title: Kommissionens direktiv 2008/86/EG av den 5 september 2008 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp tebukonazol som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (Text av betydelse för EES)

text:
               6.9.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 239/9

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/86/EG
   av den 5 september 2008
   om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp tebukonazol som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställer en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I förteckningen ingår tebukonazol.

               (2)

               I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har tebukonazol utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 8, träskyddsmedel, som definieras i bilaga V till direktiv 98/8/EG.

               (3)

               Danmark utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade den behöriga myndighetens rapport tillsammans med en rekommendation till kommissionen den 11 januari 2006, i enlighet med artikel 14.4 och 14.6 i förordning (EG) nr 1451/2007.

               (4)

               Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 29 november 2007.

               (5)

               Vid granskningen av tebukonazol har det inte framkommit några olösta frågor eller problem som måste behandlas av vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker.

               (6)

               Av de undersökningar som gjorts framgår att biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller tebukonazol kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Det är därför motiverat att tebukonazol tas upp i bilaga I för produkttyp 8 så att godkännanden av biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller tebukonazol kan beviljas, ändras eller återkallas i alla medlemsstater, i enlighet med artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Man har dock konstaterat att det föreligger oacceptabla risker när det gäller in situ-behandling av trä utomhus och behandlat trä som är i kontinuerlig kontakt med vatten. För godkännande av sådan användning krävs att uppgifter lämnas in som visar att produkterna kan användas utan oacceptabla risker för miljön.

               (7)

               Mot bakgrund av resultaten i granskningsrapporten bör man kräva att det ges anvisningar om att behandlat virke efter behandlingen måste lagras på ett ogenomträngligt hårt underlag så att direkt läckage till mark förhindras och så att lakvatten kan samlas upp för återanvändning eller bortskaffande, i enlighet med artikel 10.2 i) d) i direktiv 98/8/EG.

               (8)

               Det är viktigt att bestämmelserna i detta direktiv börjar tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter på marknaden som innehåller det verksamma ämnet tebukonazol behandlas likvärdigt, och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.

               (9)

               En rimlig tid bör tillåtas förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I, så att medlemsstaterna och de berörda parterna ges möjlighet att förbereda sig för att uppfylla de nya kraven, och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12.1 c) ii) i direktiv 98/8/EG.

               (10)

               Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG, framför allt för att bevilja, ändra eller återkalla godkännanden av biocidprodukter i produkttyp 8 som innehåller tebukonazol för att se till att kraven i direktiv 98/8/EG uppfylls.

               (11)

               Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv överensstämmer med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 98/8/EG ska ändras enligt bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 mars 2009 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 april 2010.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdad i Bryssel den 5 september 2008.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUT L 325, 11.12.2007, s. 3.

      BILAGA
      Följande post nr 6 ska föras in i bilaga I till direktiv 98/8/EG:

                     Nr

                     Trivialnamn

                     IUPAC-namn
                     Identifikationsnummer

                     Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad i den biocidprodukt som släpps ut på marknaden

                     Datum för upptagande

                     Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3
                     (utom när det gäller produkter som innehåller mer än ett verksamt ämne, för vilka sista dag för uppfyllande av artikel 16.3 ska vara den dag som fastställs i det senaste beslutet om upptagande av dess verksamma ämnen)

                     Upptagandeperioden löper ut

                     Produkttyp

                     Särskilda bestämmelser (1)

                     ”6

                     tebukonazol

                     1-(4-klorofenyl)-4,4-dimetyl-3-(1,2,4-triazol-1-ylmetyl)pentan-3-ol
                     EG-nr: 403-640-2
                     CAS-nr: 107534-96-3

                     950 g/kg

                     1 april 2010

                     31 mars 2012

                     31 mars 2020

                     8

                     Medlemsstaten ska se till att godkännandena omfattas av följande villkor:

                                 Mot bakgrund av identifierade risker för mark och vatten ska lämpliga riskreducerande åtgärder vidtas för att skydda marken och vattnet. På etiketter och/eller säkerhetsdatablad för produkter som godkänts för industriell användning ska det särskilt anges att nyligen behandlat virke ska lagras under tak eller på en ogenomtränglig hårdgjord yta så att direkt läckage till mark eller vatten förhindras och att lakvatten ska samlas upp för återanvändning eller bortskaffande.

                                 Dessutom får produkter inte godkännas för in situ-behandling av trä utomhus eller för trä som kommer att vara i kontinuerlig kontakt med vatten såvida inte uppgifter lämnas in som visar att produkten kommer att uppfylla kraven i artikel 5 och bilaga VI, om nödvändigt genom vidtagande av lämpliga riskreducerande åtgärder.”

         (1)  För tillämpningen av de gemensamma principerna i bilaga VI, är granskningsrapporternas innehåll och slutsatser tillgängliga på kommissionens webbplats: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31996L0034

Rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 145 , 19/06/1996 s. 0004 - 0009

