title: Rådets direktiv (EU) 2016/881 av den 25 maj 2016 om ändring av direktiv 2011/16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning

text:
                  3.6.2016

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 146/8

            RÅDETS DIREKTIV (EU) 2016/881
      av den 25 maj 2016
      om ändring av direktiv 2011/16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 113 och 115,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
      efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
      med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
      med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
      i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  På senare år har skattebedrägeri och skatteundandragande blivit ett allt större problem och en stor källa till oro i Europeiska unionen och globalt. Det automatiska utbytet av upplysningar är ett viktigt instrument i detta avseende: i sitt meddelande av den 6 december 2012 med en handlingsplan för att stärka kampen mot skattebedrägeri och skatteundandragande, framhöll kommissionen behovet av att fortsätta att arbeta intensivt med att främja automatiskt informationsutbyte som framtida europeisk och internationell standard för insyn och informationsutbyte i skattefrågor. Europeiska rådet begärde i sina slutsatser av den 22 maj 2013 att det automatiska informationsutbytet på både EU-nivå och global nivå skulle utökas, i syfte att bekämpa skattebedrägeri, skatteundandragande och aggressiv skatteplanering.

                  (2)

                  Eftersom multinationella koncerner bedriver verksamhet i olika länder, har de möjlighet att utnyttja aggressiva skatteplaneringsmetoder som inte är tillgängliga för inhemska företag. När multinationella koncerner gör detta, kan detta drabba inhemska företag, vanligtvis små och medelstora företag, eftersom deras skattebörda blir högre än de multinationella koncernernas. Å andra sidan kan alla medlemsstater drabbas av inkomstförluster och det finns risk för konkurrens för att locka till sig multinationella koncerner genom att erbjuda dem ytterligare skatteförmåner.

                  (3)

                  Medlemsstaternas skattemyndigheter behöver omfattande och relevanta upplysningar om multinationella koncerners struktur, internprissättningspolicy och interna transaktioner inom och utanför unionen. Dessa upplysningar kommer att göra det möjligt för skattemyndigheterna att reagera på skadlig skattepraxis, genom att göra ändringar i lagstiftningen eller genom att göra lämpliga riskbedömningar och skatterevisioner, och att fastställa om företag har använt sig av ett förfarande som innebär att man på konstlad väg överför betydande inkomstbelopp till skatteförmånliga miljöer.

                  (4)

                  Ökad transparens gentemot skattemyndigheter kan få till effekt att multinationella koncerner får ett incitament att överge vissa metoder och betala sin skäliga andel av skatten i det land där vinsterna görs. Att öka transparensen för multinationella koncerner utgör därför en väsentlig del i arbetet med att motverka skattebaserosion och flyttning av vinster.

                  (5)

                  Resolutionen från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar om en uppförandekod om dokumentationskrav för internprissättning för företag i intressegemenskap i Europeiska unionen (3) ger redan multinationella koncerner i unionen en metod för att lämna upplysningar till skattemyndigheter om global affärsverksamhet och strategier för internprissättning (nedan kallad central dokumentation) och om den lokala enhetens konkreta transaktioner (nedan kallad lokal dokumentation). Uppförandekoden om dokumentationskrav för internprissättning för företag i intressegemenskap i Europeiska unionen innehåller dock för närvarande inte någon mekanism för inlämnande av en land-för-land-rapport.

                  (6)

                  I land-för-land-rapporten bör multinationella koncerner varje år och för varje skattejurisdiktion i vilken de bedriver affärsverksamhet lämna upplysningar om intäkter, vinst före inkomstskatt samt betald och upplupen inkomstskatt. Multinationella koncerner bör också redovisa antal anställda, aktiekapital, ackumulerade vinstmedel och materiella anläggningstillgångar i varje skattejurisdiktion. Multinationella koncerner bör dessutom identifiera vilken skattejurisdiktion varje enhet inom koncernen bedriver verksamhet i och lämna en indikation om den affärsverksamhet varje enhet bedriver.

