrat och 2 ml kokt, rekonstituerat prov av samma slag som det som testas.6.2.3 Avlägsna båda rören från vattenbadet efter två timmar, tillsätt 0,5 ml zinksulfatlösning (4.3.1), sätt fast proppen igen, skaka kraftigt och låt rören stå i tre minuter. Tillsätt 0,5 ml kaliumhexacyanoferrat(II)lösning (4.3.2), blanda omsorgsfullt och filtrera genom det räfflade pappersfiltret (5.4) och samla upp det klara filtratet i det rena provröret.6.2.4 För över filtratet till en 25 mm cell och jämför med filtratet från det kokta kontrollprovet i komparatorn med hjälp av specialskivan (5.3).7. FÖRKLARING AV RESULTATEN7.1 BeräkningDen direkta avläsningen som erhålls enligt 6.2.4 noteras som ìg p-nitrofenol per ml prov eller per ml rekonstituerat prov.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av två bestämningar som utförts samtidigt eller i snabb följd på samma prov, av samma person och under samma betingelser får inte överskrida 2 ìg frigjord p-nitrofenol på 1 ml rekonstituerad mjölk.


Avis juridique important

|

31999L0068

Kommissionens direktiv 1999/68/EG av den 28 juni 1999 om ytterligare bestämmelser för de listor över sorter av prydnadsväxter som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 98/56/EG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 172 , 08/07/1999 s. 0042 - 0043

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/68/EGav den 28 juni 1999om ytterligare bestämmelser för de listor över sorter av prydnadsväxter som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 98/56/EGEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 98/56/EG av den 20 juli 1998 om saluföring av förökningsmaterial av prydnadsväxter(1), särskilt artikel 9.4 i detta, ochav följande skäl:1. I kommissionens direktiv 93/78/EEG(2) fastställs genomförandebestämmelser för listor över sorter av prydnadsväxter som förs av leverantörer i enlighet med rådets direktiv 91/682/EEG(3).2. Direktiv 91/682/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 juli 1999 och ersättas med direktiv 98/56/EG.3. I enlighet med artikel 9.4 i direktiv 98/56/EG får ytterligare genomförandebestämmelser antagas för de listor över sorter av prydnadsväxter som förs av leverantör och som innehåller teknisk beskrivning och benämningar.4. Ett system för sortbeskrivning finns redan på gemenskapsnivå inom ramen för gemenskapens växtförädlarrätt.5. Detta system innehåller också uppgifter om upprätthållande av sorter och om skillnader i förhållande till de mest liknande sorterna.6. Med hänsyn till utvecklingen av gemenskapens lagstiftning om växtförädlarrätt bör det garanteras att sortbeskrivning enligt direktiv 98/56/EG överensstämmer med denna lagstiftning.7. Direktiv 93/78/EEG bör upphöra att gälla.8. De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för förökningsmaterial av prydnadsväxter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv fastställs ytterligare genomförandebestämmelser för de listor över sorter av prydnadsväxter och förökningsmaterial av prydnadsväxter som förs av leverantörer i enlighet med artikel 9.1 fjärde strecksatsen i direktiv 98/56/EG.Artikel 21. De listor som förs av leverantörer skall innehålla följande:i) Sortens namn, i tillämpliga fall tillsammans med dess allmänt kända synonymer.ii) Uppgifter om upprätthållande av sort och om det förökningssystem som tillämpas.iii) Sortbeskrivning, åtminstone på grundval av de egenskaper och dessas yttringar såsom de beskrivs i enlighet med bestämmelserna för de ansökningar som skall fyllas i för gemenskapens växtförädlarrätt där denna är tillämplig.iv) Om möjligt, uppgifter om hur sorten skiljer sig från de sorter som mest liknar den.2. Punkt 1 ii och iv skall inte omfatta någon leverantör vars verksamhet inskränker sig till utsläppande på marknaden av förökningsmaterial av prydnadsväxter.Artikel 3Direktiv 93/78/EEG skall upphöra att gälla från och med det datum som avses i artikel 4 i detta direktiv.Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv den 31 december 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Medlemsstaterna skall besluta om hur en sådan hänvisning skall göras.3. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de viktigaste bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 juni 1999.På kommissionens vägnarFranz FISCHLERLedamot av kommissionen(1) EGT L 226, 13.8.1998, s. 16.(2) EGT L 256, 14.10.1993, s. 19.(3) EGT L 376, 31.12.1991, s. 21.