RÅDETS DIREKTIV 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFSEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av avtalet om socialpolitik som är fogat till protokollet (nr 14) om socialpolitik som är fogat till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 4.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:1. På grundval av protokollet om socialpolitik har medlemsstaterna med undantag för Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (nedan kallade "medlemsstaterna"), som önskar fortsätta på den väg som stakats ut i 1989 års sociala stadga, mellan sig ingått ett avtal om socialpolitiken.2. Arbetsmarknadens parter får i enlighet med artikel 4.2 i avtalet om socialpolitik gemensamt begära att avtalen på gemenskapsnivå genomförs genom beslut av rådet på förslag av kommissionen.3. I punkt 16 i gemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter som gäller principen om likabehandling av kvinnor och män föreskrivs bland annat att det "även bör utarbetas åtgärder som gör det möjligt för kvinnor och män att förena sina åtaganden i arbetsliv och familjeliv".4. Rådet har trots ett omfattande samförstånd inte kunnat besluta om förslaget till direktiv om föräldraledighet och ledighet av familjeskäl (1), i dess lydelse efter ändringen (2) den 15 november 1984.5. I enlighet med artikel 3.2 i avtalet om socialpolitik har kommissionen samrått med arbetsmarknadens parter om en möjlig inriktning för en gemenskapsåtgärd som rör möjligheten att förena arbetsliv och familjeliv.6. Kommissionen som efter detta samråd fann att en gemenskapsåtgärd borde vidtas, har på nytt i enlighet med artikel 3.3 i avtalet samrått med arbetsmarknadens parter om det planerade förslagets innehåll.7. De allmänna branschövergripande organisationerna (UNICE, CEEP och EFS) informerade i ett gemensamt brev av den 5 juli 1995 kommissionen om att de önskade inleda det förfarande som anges i artikel 4 i avtalet.8. De nämnda allmänna branschövergripande organisationerna ingick den 14 december 1995 ett ramavtal om föräldraledighet och de har i enlighet med artikel 4.2 i avtalet till kommissionen överlämnat en gemensam begäran om att detta ramavtal skall genomföras genom beslut av rådet på förslag av kommissionen.9. Rådet uppmanade den 6 december 1994 i sin resolution om vissa perspektiv för socialpolitiken i Europeiska unionen: "Bidrag till ekonomisk och social konvergens i unionen" (3) arbetsmarknadens parter att utnyttja möjligheten att ingå överenskommelser, eftersom arbetsmarknadens parter i allmänhet befinner sig närmare den sociala verkligheten och de sociala problemen. I Madrid välkomnades undertecknandet av detta ramavtal av de medlemmar i Europeiska rådet vilkas stater deltar i avtalet om socialpolitik.10. De undertecknande parterna önskade ingå ett ramavtal med minimikrav för föräldraledighet och frånvaro från arbetet på grund av force majeure och som överlåter till medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter att fastställa villkoren för tillämpning av föräldraledigheten, så att rådande förhållanden inklusive dem som gäller för familjepolitiken i varje medlemsstat beaktas, särskilt vad gäller villkoren för beviljande av föräldraledighet och utnyttjande av rätten till föräldraledighet.11. Ramavtalet genomförs lämpligen genom ett direktiv i enlighet med artikel 189 i fördraget. Detta bör vara bindande för medlemsstaterna med avseende på det resultat som skall uppnås men överlåta åt dem att bestämma form och tillvägagångssätt.12. I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom dessa formuleras i artikel 3b i fördraget, kan målen för detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv begränsar sig till vad som minst krävs för att uppnå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta syfte.13. Kommissionen har utarbetat sitt förslag till direktiv med hänsyn till de undertecknande parternas representativitet, till deras uppdrag, till lagligheten i ramavtalets bestämmelser och till relevanta föreskrifter beträffande små och medelstora företag.14. Kommissionen har i enlighet med sitt meddelande av den 14 december 1993 om genomförandet av protokollet om socialpolitik informerat Europaparlamentet genom att till detta överlämna texten till ramavtalet åtföljd av kommissionens förslag till direktiv och dess motivering.15. Kommissionen har också informerat Ekonomiska och sociala kommittén genom att till denna överlämna texten till ramavtalet åtföljd av kommissionens förslag till direktiv och dess motivering.16. I punkt 4.2 i ramavtalet betonas att genomförandet av avtalets bestämmelser inte får utgöra skäl för att sänka den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna inom det område som omfattas av detta avtal, detta utan att påverka medlemsstaternas och/eller arbetsmarknadens parters rätt att med hänsyn till förändrade omständigheter (inklusive ett införande av en bestämmelse om att rättigheten inte kan överlåtas) utarbeta olika lagar, andra författningar eller avtal, under förutsättning att minimikraven i detta avtal uppfylls.17. I gemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter erkänns vikten av att bekämpa alla former av diskriminering - särskilt de som är grundade på kön, hudfärg, ras, åsikter eller tro.18. I artikel F.2 i Fördraget om Europeiska unionen föreskrivs att "Unionen skall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner".19. På gemensam begäran av arbetsmarknadens parter får en medlemsstat åt dem överlåta att genomföra detta direktiv, på villkor att medlemsstaten vidtar alla nödvändiga åtgärder för att hela tiden kunna säkerställa de resultat som föreskrivs i detta direktiv.20. Genomförandet av ramavtalet bidrar till att uppfylla de mål som anges i artikel 1 i avtalet om socialpolitik.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Genomförande av ramavtalet Syftet med detta direktiv är att genomföra det ramavtal om föräldraledighet som ingicks den 14 december 1995 mellan de allmänna branschövergripande organisationerna (UNICE, CEEP och EFS) och som återfinns i bilagan.Artikel 2 Slutbestämmelser 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 3 juni 1998 eller se till att arbetsmarknadens parter senast den dagen i samförstånd har vidtagit de åtgärder som behövs, och medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att hela tiden kunna säkerställa de resultat som föreskrivs i detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Om det är nödvändigt med hänsyn till särskilda svårigheter eller ett genomförande genom kollektivavtal, får medlemsstaterna förfoga över ytterligare högst ett år.De skall genast underrätta kommissionen om dessa omständigheter.3. När en medlemsstat antar de bestämmelser som anges i punkt 1 skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 3 juni 1996.På rådets vägnarT. TREUOrdförande(1) EGT nr C 333, 9.12.1983, s. 6.(2) EGT nr C 316, 27.11.1984, s. 7.(3) EGT nr C 368, 23.12.1994, s. 6.BILAGA RAMAVTAL OM FÖRÄLDRALEDIGHET INLEDNING Det bifogade ramavtalet innebär ett åtagande av UNICE, CEEP och EFS att införa minimiföreskrifter om föräldraledighet och frånvaro från arbetet på grund av force mejeure, såsom ett viktigt medel för att göra det möjligt att förena arbetsliv och familjeliv och att främja rätten till lika möjligheter för kvinnor och män samt principen om likabehandling av kvinnor och män.EFS, UNICE och CEEP anmodar kommissionen att förelägga rådet detta ramavtal för att rådet genom beslut skall göra dessa minimiföreskrifter tvingande i Europeiska gemenskapens medlemsstater med undantag av Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.I. ALLMÄNNA ÖVERVÄGANDEN 1. Med beaktande av det avtal om socialpolitik, som är fogat till det sociala protokollet som är fogat till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 3.4 och 4.2 i detta, ochmed beaktande av följande:2. I artikel 4.2 i avtalet om socialpolitik föreskrivs att de avtal som ingås på gemenskapsnivå på gemensam begäran av de undertecknade parterna skall genomföras genom beslut av rådet på förslag av kommissionen.3. Kommissionen har meddelat sin avsikt att föreslå en gemenskapsåtgärd som gör det möjligt att förena arbetsliv och familjeliv.4. I gemenskapens stadga om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter fastställs i punkt 16, som gäller principen om likabehandling av kvinnor och män, att åtgärder måste utarbetas för att kvinnor och män skall kunna förena sina åtaganden i arbetsliv och familjeliv.5. I rådets resolution av den 6 december 1994 medges att en effektiv politik för lika möjligheter förutsätter en övergripande och integrerad strategi som möjliggör en bättre planering av arbetstiderna, en större flexibilitet samt en smidigare återgång till arbetslivet och konstateras arbetsmarknadens parters viktiga roll på detta område och för att erbjuda kvinnor och män en möjlighet att förena åtaganden i arbetsliv och familjeliv.6. Åtgärderna för att förena arbetsliv och familjeliv bör uppmuntra till införande av nya, flexibla sätt att organisera arbete och tid som är bättre anpassade till samhällets växlande behov och som bör tillgodose både företagens och arbetstagarnas behov.7. Familjepolitiken bör ses i förhållande till de demografiska förändringarna, effekterna av att befolkningen åldras, att generationerna närmar sig varandra och främjandet av kvinnors deltagande i arbetslivet.8. Männen bör uppmuntras att dela ansvaret för familjen lika och uppmuntras till att utnyttja föräldraledigheten, till exempel genom program för att göra dem medvetna.9. Detta avtal är ett ramavtal som ger minimiföreskrifter och bestämmelser för föräldraledighet, till skillnad från mammaledighet, och för frånvaro från arbetet på grund av force majeure, och det ankommer på medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter att införa kvalifikationskrav och tillämpningsföreskrifter med hänsyn till situationen i varje medlemsstat.10. Medlemsstaterna bör föreskriva bevarandet av de naturaförmåner som medges inom ramen för sjukförsäkringen under en minimiperiod av föräldraledigheten.11. Medlemsstaterna bör också, när detta visar sig vara lämpligt med hänsyn till de nationella förhållandena och budgetsituationen, inrikta sig på att i befintligt skick bevara rätten till socialförsäkringsförmåner under minimiperioden för föräldraledigheten.12. Detta avtal beaktar nödvändigheten av att höja de socialpolitiska kraven, främja konkurrenskraften hos gemenskapens ekonomi och undvika att införa administrativa, finansiella eller juridiska hinder som är utformade på ett sätt som hindrar att små och medelstora företag bildas och utvecklas.13. Arbetsmarknadens parter har de bästa förutsättningarna för att finna lösningar som svarar mot arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov och de bör följaktligen tilldelas en särskild roll i genomförandet och tillämpningen av detta avtal.HAR DE UNDERTECKNANDE PARTERNA SLUTIT DETTA AVTAL.II. INNEHÅLL § 1: Syfte och tillämpningsområde 1. I detta avtal anges minimiföreskrifter som avser att underlätta för föräldrar som arbetar att förena åtaganden i arbetsliv och familjeliv.2. Detta avtal skall tillämpas på alla arbetstagare, kvinnor och män, som har ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande enligt definitionen i den lagstiftning, de kollektivavtal eller den praxis som gäller i varje medlemsstat.§ 2: Föräldraledighet 1. Om inte annat följer av punkt 2.2 ges arbetstagare, kvinnor och män, genom detta avtal en individuell rätt till föräldraledighet med anledning av ett barns födelse eller vid adoption av ett barn för att vårda detta barn under minst tre månader och upp till en bestämd ålder som får vara upp till åtta år och som skall fastställas av medlemsstaterna och/eller av arbetsmarknadens parter.2. För att främja rätten till lika möjligheter för kvinnor och män och principen om likabehandling av kvinnor och män anser de undertecknande parterna att den rätt till föräldraledighet som föreskrivs i punkt 2.1 i princip bör beviljas på så sätt att den inte kan överlåtas.3. Kvalifikationkraven och tillämpningsföreskrifterna för föräldraledighet skall fastställas enligt lag och/eller kollektivavtal i medlemsstaterna med iakttagande av minimiföreskrifterna i detta artikel. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter får bland annata) besluta om huruvida föräldraledigheten beviljas på heltid, deltid, uppdelad eller i form av sparade dagar,b) göra rätten till föräldraledighet beroende av en kvalifikationsperiod i arbete och/eller anställningstid som inte får överskrida ett år,c) anpassa kvalifikationskraven och tillämpningsföreskrifterna för föräldraledighet till de särskilda omständigheter som råder vid adoption,d) fastställa anmälningsperioder inom vilka den arbetstagare som utnyttjar sin rätt till föräldraledighet för arbetsgivaren skall uppge tidpunkterna för föräldraledighetens början och slut,e) fastställa de omständigheter under vilka arbetsgivaren, efter samråd i enlighet med lagstiftning, kollektivavtal och nationell praxis, av skäl som kan rättfärdigas och som sammanhänger med företagets drift får uppskjuta beviljandet av föräldraledigheten (till exempel då arbetet är säsongsbetonat, då någon vikarie inte kunnat uppbringas inom anmälningsperioden, då en betydande del av arbetsstyrkan samtidigt ansöker om föräldraledighet, då en särskild funktion är strategiskt viktig). Svårigheter som uppkommer vid tillämpningen av denna bestämmelse skall lösas i enlighet med nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal och nationell praxis.f) utöver punkt e ovan godkänna särskilda arrangemang för att tillgodose de små företagens behov avseende drift och struktur.4. För att säkerställa arbetstagarnas möjlighet att utnyttja föräldraledigheten skall medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter, i enlighet med nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal eller nationell praxis, vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda arbetstagarna mot uppsägning på grund av att de begär eller tar i anspråk sin rätt till föräldraledighet.5. Vid föräldraledighetens utgång har arbetstagaren rätt att återgå till sitt arbete eller, om detta är omöjligt, till ett likvärdigt eller likartat arbete som överensstämmer med dennes anställningsavtal eller anställningsförhållande.6. De rättigheter som arbetstagaren förvärvat eller står i begrepp att förvärva när föräldraledigheten börjar skall bevaras oförändrade fram till och med föräldraledighetens slut. Vid föräldraledighetens slut skall dessa rättigheter inklusive de ändringar som härrör från nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal eller nationell praxis vara gällande.7. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter skall fastställa vad som skall gälla för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet under föräldraledigheten.8. Alla socialförsäkringsfrågor som hänger samman med detta avtal skall behandlas och avgöras av medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning och med beaktande av kontinuitetens betydelse när det gäller rätten till socialförsäkringsförmåner, särskilt sjuk- och hälsovård.§ 3: Frånvaro från arbetet på grund av force majeure 1. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter skall, i enlighet med nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal och/eller nationell praxis, vidta nödvändiga åtgärder för att ge arbetstagaren rätt till ledighet på grund av force majeure som har samband med trängande familjeskäl vid sjukdom eller olycksfall, som gör arbetstagarens omedelbara närvaro absolut nödvändig.2. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter får fastställa kvalifikationskrav och tillämpningsföreskrifter till punkt 3.1 och begränsa denna rätt till ett särskilt antal dagar om året och/eller för varje tillfälle.§ 4: Slutbestämmelser 1. Medlemsstaterna får tillämpa eller införa bestämmelser som är förmånligare än de som föreskrivs i detta avtal.2. Genomförandet av bestämmelserna i detta avtal får inte utgöra skäl för att sänka den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna inom det område som omfattas av detta avtal och påverkar inte medlemsstaternas och/eller arbetsmarknadens parters rätt att med hänsyn till förändrade omständigheter (inklusive ett införande av en bestämmelse om att rättigheten inte kan överlåtas) utarbeta olika lager, andra författningar eller avtal, under förutsättning att minimiföreskrifterna i det här avtalet iakttas.3. Arbetsmarknadens parters rätt att på lämplig nivå, även europeisk sådan, sluta avtal som anpassar och/eller kompletterar bestämmelserna i detta avtal med hänsyn till särskilda omständigheter påverkas inte av detta avtal.4. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets beslut senast två år efter beslutets antagande eller säkerställa att arbetsmarknadens parter (1) med hjälp av avtal inför nödvändiga bestämmelser före utgången av denna period. Om det med hänsyn till särskilda svårigheter eller ett genomförande med hjälp av kollektivavtal är nödvändigt, får medlemsstaterna förfoga över ytterligare högst ett år för att följa beslutet.5. Förebyggande och behandling av tvister och klagomål till följd av tillämpningen av detta avtal skall ske i enlighet med nationell lagstiftning, nationella kollektivavtal och nationell praxis.6. Utan att det påverkar kommissionens, de nationella domstolarnas och EG-domstolens respektive roller bör alla frågor som har samband med tolkningen av detta avtal på europeisk nivå, av kommissionens i första hand överlämnas till de undertecknande parterna som skall avge ett yttrande.7. De undertecknande parterna skall se över tillämpningen av detta avtal fem år efter dagen för rådets beslut, om någon av parterna i detta avtal begär detta.Utfärdat i Bryssel den 14 december 1995.Fritz VERZETNITSCHOrdförande för EFSEmilio GABAGLIOGeneralsekreterareEFSBoulevard Émile Jacqmain 155B-1210 BrysselAntonio Castellano AUYANETOrdförande för CEEPRoger GOURVÈSGeneralsekreterareCEEPRue de la Charité 15B-1040 BrysselFrançois PERIGOTOrdförande för UNICEZygmunt TYSZKIEWICZGeneralsekreterareUNICERue Joseph II 40B-1040 Bryssel(1) Enligt artikel 2.4 i avtalet om socialpolitik.