Avis juridique important

|

31975L0369

Rådets direktiv 75/369/EEG av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja den faktiska etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster som handelsresande och hemförsäljare, särskilt övergångsåtgärder för dessa former av verksamhetL

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 167 , 30/06/1975 s. 0029 - 0032 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0184  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0221  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0184  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0211  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0211

RÅDETS DIREKTIV av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja den faktiska etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster som handelsresande och hemförsäljare, särskilt övergångsåtgärder för dessa former av verksamhet (75/369/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 49, 57, 66 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), ochmed beaktande av följande:I enlighet med fördraget är all särbehandling som grundar sig på nationalitet vad gäller rätten att etablera sig och erbjuda tjänster förbjuden fr.o.m. övergångsperiodens utgång. Principen om sådan behandling som grundar sig på nationalitet tillämpas särskilt på rätten att ansluta sig till yrkesorganisationer i den mån som vederbörandes yrkesverksamhet oundvikligen medför att denna rätt utövas.I artikel 57 i fördraget föreskrivs dessutom, att i syfte att underlätta för de personer som påbörjar och utövar former av verksamhet som egenföretagare skall direktiv utfärdas för ömsesidigt erkännande av utbildnings- och examensbevis och övriga kompetensbevis samt en samordning av lagar och andra författningar i medlemsstaterna.I brist på ömsesidigt erkännande av examensbevis eller av omedelbar samordning synes det ändå vara önskvärt att på de nämnda verksamhetsområdena underlätta genomförandet av etableringsfriheten och friheten att erbjuda tjänster genom att vidta sådana övergångsåtgärder som nämns i de allmänna handlingsprogrammen (3). Detta bör ske först och främst i syfte att undvika exceptionella svårigheter för medborgare från de medlemsstater där utövandet av sådan verksamhet inte är underkastat några villkor.För att förebygga en sådan utveckling bör det främsta syftet med övergångsåtgärderna vara, att de värdländer där det finns bestämmelser för rätten att påbörja nämnda former av verksamhet erkänner det faktiska utövandet av näringen i det tidigare hemvistlandet under en rimlig period som är tillräckligt näraliggande i tiden, som en garanti för att vederbörande förfogar över samma yrkeskunskaper som krävs av värdlandets egna medborgare.Verksamhetsformer som hänför sig till detaljhandel i affärslokaler och försäljning av varor från fasta stånd på övertäckta marknadsplatser omfattas av direktiv 68/363/EEG och 68/364/EEG (4) vad gäller detaljhandel. Föreliggande direktiv bör därför tillämpas på de former av försäljningsverksamhet som sker på marknadsplatser utan fasta stånd och på utomhusmarknader.Rådets direktiv 64/222/EEG och 64/224/EEG (5) om verksamhetsformer för agenter inom handel, industri och hantverk tillämpas dessutom redan på sådana former av verksamhet som utövas av handelsresande och hemförsäljare.Detta direktiv skall inte bara tillämpas på de former av näringsverksamhet som utövas av handelsresande och hemförsäljare utan även på andra former av sådan ekonomisk verksamhet, i den mån som dessa verksamhetsformer inte omfattas av tidigare direktiv.Detta direktiv tillämpas inte i någon medlemsstat på sådan ambulerande verksamhet som är förbjuden i den medlemsstaten.Sådana former av verksamhet som utövas av innehavare av marknadsplats omfattas av detta direktivs räckvidd, i de fall då dessa är handelsresande eller hemförsäljare.Syftet med de övergångsbestämmelser som föreskrivs i detta direktiv kommer att bortfalla, så snart som samordningen av villkoren för att påbörja och utöva verksamhetsformerna i fråga och ett ömsesidigt erkännande av utbildnings- och examensbevis och övriga kompetensbevis har uppnåtts.Detta direktiv berör inte bestämmelser i medlemsstaternas lagar och andra författningar om förbud för bolag och enskilda firmor att bedriva ambulerande verksamhet.I den mån som möjligheten för anställda att i medlemsstaterna påbörja och utöva sådana former av verksamhet som avses i detta direktiv är avhängig av innehavet av yrkeserfarenhet, bör detta direktiv även tillämpas på denna kategori av personer i syfte att undanröja ett hinder för arbetskraftens fria rörlighet och därmed innebära en komplettering av de åtgärder som vidtagits i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 (6) av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen.Av samma skäl bör bestämmelserna om kravet på god vandel och bevis att inte ha varit försatt i konkurs även tillämpas på anställda.Utövandet av näringsverksamheten i fråga och förvärvet av yrkesutbildningen skall ha ägt rum i samma näringsgren som den inom vilken förmånstagaren vill etablera sig i värdlandet, i de fall då denna stat kräver samma villkor av de egna medborgarna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall med avseende på de i avdelning I i de allmänna programmen för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster nämnda fysiska personerna och bolagen eller enskilda firmorna (här nedan kallade förmånstagare), som vill utöva sådana former av verksamhet som avses i artikel 2, vidta åtgärder med avseende på etablering eller erbjudande av tjänster på sitt territorium som närmare anges i detta direktiv.2. Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna som enligt bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1612/68 i egenskap av anställda vill utöva de former av verksamhet som avses i artikel 2.Artikel 2 Detta direktiv skall tillämpas på följande former av ambulerande verksamhet:a) Köp och försäljning av varor:- genom handelsresande och hemförsäljare, gårdfarihandlare eller gatuförsäljare (ur ISIC-grupp 612),- på övertäckta marknadsplatser utan fasta stånd och på utomhusmarknader.b) De verksamhetsformer som omfattas av redan vidtagna övergångsåtgärder, i vilka utövandet av dessa former av verksamhet som handelsresande och hemförsäljare uttryckligen undantas eller inte omnämns.Artikel 3 1. I de fall då ett värdland av de egna medborgare, som vill påbörja någon form av verksamhet enligt i artikel 2, kräver skötsamhetsbevis och bevis att de inte har varit försatta i konkurs eller ettdera av dessa bevis, skall den staten i fråga om medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis för detta godta utdrag ur kriminalregistret eller, om något sådant intyg inte kan uppvisas, motsvarande handling utfärdad av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilken framgår att dessa villkor är uppfyllda.2. I de fall då det i ett värdland på de egna medborgarna ställs särskilda krav på god vandel för att utöva någon form av verksamhet enligt artikel 2, och bevis på att dessa krav är uppfyllda inte kan erhållas enligt den handling som nämns i punkt 1, skall den staten vad gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis för detta godta ett intyg utfärdat av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilken framgår att dessa villkor är uppfyllda. Ett sådant intyg skall hänföra sig till vissa bestämda fakta, som i värdlandet betraktas som relevanta.3. I de fall då det i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland inte utfärdas sådana handlingar, som avses i punkt 1 eller sådana intyg som avses i punkt 2, om god vandel eller att denne inte har varit försatt i konkurs, kan ett sådant bevis ersättas av en försäkran under ed eller, i de stater där detta inte förekommer, av en förklaring på heder och samvete, som avgivits inför behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet eller, där så är lämpligt, inför notarius publicus i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland. En sådan myndighet eller notarius publicus utfärdar intyg, som bekräftar äktheten av försäkran under ed eller förklaring på heder och samvete. En förklaring om att vederbörande inte varit försatt i konkurs kan även avges inför behörig yrkes- eller handelsorganisation i samma land.4. Handlingar som utfärdats i överensstämmelse med punkterna 1, 2 och 3 får inte vara äldre än tre månader.5. Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 12 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda de handlingar som avses i punkterna 1, 2 och 3 och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.6. I de fall då bevis om den finansiella ställningen krävs i värdlandet, skall den staten betrakta intyg som utfärdats av banker i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland som likvärdiga med intyg som utfärdats inom eget territorium.Artikel 4 De medlemsstater där möjligheten att påbörja och utöva sådan verksamhet som avses i artikel 2 kräver innehav av viss behörighet skall se till, att en förmånstagare som ansöker om detta informeras om bestämmelserna rörande den näringsverksamhet som han avser att bedriva innan han etablerar sig eller påbörjar temporär verksamhet.Artikel 5 1. I de fall då möjligheten att påbörja eller utöva någon av de former för näringsverksamhet som nämns i artikel 2 i en medlemsstat är avhängig av innehavet av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter, skall denna medlemsstat såsom tillräckligt bevis för detta godta det faktiska utövandet av ifrågavarande näringsverksamhet i en annan medlemsstat under någon av följande perioder:a) Tre på varandra följande år antingen som egenföretagare eller i ledande befattning på ett företag.b) Två på varandra följande år antingen som egenföretagare eller i ledande befattning på ett företag; förmånstagaren skall kunna styrka, att han för ifrågavarande befattning förvärvat minst tre års föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkesorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.c) Två på varandra följande år antingen som egenföretagare eller i ledande befattning på ett företag; förmånstagaren skall kunna styrka, att han i minst tre år utövat ifrågavarande näringsverksamhet som icke självständig näringsidkare.d) Tre på varandra följande år i ledande befattning, varav minst tre år i teknisk chefsställning med ansvar för en eller flera av företagets avdelningar; förmånstagaren skall kunna styrka, att han för ifrågavarande verksamhet förvärvat minst tre års föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkesorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.Värdlandet kan av