Avis juridique important

|

32004L0013

Kommissionens direktiv 2004/13/EG av den 29 januari 2004 om ändring av direktiv 2002/16/EG om användning av vissa epoxiderivat i material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 027 , 30/01/2004 s. 0046 - 0047

Kommissionens direktiv 2004/13/EGav den 29 januari 2004om ändring av direktiv 2002/16/EG om användning av vissa epoxiderivat i material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/109/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel(1), särskilt artikel 3 i detta,efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, ochav följande skäl:(1) I kommissionens direktiv 2002/16/EG av den 20 februari 2002 om användning av vissa epoxiderivat i material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel(2) fastställs vissa bestämmelser för användningen eller förekomsten av 2,2-bis(4-hydroxifenyl)propan bis(2,3-epoxipropyl)eter (BADGE), bis(-hydroxifenyl)metan bis(2,3-epoxipropyl)etrar (BFDGE), Novolacglycidyletrar (NOGE), och vissa av deras derivat, i material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel.(2) I det direktivet föreskrivs att användningen och/eller förekomsten av BADGE vid framställning av dessa material och produkter bara får fortsätta till den 31 december 2004.(3) Vetenskapliga kommittén för livsmedel har begärt toxikologiska uppgifter för att möjliggöra utvärdering av BADGE inom vissa tidsfrister. Vetenskapliga kommittén har också begärt att nya toxikologiska uppgifter skall lämnas för att man skall kunna utvärdera den potentiella carcinogeniteten hos de klorderivat som omfattas av den kvantitativa begränsning som tillämpas i fråga om migration av BADGE enligt bilaga I till direktiv 2002/16/EG.(4) Vetenskapliga kommittén konstaterade den 4 december 2002 att resultatet var negativt i fråga om den potentiella carcinogeniteten hos klorderivat av BADGE och att EU-konsumenternas exponering för BADGE var låg, eftersom halterna av BADGE i livsmedelskonserver minskats betydligt, enligt undersökningar som nyligen gjorts av medlemsstaterna och Europeiska kommissionens gemensamma forskningscentrum. Därför betraktas det som godtagbart att förlänga det provisoriska godkännandet av BADGE under ett år, i väntan på att nya toxikologiska uppgifter lämnas in och utvärderas av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.(5) I direktiv 2002/16/EG anges att bestämmelserna i det direktivet avseende BADGE, BFDGE och NOGE inte skall gälla de material och produkter som är täckta med ytbeläggningar och lim som kommer i kontakt med livsmedel före den 1 mars 2003. Dessa material och produkter får fortsätta att saluhållas, under förutsättning att datum för fyllning anges på materialen och produkterna. För att det inte skall råda någon tvekan om hur materialen och produkterna skall märkas med datum för fyllning, är det lämpligt att fastställa att detta datum får ersättas av det "bäst före"-datum som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG(3) eller annan märkning, exempelvis det varupartinummer som föreskrivs i rådets direktiv 89/396/EEG(4) för livsmedel som förpackas i sådana material och produkter. Det är dock nödvändigt att skapa ett samband mellan sådan annan märkning och datumet för fyllning, så att detta datum alltid kan fastställas.(6) Direktiv 2002/16/EG bör därför ändras.(7) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 2002/16/EG ändras på följande sätt:1) I artikel 2 andra stycket skall datumet "31 december 2004" ersättas med datumet "31 december 2005".2) Artikel 5 skall ersättas med följande:"Artikel 51. Artiklarna 2-4 skall inte gälla de material och produkter som avses i artikel 1.1 andra stycket b och c som kommer i kontakt med livsmedel före den 1 mars 2003.Dessa material och produkter får saluhållas, under förutsättning att datum för fyllning anges på materialen och produkterna. Datum för fyllning får dock ersättas av annan märkning, förutsatt att denna märkning gör det möjligt att fastställa datum för fyllning. Uppgift om datum för fyllning skall på begäran lämnas till behöriga myndigheter eller personer som genomför bestämmelserna i detta direktiv.2. Första stycket skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i direktiv 2000/13/EG."Artikel 21. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 29 januari 2005. De skall till kommissionen genast överlämna texterna till dessa bestämmelser och en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i direktivet.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de viktigaste bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 januari 2004.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 38.(2) EGT L 51, 22.2.2002, s. 27.(3) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.(4) EGT L 186, 30.6.1989, s. 21.


Avis juridique important

|

31992L0026

Rådets direktiv 92/26/EEG av den 31 mars 1992 om klassificeringen vid tillhandahållande av humanläkemedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 113 , 30/04/1992 s. 0005 - 0007 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 22 s. 0032  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 22 s. 0032

RÅDETS DIREKTIV 92/26/EEG av den 31 mars 1992 om klassificeringen vid tillhandahållande av humanläkemedelEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att vidta åtgärder som syftar till att fortlöpande etablera den inre marknaden inom en period som löper ut den 31 december 1992. Den inre marknaden skall omfatta ett område utan inre gränser inom vilket varor, personer, tjänster och kapital skall kunna röra sig fritt.Villkoren för att lämna ut humanläkemedel till allmänheten varierar avsevärt från den ena medlemsstaten till den andra. Läkemedel som säljs fritt i vissa medlemsstater är receptbelagda i andra medlemsstater.I direktiv 91/28/EEG(4) anges för vilka läkemedel reklam som riktar sig till allmänheten är tillåten. Med hänsyn till mediautvecklingen bör villkoren för att lämna ut läkemedel till allmänheten harmoniseras.Vidare har personer som förflyttar sig inom gemenskapen rätt att medföra en skälig mängd läkemedel som de erhållit i laga ordning och som är avsedd för personligt bruk. Det måste också vara möjligt för en person som är bosatt i en medlemsstat att från en annan medlemsstat erhålla en skälig mängd läkemedel för personligt bruk. Det är därför viktigt att harmonisera villkoren för att lämna ut läkemedel till allmänheten.Enligt det nya systemet för registrering av läkemedel inom gemenskapen kommer dessutom vissa läkemedel att omfattas av ett försäljningstillstånd som gäller inom hela gemenskapen. I detta sammanhang måste de rättsliga förutsättningarna för att lämna ut läkemedel som omfattas av försäljningstillstånd för hela gemenskapen läggas fast. Det är därför viktigt att bestämma på vilka grunder gemenskapens beslut skall fattas.Det är därför lämpligt att som ett första steg harmonisera de grundläggande principer som skall tillämpas vid klassificeringen i samband med tillhandahållande av läkemedel inom gemenskapen eller inom den berörda medlemsstaten med utgångspunkt i de principer som redan har slagits fast på detta område av Europarådet liksom även det harmoniseringsarbete som utförts inom ramen för FN i fråga om narkotiska och psykotropa substanser.Detta direktiv skall inte påverka de nationella socialförsäkringssystemen för rabattering och kostnadsersättning i fråga om receptbelagda läkemedel.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv avser de rättsliga villkoren för att tillhandahålla humanläkemedel inom gemenskapen i fråga om- receptbelagda läkemedel, och- receptfria läkemedel.2. Inom ramen för detta direktiv gäller den definition av läkemedel som givits i artikel 1 i rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller läkemedel(5), senast ändrat genom direktiv 89/343/EEG(6). Dessutom avses med recept varje beställning som utfärdats av en yrkesverksam person med behörighet att förskriva läkemedel.Artikel 2 1. När ett försäljningstillstånd utfärdats skall den behöriga myndigheten ange om läkemedlet skall klassificeras som- receptbelagt läkemedel, eller- receptfritt läkemedel.De kriterier som fastställs i artikel 3.1 skall tillämpas vid denna klassificering.2. De behöriga myndigheterna får fastställa underavdelningar för receptbelagda läkemedel. I detta fall skall de utgå från följande klassificering:a) Läkemedel som lämnas ut på recept som får, respektive inte får, förnyas.b) Läkemedel som endast lämnas ut på speciellt läkarrecept.c) Läkemedel som i begränsad utsträckning lämnas ut på recept och endast är avsedda att användas inom vissa specialområden.Artikel 3 1. Läkemedel skall vara receptbelagda om de- kan utgöra en direkt eller indirekt fara, även då de används på ett korrekt sätt, om patienten inte står under tillsyn av läkare, eller- ofta och i betydande omfattning används på ett felaktigt sätt och därigenom kan medföra direkt eller indirekt fara för människors hälsa, eller- innehåller substanser, eller beredningar av substanser, vilkas verkan och/eller sidoeffekter behöver undersökas ytterligare, eller- normalt förskrivs av läkare för att administreras parenteralt.2. Om medlemsstaterna beslutar att införa en underavdelning för läkemedel som endast lämnas ut på speciellt läkarrecept, skall de beakta följande faktorer:- Läkemedlet innehåller en normalt otillåten mängd av en substans som klassificerats som narkotisk eller psykotrop enligt definitionerna i gällande internationella konventioner (Förenta nationernas konventioner av år 1961 och 1971).- Läkemedlet kan, vid felaktig användning, medföra en betydande risk för läkemedelsmissbruk, beroende eller ej avsedd användning i kriminellt syfte.- Läkemedlet innehåller en substans som av försiktighetsskäl bör räknas till denna grupp eftersom den är ny eller på grund av dess särskilda egenskaper.3. Om medlemsstaterna beslutar att införa en underavdelning för läkemedel som endast i begränsad utsträckning lämnas ut mot recept, skall de beakta följande faktorer:- Läkemedlet är uteslutande avsett för sådan behandling som endast kan ges på sjukhus på grund av läkemedlets farmaceutiska egenskaper, eftersom det är nyutvecklat eller av hänsyn till folkhälsan.- Läkemedlet används vid behandling av sjukdomstillstånd som måste diagnosticeras på sjukhus eller institutioner med tillräckliga diagnosmöjligheter, även om administrering och uppföljning kan ske på annan plats.- Läkemedlet är avsett för poliklinikpatienter men kan ge så allvarliga sidoeffekter att en specialist måste förskriva det på lämpligt sätt och särskild tillsyn krävs under hela behandlingen.4. En behörig myndighet kan avstå från att tillämpa punkterna 1, 2 och 3 med beaktande ava) maximal enhetsdos, maximal daglig dos, styrka, läkemedelsform, vissa förpackningstyper, och/ellerb) andra förhållanden vid användningen som myndigheten har angivit.5. Om en behörig myndighet inte klassificerar läkemedel i de underavdelningar som avses i artikel 2.2 skall den inte desto mindre beakta de kriterier som anges i punkterna 2 och 3 i den här artikeln då den fastställer om ett läkemedel skall vara receptbelagt.Artikel 4 Med receptfria läkemedel skall avses sådana läkemedel som inte motsvarar de kriterier som anges i artikel 3.Artikel 5 1. De behöriga myndigheterna skall upprätta en förteckning över receptbelagda läkemedel inom sina respektive territorier, när så är nödvändigt med angivande av förskrivningskategori.2. Då de behöriga myndigheterna efter femårsperiodens utgång skall förnya försäljningstillstånden, eller om nya fakta kommer till deras kännedom, skall de pröva och i tillämpliga fall ändra klassificeringen av läkemedlen med tillämpning av de kriterier som anges i artikel 3.Artikel 6 1. Inom två år efter det att detta direktiv har antagits skall medlemsstaterna överlämna den förteckning som avses i artikel 5.1 till kommissionen och till de övriga medlemsstaterna på dessas begäran.2. Medlemsstaterna skall varje år till kommissionen och till övriga medlemsstater meddela vilka ändringar som gjorts i den förteckning som avses i punkt 1.3. Kommissionen skall inom fyra år efter det att detta direktiv har antagits överlämna en rapport till rådet om hur detta direktiv tillämpas. Denna rapport skall, om så krävs, åtföljas av lämpliga förslag.Artikel 7 Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1993 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 31 mars 1992.På rådets vägnarVictor MARTINSOrdförande(1) EGT nr C 58, 8.3.1990, s. 18.(2) EGT nr C 183, 15.7.1991, s. 178, ochEGT nr C 67, 16.3.1992.(3) EGT nr C 225, 10.9.1990, s. 21.(4) EGT nr L 113, 30.4.92, s. 13.(5) EGT nr 22, 9.2.1965, s. 369/65.(6) EGT nr L 142, 25.5.1989, s. 14.