medborgarna i andra medlemsstater kräva att verksamheten i fråga skall ha utövats och yrkesutbildningen ha förvärvats inom samma (eller likartad) näringsgren som den inom vilken förmånstagaren vill etablera sig i värdlandet, i den mån som detta krävs av de egna medborgarna.2. I de fall som avses i punkt 1 a och c skall verksamheten i fråga inte ha upphört mer än tio år före dagen för den ansökan som avses i artikel 8. I de fall då en kortare period fastställts för en medlemsstats egna medborgare, kan emellertid denna period även tillämpas på förmånstagarna.Artikel 6 1. I de fall då sådan näringsverksamhet som avses i artikel 2 i en medlemsstat betraktas som industriell verksamhet eller hantverksrörelse och allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter krävs för att utöva denna verksamhet, skall denna medlemsstat utan hinder av bestämmelserna i artikel 5 som tillräckligt bevis för sådana kunskaper och färdigheter godta det faktiska utövandet av ifrågavarande näringsverksamhet i ett annat medlemsland under någon av följande perioder:a) Sex på varandra följande år antingen i självständig ställning eller i ledande befattning på ett företag.b) Tre på varandra följande år antingen i självständig ställning eller i ledande befattning; förmånstagaren skall kunna styrka, att han för verksamheten i fråga förvärvat minst tre års föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkesorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.c) Tre på varandra följande år i självständig ställning under förutsättning att förmånstagaren kan styrka att han i minst fem år varit verksam i icke självständig ställning.d) Fem på varandra följande år i ledande befattning, varav minst tre år i teknisk chefsställning med ansvar för en eller flera av företagets avdelningar; förmånstagaren skall kunna styrka, att han för verksamheten i fråga förvärvat minst tre års föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkesorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.2. I de fall som avses i punkt 1 a och c skall verksamheten i fråga inte ha upphört mer än tio år före dagen för den ansökan som avses i artikel 8. I de fall då en kortare period fastställts för de egna medborgarna i en medlemsstat, kan denna period även tillämpas på förmånstagarna.Artikel 7 Med utövare av näringsverksamhet i ledande befattning i den bemärkelse som anges i artikel 5 och 6 avses den som bedrivit sådan verksamhet i ett industri- eller handelsföretag på ifrågavarande yrkesområdea) antingen som företagsledare eller filialchef, ellerb) som ägarens eller företagsledarens ställföreträdare, i de fall då dessa befattningar innebär ett ansvar som är likvärdigt med ägarens eller företagsledarens ansvar, ellerc) i ledande befattning med uppgifter av kommersiell natur och med ansvar för minst en avdelning inom företaget.Artikel 8 Bevis för att villkoren i artikel 5 och 6 är uppfyllda skall utgöras av ett intyg som utfärdats av behörig myndighet eller instans i vederbörandes ursprungsland eller senaste hemvistland och som denne skall förete som stöd för sin ansökan om tillstånd att utöva ifrågavarande form eller former av verksamhet i värdlandet.Artikel 9 För att uppfylla bestämmelserna i artikel 6 skall, i den utsträckning som krävs1. de medlemsstater där möjligheten att påbörja eller utöva någon av de former av näringsverksamhet som nämns i artikel 2 är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter med kommissionens bistånd informera de övriga medlemsstaterna om det som är mest utmärkande för denna näringsverksamhet,2. den myndighet som utsetts för detta ändamål i förmånstagarens ursprungsland eller senaste hemvistland intyga, vilka former av yrkesmässig eller handelsmässig verksamhet som faktiskt utövats av förmånstagaren och hur länge denna varat; intygen skall avfattas på grundval av den officiella beskrivningen av näringsverksamheten i fråga, som tillhandahålls av den medlemsstat där förmånstagaren varaktigt eller temporärt vill bedriva denna verksamhet,3. värdlandet ge vederbörande tillstånd att utöva näringsverksamheten i fråga efter ansökan förutsatt att den verksamhet som avses i intyget på väsentliga punkter överensstämmer med den beskrivning av näringsverksamheten som meddelats enligt punkt 1 och förutsatt att övriga i denna stat fastställda krav är uppfyllda.Artikel 10 Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 12 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda de kompetensbevis som avses i artikel 8 och 9 och genast informera övriga medlemsstater och kommissionen om detta.Artikel 11 De övergångsbestämmelser som anges i detta direktiv skall tillämpas, till dess regler om en samordning av de nationella bestämmelserna om tillstånd att påbörja och utöva verksamhetsformerna i fråga trätt i kraft.Artikel 12 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de beslut om åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 13 Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 14 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 16 juni 1975.På rådets vägnarR. RYANOrdförande(1) EGT nr C 11, 5.2.1971, s. 43.(2) EGT nr C 42, 30.4.1971, s. 10.(3) EGT nr 2, 15.1.1962, s 32/62 och 36/62.(4) EGT nr L 260, 22.10.1968, s. 1 och 6.(5) EGT nr 56, 4.4.1964, s. 857/64 och 869/64.(6) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.