Avis juridique important

|

31996L0016

Rådets direktiv 96/16/EG av den 19 mars 1996 om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 078 , 28/03/1996 s. 0027 - 0029

RÅDETS DIREKTIV 96/16/EG av den 19 mars 1996 om statistiska undersökningar av mjölk och mjölkprodukterEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv 72/280/EEG av den 31 juli 1972 om de statistiska undersökningar som medlemsstaterna skall genomföra av mjölk och mjölkprodukter (3) har ändrats vid flera tillfällen. Mot bakgrund av nya ändringar bör för tydlighetens skull detta direktiv grundligt omarbetas.För att kunna utföra sina åligganden enligt fördraget och enligt gemenskapsbestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter behöver kommissionen exakt information om produktion och konsumtion av mjölk samt noggrann, regelbunden och kortfristig information om leveranserna av mjölk till företag som behandlar eller förädlar mjölk samt om produktionen av mjölkprodukter i medlemsstaterna.Undersökningar av produktion och användning av mjölk hos lantbrukaren bör göras enligt enhetliga kriterier och mera i detalj, och månatliga undersökningar bör göras i alla medlemsstater hos de företag som behandlar eller förädlar mjölk.För att få jämförbara resultat bör gemensamma kriterier fastställas för undersökningens omfattning, vilka variabler som skall registreras och vilken undersökningsmetodik som skall användas.De erfarenheter som vunnits sedan införandet av tidigare föreskrifter har visat att det är lämpligt att förenkla bestämmelserna, särskilt genom att upphäva kravet på upplysningar om veckoresultat.På grund av den tilltagande betydelsen av mjölkproteinhalten i mjölkprodukter är det nödvändigt att vidta åtgärder för detta.För att underlätta genomförandet av bestämmelserna i detta direktiv, är det lämpligt att fortsätta det nära samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen, särskilt inom ramen för Ständiga kommittén för jordbruksstatistik, vilken inrättades genom beslut 72/279/EEG (4).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna1. skall genomföra undersökningar rörande de grupper av statistiska enheter som anges i artikel 2 med avseende på de uppgifter som närmare anges i artikel 4 och till kommissionens översända resultaten för varje månad, år och treårsperiod,2. skall genomföra årliga undersökningar av produktion och användning av mjölk bland jordbruksföretag såsom de definierats enligt förfarandet i artikel 7,3. får använda data från andra officiella källor om kommissionen godtar det.Artikel 2 De undersökningar som avses i artikel 1.1 skall omfatta följande:1. De företag eller jordbruksföretag som köper mjölk - eller, i förekommande fall, mjölkprodukter - antingen direkt hos ett jordbruksföretag eller hos de företag eller anläggningar som anges i punkt 2 i syfte att omvandla dem/den till mjölkprodukter.2. Företag som samlar in mjölk eller grädde för att helt eller delvis leverera dem vidare i oförädlat skick till de företag som avses i punkt 1.Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att i möjligaste mån förebygga att resultaten dubbelräknas.Artikel 3 1. I detta direktiv avses med mjölk mjölk från ko, får, get och buffel. De månatliga undersökningar som föreskrivs i artikel 4.1 a skall dock omfatta endast komjölk och produkter som framställs av enbart komjölk.2. Förteckningen över de mjölkprodukter som omfattas av undersökningarna skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 7, och denna förteckning får ändras enligt samma förfarande.3. Standarddefinitioner för de måttenheter som skall användas när resultaten redovisas skall utformas i enlighet med förfarandet i artikel 7.Artikel 4 1. De undersökningar som avses i artikel 1.1 skall utformas så att åtminstone den information som nämns i punkterna a, b och c nedan kan lämnas.Frågeformuläret skall utformas så att dubbelräkning undviks.Informationen skall ge besked om följande:a) Månadsvis:i) Kvantiteten av och fetthalten i den insamlade mjölken och grädden och proteinhalten i den insamlade komjölken.ii) Kvantiteten av vissa färska mjölkprodukter behandlade och klara för leverans, samt vissa bearbetade mjölkprodukter.b) Årligen:i) Kvantiteten samt fett- och proteinhalten i tillgänglig mjölk och grädde.ii) Kvantiteten av färska mjölkprodukter behandlade och klara för leverans samt andra framställda mjölkprodukter, uppdelade i produktslag.iii) Användningen av varor i form av helmjölk och skummjölk samt kvantiteten av fett som används vid framställning av mjölkprodukter.c) Vart tredje år (från och med den 31 december 1997):Antalet undersökningsenheter enligt artikel 2, ordnade efter storleksklass.2. För att, inom tre år från detta direktivs ikraftträdande, kunna analysera möjligheten att utvidga den statistiska information som avses i punkt b att omfatta proteinhalten i den huvudsakliga mjölkprodukterna, skall medlemsstaterna under denna period utföra testundersökningar eller studier för att nå detta mål. Kommissionen skall, enligt förfarandet i artikel 7, upprätta ett arbetsprogram för vart och ett av de tre åren.Medlemsstaterna skall årligen till kommissionen överlämna en rapport om genomförandet av detta program, vilken också skall innehålla tillgänglig statistisk information på området samt nödvändiga detaljer för att kunna tolka informationen.Artikel 5 1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket, skall de undersökningar som anges i artikel 1.1 utformas som uttömmande enkäter med avseende på de mejerier som svarar för minst 95 % av den mjölk som insamlas i medlemsstaten, och den resterande kvantiteten skall uppskattas på grundval av representativa urvalsundersökningar eller med hjälp av andra källor.Medlemsstaterna får genomföra de månatliga undersökningarna som avses i artikel 4.1 a i form av representativa stickprov. Slumpfelet får inte överstiga 1 % jämfört med den totala nationella insamlingen (konfidensintervall 68 %).2. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som erfordras för att åstadkomma uttömmande och tillräckligt noggranna resultat. De skall till kommissionen lämna all information som gör det möjligt att fastställa noggrannheten hos de lämnade resultaten, särskilt när det gäller följande:a) De frågeformulär som har använts.b) De försiktighetsåtgärder som har vidtagits för att undvika dubbelräkning.c) De metoder som har använts vid överföringen av erhållna data från frågeformulären till gemenskapens tabeller.Metodrapporter, uppgifternas tillgänglighet och tillförlitlighet samt alla andra frågor av betydelse för tillämpningen av detta direktiv skall en gång om året behandlas av den behöriga arbetsgruppen inom Ständiga kommittén för jordbruksstatistik. Den första metodrapporten skall överföras till kommissionen senast vid slutet av året som följer på detta direktivs ikraftträdande.Artikel 6 1. Tabeller för överföring skall utarbetas i enlighet med förfarandet i artikel 7.Dessa tabeller får ändras enligt samma förfarande.2. Medlemsstaterna skall överföra resultaten som avses i punkt 3, inbegripet de uppgifter som medlemsstaterna enligt nationell lagstiftning eller praxis rörande statistisk insynsskydd har förklarat som insynsskyddade, i enlighet med bestämmelserna i rådets förordning (Euratom, EEG) nr 1588/90 av den 11 juni 1990 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor (5).3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna, snarast möjligt efter det att uppgifterna har sammanfattats och senasta) fyrtiofem dagar efter uppgiftsmånadens utgång, de månadsresultat som avses i artikel 4.1 a,b) i juni året efter uppgiftsåret- de årsresultat som avses i artikel 4.1 b,- den rapport om genomförande som avses i artikel 4.2,c) i september, året efter uppgiftsdagen, de resultat som avses i artiklarna 1.2 och 4.1 c.4. Kommissionen skall sammanställa de uppgifter som medlemsstaterna har överlämnat och underrätta dessa om samtliga resultat.Artikel 7 1. När hänvisning sker till det förfarande som fastställs i denna artikel, skall ordföranden hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för jordbruksstatistik, nedan kallad "kommittén", antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall avge sitt yttrande med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Vid omröstningen i kommittén skall de röster som avges av medlemsstaternas företrädare vägas enligt föredraget artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall anta de föreslagna åtgärderna om de är förenliga med kommitténs yttrande.b) Om de föreslagna åtgärderna inte är förenliga med kommitténs yttrande skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.c) Om rådet inte har beslutat inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 8 Senast den 1 juli 1999 skall kommissionen till rådet avge en rapport om de erfarenheter som vunnits vid genomförandet av direktivet. Vid detta tillfälle skall kommissionen också framlägga resultaten av den analys som avses i artikel 4.2, i förekommande fall jämte förslag om definitiv period.Artikel 9 1. Direktiv 72/280/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 1997.2. Hänvisningar till det upphävda direktivet 72/280/EEG skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1997. De skall genast informera kommissionen om detta.När dessa bestämmelser antas av medlemsstaterna, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller också skall en sådan hänvisning ges när de offentliggörs. Förfarandet för utformningen av denna hänvisning skall antas av medlemsstaterna.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område vilket omfattas av detta direktiv.Artikel 11 Detta direktiv träder i kraft tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 12 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 mars 1996.På rådets vägnarW. LUCHETTIOrdförande(1) EGT nr C 321, 1.12.1995, s. 6.(2) EGT nr C 32, 5.2.1996.(3) EGT nr L 179, 7.8.1972, s. 2. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(4) EGT nr L 179, 7.8.1972, s. 1.(5) EGT nr L 151, 15.6.1990, s. 1.