Avis juridique important

|

31978L0142

Rådets direktiv 78/142/EEG av den 30 januari 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter som innehåller vinylkloridmonomer och är avsedda att komma i kontakt med livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 044 , 15/02/1978 s. 0015 - 0017 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0044  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 20 s. 0087  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0044  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0091  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0091

RÅDETS DIREKTIV av den 30 januari 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter som innehåller vinylkloridmonomer och är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (78/142/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av rådets direktiv 76/893/EEG den 23 november 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel(1), särskilt artikel 3 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I artikel 2 i direktiv 76/893/EEG föreskrivs att material och produkter inte får överföra några ämnen till livsmedel i sådana mängder att de skulle kunna innebära fara för människors hälsa.I artikel 3 i samma direktiv föreskrivs att rådet, enligt bestämmelserna i artikel 100 i fördraget, genom direktiv skall anta särskilda bestämmelser för vissa grupper av material och produkter (särdirektiv). Dessa bestämmelser får innehålla särskilda gränsvärden för migrationen av vissa ämnen till livsmedel, liksom andra regler för att säkerställa att artikel 2 i direktiv 78/893/EEG följs.Att ge stora doser vinylkloridmonomer till försöksdjur har visat sig framkalla skadliga effekter. Sådana effekter skulle också kunna uppstå hos människan.Vetenskapliga livsmedelskommittén har uttalat att halten vinylkloridmonomer i polyvinylklorid och besläktade polymerer bör reduceras så mycket som möjligt och kommittén har samtidigt rekommenderat att inga spår av vinylklorid skall kunna upptäckas i livsmedel eller dricksvatten med en metod som de flesta laboratorier som regel kan tillämpa på flertalet livsmedel.Fortsatt forskning om vinylkloridmonomer pågår för närvarande, men som en försiktighetsåtgärd bör intaget av vinylkloridmonomer begränsas till dess resultaten är kända.En lämplig väg för att uppnå detta mål är att utarbeta ett särdirektiv enligt artikel 3 i direktiv 76/893/EEG, vars allmänna bestämmelser också blir tillämpliga i detta särskilda fall.Detta direktiv berör emellertid inte alla typer av material och produkter som är beredda av vinylkloridpolymerer eller sampolymerer, och medlemsstaterna bör därför få rätt att inte kräva att på etiketter skall lämnas de uppgifter som anges i artikel 7 i direktiv 76/893/EEG i överensstämmelse med de yttranden som avses i punkterna 4 och 5 i den artikeln.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 3 i direktiv 76/893/EEG.2. Detta direktiv avser förekomsten av vinylkloridmonomer i och möjlig migration från material och produkter som beretts med vinylkloridpolymerer eller sampolymerer, härefter kallade "material och produkter", som är avsedda att i färdigt skick komma i kontakt med livsmedel eller som är i kontakt med livsmedel och är avsedda för det ändamålet.Artikel 21. Material och produkter får inte innehålla vinylkloridmonomer i större kvantitet än den som fastställs i bilaga 1.2. Material och produkter får inte till livsmedel som är eller har varit i kontakt med sådana material och produkter överföra någon vinylklorid som kan spåras med den metod som stämmer överens med kriterierna i bilaga 2.Artikel 3Den analysmetod som behövs för att kontrollera att artikel 2 följs skall införas enligt artikel 10 i direktiv 76/893/EEG och skall stämma överens med kriterierna i bilaga 2.Artikel 4Rådet skall ompröva detta direktiv med ledning av rapporter från kommissionen, som utarbetas mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska kunskap som blivit tillgänglig sedan direktivet antagits och som i förekommande fall innehåller förslag till lämpliga åtgärder. Den första rapporten från kommissionen skall överlämnas till rådet senast den 1 januari 1979.Artikel 5Detta direktiv skall inte inverka på nationella bestämmelser om andra möjliga normer enligt artikel 3 i direktiv 76/893/EEG eller på de valmöjligheter som lämnas medlemsstaterna enligt artikel 7.4 och 7.5 i det direktivet.Artikel 61. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 26 november 1979. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstater får skjuta upp införandet av artikel 2.2 och bilaga 2 till dess att en gemenskapsmetod för analys enligt kravet i artikel 3 har antagits.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 januari 1978.På rådets vägnarP. DALSAGEROrdförande(1) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 19.(2) EGT nr C 118, 16.5.1977, s. 70.(3) EGT nr C 114, 11.5.1977, s. 13.BILAGA 1Högsta tillåtna halt vinylkloridmonomer i material och produkterEtt milligram per kilogram i slutprodukten.BILAGA 2Kriterier för metoden att bestämma vinylkloridhalten i material och produkter och att bestämma vinylklorid som utlösts från material och produkter1. Halten vinylklorid i material och produkter och halten vinylklorid som utlösts från material och produkter till livsmedel bestäms genom gaskromatografi med "headspace"-metoden.2. För att bestämma vinylklorid som utlösts från material och produkter till livsmedel skall detektionsgränsen vara 0,01 mg/kg.3. Vinylklorid som utlösts från material och produkter till livsmedel bestäms i princip i livsmedlen. När det i vissa livsmedel av tekniska skäl visar sig omöjligt att göra bestämningen, får medlemsstaterna tillåta att bestämning sker med simulatorer för just dessa livsmedel.