title: Rådets direktiv 2014/102/EU av den 7 november 2014 om anpassning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning  Text av betydelse för EES

text:
               21.11.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 334/86

         RÅDETS DIREKTIV 2014/102/EU
   av den 7 november 2014
   om anpassning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av anslutningsakten för Kroatien, särskilt artikel 50,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               I artikel 50 i anslutningsakten för Kroatien fastställs att om anslutningen föranleder anpassningar av institutionernas akter antagna före anslutningen, och dessa anpassningar inte återfinns i anslutningsakten eller dess bilagor, ska rådet med kvalificerad majoritet och på förslag från kommissionen i det syftet anta nödvändiga akter, såvida inte den ursprungliga akten antagits av kommissionen.

               (2)

               De relevanta typerna av kroatiska företagsformer bör införas i bilagorna I och II till Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (1) för att fastställa det relevanta tillämpningsområdet för de samordningsåtgärder som i det direktivet föreskrivs för Kroatien. Räckvidden av ändringarna bör begränsas till tekniska anpassningar som krävs till följd av Kroatiens anslutning.

               (3)

               Direktiv 2013/34/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 2013/34/EU ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 20 juli 2015. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   Medlemsstaterna får föreskriva att de i första stycket avsedda bestämmelserna ska tillämpas första gången på finansiella rapporter för det räkenskapsår som börjar den 1 januari 2016 eller under kalenderåret 2016.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 7 november 2014.

            På rådets vägnar

         P. C. PADOAN

            Ordförande

      (1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU av den 26 juni 2013 om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG och om upphävande av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG (EUT L 182, 29.6.2013, s. 19).

      BILAGA
      Direktiv 2013/34/EU ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  I bilaga I ska följande införas efter den uppgift som avser Frankrike:

                              ”—

                              för Kroatien:
                              dioničko društvo, društvo s ograničenom odgovornošću;”

                        .

                  2.

                  I bilaga II ska följande införas efter de uppgifter som avser Frankrike:

                              ”—

                              för Kroatien:
                              javno trgovačko društvo, komanditno društvo, gospodarsko interesno udruženje;”

                        .


Avis juridique important

|

32001L0090

Kommissionens direktiv 2001/90/EG av den 26 oktober 2001 om anpassning till tekniska framsteg för sjunde gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (kreosot) (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 283 , 27/10/2001 s. 0041 - 0043

Kommissionens direktiv 2001/90/EGav den 26 oktober 2001om anpassning till tekniska framsteg för sjunde gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (kreosot)(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/41/EG(2), särskilt artikel 2 a i detta, införd genom rådets direktiv 89/678/EEG(3), ochav följande skäl:(1) I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/60/EG av den 20 december 1994 om ändring för fjortonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(4) införs vissa begränsningar av användning och utsläppande på marknaden av kreosot.(2) En undersökning(5) har nyligen visat att kreosot har större potential att orsaka cancer än vad man tidigare trott.(3) Undersökningen överlämnades till Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö för granskning(6). Kommittén fann att undersökningen var väl utformad, att det finns vetenskapliga bevis till stöd för uppfattningen att konsumenterna löper risk att drabbas av cancer på grund av kreosot med en halt av benso-a-pyren (BaP) på mindre än 0,005 % viktprocent och/eller från trä innehållande sådan kreosot, och att riskens storlek tydligt ger anledning till oro.(4) En analys av fördelarna och nackdelarna med ytterligare begränsningar av utsläppandet på marknaden och användningen av kreosot(7) har bl.a. visat att merparten av den industriella användningen i gemenskapen redan rör kreosot som innehåller mindre än 0,005 viktprocent benso-a-pyren, och det har framkommit att hälsoriskerna från sådan kreosot och/eller trä som innehåller sådan kreosot kan förmodas vara låga vid industriell tillämpning.(5) Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden(8) kommer godkännandet av biocider att harmoniseras på gemenskapsnivå. I enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1896/2000 av den 7 september 2000 om första fasen av det program som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om biocidprodukter(9) skall bedömning av träskyddsmedel prioriteras inom det översynsprogram som inrättats enligt direktiv 98/8/EG. I väntan på att bestämmelserna i direktiv 98/8/EG skall harmoniseras måste begränsningarna för kreosot anpassas till tekniska framsteg.(6) Detta direktiv påverkar inte rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(10) och de minimikrav som däri anges till skydd av arbetstagare samt de särdirektiv som avses i artikel 16.1 i det direktivet, i synnerhet rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet(11) och rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska ämnen i arbetet(12).(7) Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffandet av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga I till direktiv 76/769/EEG anpassas till tekniska framsteg enligt bilagan till det här direktivet.Artikel 21. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga i för att följa detta direktiv senast den 31 december 2002 och skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser senast från och med den 30 juni 2003.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 oktober 2001.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) EGT L 262, 27.9.1976, s. 24.(2) EGT L 194, 18.7.2001, s. 36.(3) EGT L 398, 30.12.1989, s. 24.(4) EGT L 365, 31.12.1994, s. 1.(5) Dermal Carcinogenicity Study of two Coal Tar Products by Chronic Epicutateous Application in Male CD-1 Mice (78 weeks), slutrapport från Fraunhofer Institute of Toxicity and Aerosol Research (Hannover, Tyskland).(6) Yttrande: Cancer risk to consumers from Creosote containing less than 50 ppm benzo-[a]-pyrene and/or from wood treated with such Creosote and estimation of respective magnitude. Avgivet vid kommitténs åttonde plenarsammanträde i Bryssel den 4 mars 1999.Internet: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/out29_en.html.(7) Analysis on the Advantages and Drawbacks of Restrictions on the Marketing and Use of Creosote, Risk and Policy Analysts Limited, (Norfolk, Förenade kungariket).(8) EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.(9) EGT L 228, 8.9.2000, s. 6.(10) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(11) EGT L 196, 26.7.1990, s. 1.(12) EGT L 131, 5.5.1998, s. 11.BILAGABilaga I till direktiv 76/769/EEG, punkt 32, skall ersättas med följande: >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31993L0089

Rådets direktiv 93/89/EEG av den 25 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 279 , 12/11/1993 s. 0032 - 0038 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 5 s. 0037  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 5 s. 0037