Avis juridique important

|

31983L0417

Rådets direktiv 83/417/EEG av den 25 juli 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa mjölkproteiner (kaseiner och kaseinater) avsedda som livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 237 , 26/08/1983 s. 0025 - 0031 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 13 s. 0077  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 14 s. 0154  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 13 s. 0077  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 14 s. 0154

RÅDETS DIREKTIV av den 25 juli 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa mjölkproteiner (kaseiner och kaseinater) avsedda som livsmedel (83/417/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I vissa medlemsstater gäller lagar och andra författningar som fastställer kriterier för sammansättning och framställning av kaseiner och kaseinater avsedda som livsmedel samt de villkor, som dessa varor måste uppfylla för att en viss beteckning skall få användas eller för att de skall få godkännas för användning vid framställning av andra livsmedel, medan sådana bestämmelser för närvarande saknas i andra medlemsstater.Detta förhållande hindrar den fria rörligheten för kaseiner och kaseinater avsedda som livsmedel och skapar orättvisa konkurrensvillkor för användarna och inverkar därför direkt på upprättandet av en väl fungerande gemensam marknad.Det är därför nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa vilka bestämmelser som skall gälla för dessa varors sammansättning och märkning.Ätliga kaseiner och kaseinater säljs för närvarande normalt inte till konsumenter, men skulle sådan försäljning förekomma, gäller även rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel(4).För att underlätta handeln är det å andra sidan lämpligt att på gemenskapsnivå införa bestämmelser om märkning av ätliga kaseiner och kaseinater som används yrkesmässigt.Europeiska ekonomiska gemenskapens preliminära program för konsumentskydd och konsumentupplysning(5) föreskriver åtgärder inom de områden som är av särskild vikt för skyddet av konsumentens hälsa och säkerhet, framförallt i fråga om livsmedel.Att fastställa de provtagningsförfaranden och analysmetoder som behövs för att kontrollera sammansättning och andra egenskaper hos dessa varor är en åtgärd av teknisk natur som för att förenkla och påskynda handläggningen bör överlämnas till kommissionen.För alla sådana fall då rådet bemyndigar kommissionen att besluta regler som gäller livsmedel, bör det föreskrivas ett förfarande som upprättar ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom rådets beslut 69/414/EEG(6)HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv avser de mjölkproteiner, som anges i bilagorna och vilka är avsedda som livsmedel, samt blandningar av sådana mjölkproteiner.2. I detta direktiv avses med- "kaseiner": mjölkproteinets huvudsakliga beståndsdel som är tvättad och torkad och olöslig i vatten och som genom utfällning har utvunnits ur skummjölk- genom tillsats av syra,- genom mikrobiell syrning,- med hjälp av löpe, eller- med hjälp av andra mjölkkoagulerande enzymeroavsett om utvinningen föregåtts av att man använt jonbytes- och koncentrationsmetoder,- "kaseinater": varor som framställts genom torkning av kaseiner som behandlats med neutraliserande ämnen,- "skummjölk": mjölk från en eller flera kor, utan några tillsatser, där endast fetthalten har reducerats.Artikel 2 Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa- att de varor som anges i bilagorna får marknadsföras endast om de stämmer överens med de definitioner och regler som fastställts i detta direktiv med bilagor, och- att de varor som inte uppfyller kriterierna i bilagorna betecknas och märks på ett sådant sätt att köparen inte vilseleds om deras egenskaper, kvalitet eller användning.Artikel 3 Beteckningarna i bilagorna skall förbehållas de varor som anges där, och de måste användas i handeln som beteckning på dessa varor.Artikel 4 1. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 79/112/EEG eller gemenskapens kommande bestämmelser om märkning av livsmedel, som inte är avsedda för konsumenter, är följande uppgifter de enda som är obligatoriska på förpackningar, behållare eller etiketter på de varor som anges i bilagorna och som måste vara väl synliga, lättlästa och beständiga:a) Den beteckning som har förbehållits dessa varor enligt artikel 3 och, när det gäller kaseinater, uppgift om katjon eller katjoner.b) För varor som marknadsförs som blandningar- orden "blandning av" . . . följda av beteckningarna på de olika varor som ingår i blandningen i fallande storleksordning efter vikt,- i fråga om kaseinat eller kaseinater, uppgift om katjon eller katjoner,- i fråga om blandningar som innehåller kaseinater, uppgift om proteinhalten.c) Nettomängd uttryckt i följande måttenheter: kilogram eller gram. Tills den övergångsperioden är slut, under vilken det är tillåtet att inom gemenskapen använda de brittiska måttenheter som anges i avsnitt D i bilagan till rådets direktiv 71/354/EEG av den 18 oktober 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om måttenheter(7), senast ändrat genom direktiv 76/770/EEG(8), får Irland och Storbritannien med Nordirland tillåta att mängden enbart anges i brittiska måttenheter som har beräknats med följande omräkningsfaktorer:- 1 ml = 0,0352 fluid ounces,- 1 l = 1,760 pints eller 0,220 gallons,- 1 g = 0,0353 ounces (avoirdupois),- 1 kg = 2,205 pounds.d) Namn eller firmanamn och adress för tillverkaren eller förpackaren eller en säljare som är verksam inom gemenskapen.I fråga om den inhemska produktionen får medlemsstaterna dock behålla sådana nationella bestämmelser som kräver närmare uppgifter om tillverkare eller förpackare.e) Ursprungslandets namn, i fråga om varor som importerats från tredje land.f) Tillverkningsdatum eller annan märkning som gör att partiet kan identifieras.2. Medlemsstaterna skall förbjuda att ätliga kaseiner och kaseinater marknadsförs inom deras territorium, om de uppgifter som anges i punkt 1 a, b, e och f inte lämnas på ett språk som köparen lätt förstår, såvida han inte får sådan information på annat sätt. Denna bestämmelse utesluter inte att uppgifterna lämnas på flera språk.De uppgifter som avses i punkt 1 b tredje strecksatsen, c, d och e behöver endast lämnas på en medföljande handling. För bulktransporter av varor gäller detta undantag även punkt 1 b andra strecksatsen och f.Artikel 5 Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens kommande bestämmelser om hälsa och hygien i samband med de basämnen som anges i bilaga 1 och 2 skall sådana varor behandlas med värme så att fosfatasen inaktiveras.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att handel med sådana varor som avses i artikel 1 och som stämmer överens med de definitioner och regler som fastställts i detta direktiv med bilagor inte hindras av icke-harmoniserade nationella bestämmelser om sammansättning, tillverkningsspecifikationer, förpackning eller märkning av dessa varor eller av livsmedel i allmänhet.2. Punkt 1 gäller inte icke-harmoniserade bestämmelser som motiveras av behovet- att skydda folkhälsan,- att förebygga oredlighet, såvida inte sådana bestämmelser kan befaras hindra tillämpningen av definitioner och regler i detta direktiv,- att skydda industriell och kommersiell äganderätt, uppgifter om ursprung och registrerade ursprungsbeteckningar och att förebygga illojal konkurrens.Artikel 7 1. Om en medlemsstat sedan direktivet antagits genom ny information eller omvärdering av tidigare information på goda grunder konstaterar, att något ämne som avses i bilaga 1 och 2 - när det används i de varor som avses där - eller den högsta halten av ett sådant ämne utgör en fara för människors hälsa, även om användningen följer bestämmelserna i detta direktiv, får medlemsstaten inom sitt territorium tillfälligt avbryta eller begränsa tillämpningen av dessa bestämmelser. Den skall omedelbart underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta samt ange skälen för sitt beslut.2. Kommissionen skall snarast möjligt undersöka de skäl som anförts av medlemsstaten och rådgöra med medlemsstaterna inom Ständiga livsmedelskommittén och därefter omedelbart avge sitt yttrande samt vidta lämpliga åtgärder.3. Om kommissionen anser att det krävs ändringar i direktivet för att lösa de problem som avses i punkt 1 och skydda människors hälsa, skall den inleda det förfarande som föreskrivs i artikel 10 för att genomföra dessa ändringar. I sådant fall får den medlemsstat som har vidtagit säkerhetsåtgärder låta dessa bestå tills ändringarna