RÅDETS DIREKTIV 93/89/EEG av den 25 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturerEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 75 och 99 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:Det är en förutsättning för att kunna avlägsna snedvridning av konkurrensen mellan transportföretag i medlemsstaterna att avgiftssystemen harmoniseras och att rättvisa ordningar införs för att ta ut infrastrukturkostnader av åkare.Dessa mål kan endast uppnås i etapper.En viss harmonisering av punktskatt på bränsle har uppnåtts genom antagandet av rådsdirektiven 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av punktskatter på mineraloljor () och 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatserna på mineraloljor ().Under nuvarande omständigheter bör anpassningen av nationella avgiftssystem begränsas till kommersiella fordon vars högsta tillåtna bruttolastvikt överstiger en viss nivå.För detta ändamål bör vissa minimiskattesatser bestämmas för de fordonsskatter som för närvarande tillämpas av medlemsstaterna eller som eventuellt kommer att ersätta dessa.Några medlemsstater kommer att vara tvungna att kraftigt höja nivån på den fordonsskatt som för närvarande tillämpas. För att göra det möjligt att anpassa situationen gradvis bör en bestämmelse införas om en övergångstid under vilken dessa medlemsstater kan tillämpa nedsatta skattesatser.Viss lokal inhemsk transportverksamhet med liten inverkan på gemenskapens transportmarknad har för närvarande nedsatta fordonsskattesatser. Medlemsstaterna bör för att säkerställa en smidig övergång bemyndigas att föreskriva om tillfälliga undantag från minimiskattesatserna.Medlemsstaterna bör tillåtas att tillämpa nedsatta skattesatser eller undantag för fordon vars användning sannolikt inte kan inverka på gemenskapens transportmarknad.För att göra det möjligt att ta hänsyn till vissa speciella situationer bör ett förfarande fastställas som tillåter medlemsstaterna att behålla ytterligare undantag och nedsättningar.Befintliga snedvridningar av konkurrensen kan inte avlägsnas enbart genom harmonisering av skatter och punktskatter, men tills tekniskt och ekonomiskt lämpligare avgiftsformer införs kan sådana snedvridningar minskas genom möjligheten att behålla eller införa vägtullar och införa trafikavgift på motorvägar och under vissa förhållanden andra vägtrafikavgifter.Vägtullar och trafikavgifter bör inte vara diskriminerande, medföra orimliga formaliteter eller skapa hinder vid inre gränser. Satserna på trafikavgifterna bör grunda sig på hur länge infrastrukturen i fråga kommer att användas.För att säkerställa att trafikavgifter och vägtullar tillämpas enhetligt bör vissa regler fastställas för hur dessa får tillämpas, såsom de egenskaper hos infrastrukturen som sådana trafikavgifter och vägtullar är tillämpliga på, maximiskattesatsen på trafikavgifterna och de allmänna bestämmelser som skall uppfyllas.I detta sammanhang kan två eller fler medlemsstater samarbeta för att införa ett gemensamt system för trafikavgifter förutsatt att det uppfyller några ytterligare villkor. Ett sådant system kan ta hänsyn till den särskilda geografiska och ekonomiska situationen för åkare i vissa medlemsstater, vilken i vissa fall försvåras på grund av politisk oro i tredje land.En exakt tidtabell bör anges för att revidera bestämmelserna i detta direktiv och för att överväga sådana anpassningar av dem som kan visa sig nödvändiga för ett mer tekniskt avgiftssystem.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Allmänna bestämmelserArtikel 1Medlemsstaterna skall om det är nödvändigt anpassa sina system för fordonsskatt, vägtullar och trafikavgifter i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv.Detta direktiv skall inte gälla för fordon som utför transportverksamhet uteslutande på medlemsstaternas utomeuropeiska territorier.Det skall inte gälla för fordon registrerade på Kanarieöarna, i Ceuta och Melilla, på Azorerna eller Madeira och som utför transportverksamhet uteslutande i dessa territorier eller mellan dessa territorier och spanska och portugisiska fastlandet.Artikel 2I detta direktiv avses med P motorväg: väg som är utformad och byggd särskilt för motortrafik, som inte betjänar fastigheter som gränsar till den och som i)utom vid speciella punkter eller tillfälligt, är försedd med skilda körbanor för trafik i två riktningar, skilda från varandra genom en mittsträng som inte är avsedd för trafik, eller undantagsvis med andra medel, ii)inte korsar annan väg, järnväg, spårvägslinje, eller gångstig på samma plan iii)är särskilt skyltad som motorväg, P vägtull: betalning av ett bestämt belopp för ett fordon som tillryggalägger ett avstånd mellan två punkter på den infrastruktur som anges i artikel 7 d; beloppet skall grundas på det avstånd som tillryggalagts och på fordonskategori, P trafikavgift: betalning av ett bestämt belopp som ger fordonet rätt att under en given tid använda de infrastrukturer som anges i artikel 7 d, P fordon: motorfordon eller ledad fordonskombination uteslutande för godstransporter på väg och med en högsta tillåten bruttovikt av minst 12 ton.FordonsbeskattningArtikel 31. De fordonsskatter som avses i artikel 1 är följande: P Belgien: taxe de circulation sur les véhicules automobiles/verkeersbelasting op de autovoertuigen P Danmark: vægtafgift af motorkøretøjer m.v. P Tyskland: Kraftfahrzeugsteuer P Grekland: ÔÝëç êíêëïöïñßáò P Spanien:a) impuesto sobre vehículos de tracción mecánicab) impuesto sobre actividades económicas (endast vad gäller de avgifter som läggs på motorfordon) P Frankrike:a) taxe spéciale sur certains véhicules routiersb) taxe différentielle sur les véhicules à moteur, P Irland: vehicle excise duty P Italien:a) tassa automobilisticab) addizionale del 5 % sulla tassa di automobilistica P Luxemburg:taxe sur les véhicules automoteurs P Nederländerna:motorrijtuigenbelasting, P Portugal:a) imposto de camionagemb) imposto de circulação, P Storbritannien: vehicle excise duty.2. Medlemsstater som ersätter någon skatt som finns angiven i punkt 1 med en annan skatt av samma slag skall anmäla detta till kommissionen som skall göra nödvändiga ändringar.Artikel 4Förfarandena för uttaxering och indrivning av de skatter som anges i artikel 3 skall bestämmas av varje medlemsstat.Artikel 5Vad avser fordon registerade i medlemsstaterna skall de skatter som anges i artikel 3 tas ut endast av den medlemsstat där fordonet är registerat.Artikel 61. Oavsett strukturen på de skatter som anges i artikel 3 skall medlemsstaterna bestämma skattesatserna så att ingen skattesats för någon fordonskategori, eller underkategori som anges i bilagan är lägre än den minimiskattesats som fastställs i den bilagan.2. Fram till och med den 31 december 1997 skall Frankrike, Grekland, Italien, Portugal och Spanien bemyndigas att tillämpa satser som är lägre än, men minst 50 % av, de lägsta satser som fastställs i bilagan.3. Medlemsstaterna kan tillämpa nedsatta skattesatser eller göra undantag för P fordon som används för nationella eller civila försvarsändamål, av brand- eller andra utryckningstjänster, och av polisen, och fordon som används för vägunderhåll, P fordon som endast tillfälligt körs på allmänna vägar i den medlemsstat där fordonet är registrerat och som används av fysiska eller juridiska personer vars huvudsysselsättning inte är godstransport, förutsatt att den transportverksamhet som utförs av dessa fordon inte orsakar snedvridningar av konkurrensen och under förutsättning att kommissionen samtycker.4. Om inte annat följer av den rapport som avses i artikel 12 kan medlemsstaterna fram till den 1 juli 1998 tillämpa särskilda undantag för fordon med högst tre axlar som används endast för lokala nationella transporter.Tillämpningen av dessa undantag skall utvärderas regelbundet av kommissionen som årligen skall rapportera till rådet.5. a) Rådet kan enhälligt på förslag av kommissionen tillåta en medlemsstat att behålla ytterligare undantag från eller ytterligare nedsättning av fordonsskatter på grund av en särskild politik av socioekonomisk art eller knuten till den statens infrastruktur. Sådana undantag eller nedsättningar kan bara gälla för fordon registrerade i den medlemsstat som utför transportverksamheten uteslutande inom en väl definierad del av dess territorium.5. b) Varje medlemsstat som önskar behålla ett sådant undantag eller en sådan nedsättning skall underrätta kommissionen om detta och skall också till den lämna all nödvändig information. Kommissionen skall inom en månad underrätta de andra medlemsstaterna om det föreslagna undantaget eller nedsättningen.Rådet skall anses ha givit tillåtelse till att bibehålla det föreslagna undantaget eller nedsättningen om varken kommissionen eller någon medlemsstat inom en period av två månader räknat från det datum när de andra medlemsstaternas informerades i enlighet med föregående stycke, begärt att saken skulle undersökas av rådet.6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 3, 4 och 5 och att artikel 6 i rådets direktiv 92/106/EEG av den 7 december 1992 om upprättandet av gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna (), får medlemsstaterna inte bevilja några undantag från eller nedsättning av de skatter som anges i artikel 3 som skulle göra den debiterbara skatten lägre än det minimibelopp som anges i punkterna 1 och 2.7. De minimiskattesatser som anges i punkt 1 skall förbli oförändrade fram till den 31 december 1997. Efter den dagen skall rådet med hänsyn till de villkor som fastställs i fördraget, anpassa minimiskattesatserna i fråga när det är tillämpligt.Vägtullar och trafikavgifterArtikel 7Medlemsstaterna kan behålla eller införa vägtullar och/eller införa trafikavgifter enligt följande:a)Vägtullar och trafikavgifter får inte tas ut samtidigt för användandet av ett och samma vägavsnitt. Medlemsstaterna kan emellertid ta ut vägtullar på nätverk där trafikavgifter tas ut, för användande av broar, tunnlar och bergspass.b)Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 8.2 e och 9 gäller att vägtullar och trafikavgifter inte får diskriminera direkt eller indirekt på grund av åkarens nationalitet eller fordonets ursprung eller bestämmelseort.c)Vägtullar och trafikavgifter skall tillämpas och drivas in och deras betalning övervakas på ett sådant sätt att det orsakar så litet hinder som möjligt för det fria trafikflödet och att obligatoriska kontroller vid gemenskapens inre gränser undviks. För att uppnå detta skall medlemsstaterna samarbeta särskilt för att utarbeta metoder så att transportörerna kan betala trafikavgifter, särskilt utanför de medlemsstater i vilka de tillämpas.d)Vägtullar och trafikavgifter skall bara tas ut av dem som använder motorvägar eller andra flerfiliga vägar av motorvägskaraktär, broar, tunnlar och bergspass.I en medlemsstat där det inte finns något allmänt motorvägsnät eller tvåfiliga vägar med skilda körbanor med liknande egenskaper kan emellertid vägtullar och trafikavgifter tas ut av användarna av väg i den högsta kategorin i den medlemsstaten.Efter samråd med kommissionen i enlighet med det förfarande som fastställs i rådets beslut av den 21 mars 1962 om ett förfarande för föregående granskning och samråd vad avser vissa lagar och andra författningar om transport föreslagna i medlemsstaterna (), kan avgifter också tas ut av användare av vissa avsnitt av huvudledsnätet, särskilt då det finns säkerhetsskäl att göra detta.e)En medlemsstat kan föreskriva att fordon registrerade i den staten skall avkrävas trafikavgifter för användande av hela vägnätet inom dess territorium.f)Trafikavgifter skall bestämmas av den berörda medlemsstaten till ett belopp som är högst 1 250 ecu per år inklusive administrationskostnader. Inom detta maximibelopp skall medlemsstaterna vara bemyndigade att fastställa trafikavgifter i förhållande till nationell fordonsskatt.Den 1 januari 1997 och vartannat år därefter skall detta maximibelopp revideras. Rådet skall med hänsyn till de villkor som fastställs i fördraget göra de eventuella nödvändiga ändringarna.g)Trafikavgiftssatser skall stå i förhållande till hur länge som infrastrukturen används.En medlemsstat skall vara bemyndigad att tillämpa endast årliga skattesatser för fordon registrerade i den medlemsstaten.h)Vägtullsatser skall vara relaterade till bygg- och hanteringskostnader och till utvecklingen av det berörda infrastrukturnätverket.Artikel 81. Två eller flera medlemsstater kan samarbeta för att införa ett gemensamt trafikavgiftssystem som är tillämpligt inom hela deras sammanlagda territorier. I så fall skall dessa medlemsstater säkerställa att kommissionen är nära engagerad i detta och i systemets påföljande funktion och eventuella ändring.2. Om inte annat följer av artikel 7 skall ett gemensamt system vara avhängigt av följande villkor:a)Den gemensamma årliga trafikavgiften skall fastställas av de deltagande medlemsstaterna på en nivå som inte är högre än den sats som anges i artikel 7 f.b)Betalning av den gemensamma trafikavgiften skall ge tillgång till det nätverk som definieras av varje deltagande medlemsstat i enlighet med artikel 7 d.c)Andra medlemsstater kan ansluta sig till det gemensamma systemet.d)En skala skall slutligen fastställas av de deltagande medlemsstaterna genom vilken var och en av dem kommer att motta en skälig andel av de upplupna inkomsterna från trafikavgiften.e)Deltagande medlemsstater kan fram till senast den 31 december 1997 tillämpa en lämplig nedsättning av trafikavgiftssatserna för fordon registrerade i vissa medlemsstater där det finns skillnader i ekonomisk utveckling och som är missgynnade på grund av sin särskilda geografiska belägenhet som i vissa fall försvåras genom politisk oro i visst tredje land.Artikel 9Efter samråd med kommissionen enligt det förfarande som fastställs i rådets beslut av den 21 mars 1962 kan särskilda anordningar göras av de berörda medlemsstaterna i fråga om gränsområden.SlutbestämmelserArtikel 10Detta direktiv skall inte hindra medlemsstaternas tillämpning ava) särskilda skatter eller avgiftera)  P som tas ut vid fordonsregistrering ellera)  P läggs på fordon eller last med avvikande vikt eller dimension,b) parkeringsavgifter och särskilda stadstrafikavgifter,c) justeringsavgifter som är särskilt utformade för att bekämpa tids- och platsrelaterad trafikbelastning.Artikel 111. För tillämpningen av detta direktiv skall värdet på ecun i nationell valuta bestämmas en gång om året. De satser som skall tillämpas skall vara de som gäller den första arbetsdagen i oktober och offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och skall träda i kraft från och med den 1 januari följande kalenderår.2. Medlemsstaterna kan behålla de belopp som är i kraft vid tiden för den årliga anpassningen enligt punkt 1, om omvandlingen av beloppen uttryckta i ecu skulle resultera i en ändring på mindre än 5 % eller 5 ecu, varvid det lägre beloppet skall väljas, uttryckt i nationell valuta.Artikel 121. Senast den 31 december 1997 skall kommissionen framlägga en rapport för rådet om genomförandet av detta direktiv med hänsyn till den tekniska utvecklingen och utvecklingen av trafikbelastningen.Medlemsstaterna skall senast den 1 juni 1997 lämna kommissionen den information som denna behöver för att kunna utarbeta rapporten.Om det är nödvändigt skall den rapporten åtföljas av förslag till att utarbeta en kostnadsdebiteringsordning som bygger på territorialprincipen, och där inte de nationella gränserna spelar någon framträdande roll.2. Medlemsstater som inför elektroniska system för vägtullar och/eller trafikavgifter skall dessutom beakta att det är önskvärt att uppnå samverkan mellan dessa system.Artikel 131. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1995. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar sådana bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämnatexterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 14Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 25 oktober 1993.På rådets vägnarPh. MAYSTADTOrdförande() EGT nr C 79, 26.3.1988, s. 8,EGT nr C 75, 20.3.1991, s. 1 ochEGT nr C 311, 27.11.1992, s. 63.() EGT nr C 158, 26.6.1989, s. 519,EGT nr C 150, 15.6.1992, s. 324 ochEGT nr C 21, 25.1.1993, s. 522.() EGT nr C 208, 8.8.1988, s. 32,EGT nr C 159, 17.6.1991, s. 21 ochEGT nr C 19, 25.1.1993, s. 74.() EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 12.() EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 19.() EGT nr L 368, 17.12.1992, s. 38.() EGT nr L 23, 3.4.1962, s. 720. Beslutet ändrat genom rådets beslut av den 22 november 1973 (EGT nr L 347, 17.12.1973, s. 48).BILAGA>Plats för tabell>>Plats för tabell>