träder i kraft.Artikel 8 Om så behövs skall rådet på förslag av kommissionen fastställa renhetskriterier för de tekniska tillsatser som anges i bilagorna.Artikel 9 Följande skall beslutas med tillämpning av det förfarande som anges i artikel 10:a) De analysmetoder som är nödvändiga för kontroll av de renhetskriterier som avses i artikel 8.b) De provtagningsförfaranden och analysmetoder som behövs för kontroll av sammansättning och tillverkningsspecifikationer vid tiden för tillverkningen av de varor som anges i bilagorna.Artikel 10 1. När denna artikel skall tillämpas skall ordföranden för Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom beslut 69/414/EEG nedan kallad kommittén, hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.2. Kommissionen skall till kommittén överlämna ett förslag till åtgärder som skall beslutas. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom en tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Yttrandet skall avges med en majoritet av minst 45 röster, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall anta förslaget, om det har tillstyrkts av kommittén.b) Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet åtgärder. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.c) Har rådet inte fattat något beslut tre månader efter den dag då frågan hänsköts dit, skall kommissionen besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 11 Detta direktiv gäller inte sådana varor som anges i artikel 1 och som är avsedda för export till tredje land.Artikel 12 Medlemsstaterna skall göra de ändringar i sin lagstiftning som behövs för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. Den sålunda ändrade lagstiftningen skall tillämpas så, att den- tillåter handel med varor som följer bestämmelserna i detta direktiv senast två år efter anmälan av direktivet(9),- förbjuder handel med varor som inte följer bestämmelserna i detta direktiv tre år efter anmälan av direktivet.Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 25 juli 1983.På rådets vägnarC. SIMITISOrdförande(1) EGT nr C 50, 24.2.1979, s. 5.(2) EGT nr C 140, 5.6.1979, s. 174.(3) EGT nr C 247, 1.10.1979, s. 54.(4) EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 1.(5) EGT nr C 92, 25.4.1975, s. 1.(6) EGT nr L 291, 29.11.1969, s. 9.(7) EGT nr L 243, 29.10.1971, s. 29.(8) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 204.(9) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 2 augusti 1983.BILAGA 1 ÄTLIGA KASEINER I. BETECKNINGAR OCH DEFINITIONER a) Med ätligt syrakasein avses ätligt kasein som framställts genom utfällning med användning av de tekniska tillsatser och bakteriekulturer som anges i avsnitt II d och som uppfyller den standard som fastställts i avsnitt II.b) Med ätligt löpekasein avses ätligt kasein som framställts genom utfällning med hjälp av de tekniska tillsatser som avses i avsnitt III d och som uppfyller den standard som fastställts i avsnitt III.II. STANDARD FÖR "ÄTLIGT SYRAKASEIN" a) Väsentliga faktorer i sammansättningen>Plats för tabell>b) Främmande ämnen>Plats för tabell>c) Föroreningar>Plats för tabell>d) Oskadliga tekniska tillsatser och bakteriekulturer som är lämpliga för konsumtioni) - mjölksyra (E 270)- saltsyra- svavelsyra- citronsyra (E 330)- ättiksyra (E 260)- ortofosforsyraii) - vassle- bakteriekulturer som producerar mjölksyrae) Organoleptiska egenskaper>Plats för tabell>III. STANDARD FÖR "ÄTLIGT LÖPEKASEIN" a) Väsentliga faktorer i sammansättningen>Plats för tabell>b) Främmande ämnen>Plats för tabell>c) Föroreningar>Plats för tabell>d) Oskadliga tekniska tillsatser och bakteriekulturer som är lämpliga för konsumtion- löpe- andra mjölkkoagulerande enzymere) Organoleptiska egenskaper>Plats för tabell>BILAGA 2 ÄTLIGA KASEINATER I. BETECKNINGAR OCH DEFINITIONER Med ätliga kaseinater avses kaseinater som framställts av ätliga kaseiner med användning av sådana neutraliserande ämnen av livsmedelskvalitet som anges i avsnitt II d och som uppfyller den standard som anges i avsnitt II.II. STANDARD FÖR "ÄTLIGA KASEINATER" a) Väsentliga faktorer i sammansättningen>Plats för tabell>b) Främmande ämnen>Plats för tabell>c) Föroreningar>Plats för tabell>d) Tekniska tillsatser av livsmedelskvalitet(valfria ämnen för neutralisering och buffring)>Plats för tabell>e) Egenskaper>Plats för tabell>