                  (7)

                  För att uppnå en effektivare användning av offentliga medel och minska den administrativa bördan för multinationella koncerner bör kravet på rapportering endast gälla för multinationella koncerner med en årlig koncernintäkt som överstiger ett visst belopp. Detta direktiv bör säkerställa att samma upplysningar samlas in och görs tillgängliga för skattemyndigheterna i hela unionen.

                  (8)

                  För att säkerställa en väl fungerande inre marknad är det nödvändigt att unionen sörjer för en rättvis konkurrens mellan unionsbaserade multinationella koncerner och icke unionsbaserade multinationella koncerner, där en eller flera av enheterna är lokaliserade inom unionen. Båda bör därför omfattas av kravet på rapportering. I syfte att säkerställa en smidig övergång bör medlemsstaterna dock kunna skjuta upp kravet på rapportering ett år för ingående enheter med hemvist i en medlemsstat som inte är yttersta moderföretag i multinationella koncerner eller deras ställföreträdande moderföretag.

                  (9)

                  Medlemsstaterna bör fastställa regler om sanktioner för överträdelse av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Medlemsstaterna behåller rätten att välja sanktioner, men de fastställda sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

                  (10)

                  För att säkerställa en väl fungerande inre marknad är det nödvändigt att se till att medlemsstaterna antar samordnade bestämmelser om kravet på transparens i multinationella koncerner.

                  (11)

                  Vad gäller utbyte av upplysningar mellan medlemsstaterna föreskrivs redan i rådets direktiv 2011/16/EU (4) obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar på ett antal områden.

                  (12)

                  Det obligatoriska automatiska utbytet av land-för-land-rapporter mellan medlemsstater bör i varje enskilt fall inbegripa en fastställd uppsättning grundläggande upplysningar som skulle vara tillgängliga för de medlemsstater i vilka, enligt upplysningarna i land-för-land-rapporten, en eller flera enheter i den multinationella koncernen antingen har skatterättslig hemvist eller är skattskyldiga med avseende på den affärsverksamhet som bedrivs genom en multinationell koncerns fasta driftställe.

                  (13)

                  För att minimera kostnader och administrativ börda både för skattemyndigheter och multinationella koncerner är det nödvändigt att fastställa regler som överensstämmer med den internationella utvecklingen och på ett positivt sätt bidrar till genomförandet. Den 19 juli 2013 presenterade OECD sin handlingsplan om skattebaserosion och flyttning av vinster (BEPS-handlingsplanen), som är ett viktigt initiativ för att ändra befintliga internationella skatteregler. Den 5 oktober 2015 lade OECD fram sina slutliga rapporter, som godkändes av G20-ländernas finansministrar. Under mötet den 15 och 16 november 2015 godkändes också OECD-paketet av G20-ledarna.

                  (14)

                  Arbetet med punkt 13 i BEPS-handlingsplanen resulterade i en uppsättning standarder för att lämna upplysningar om multinationella koncerner, inklusive den centrala dokumentationen, den lokala dokumentationen och land-för-land-rapporten. Det är därför lämpligt att beakta OECD-standarderna när reglerna för land-för-land-rapporten fastställs.

                  (15)

                  Om en ingående enhet inte kan erhålla eller förvärva all den information som krävs för att uppfylla rapporteringskravet enligt detta direktiv, skulle medlemsstaterna kunna betrakta detta som ett tecken på att det föreligger ett behov av övergripande riskanalys av internprissättning och andra risker med anknytning till skattebaserosion och flyttning av vinster relaterade till denna multinationella koncern.

                  (16)

                  När en medlemsstat fastställer att en annan medlemsstat systematiskt har underlåtit att automatiskt tillhandahålla land-för-land-rapporter, bör den sträva efter att samråda med denna medlemsstat.

                  (17)

                  Unionens åtgärder i samband med land-för-land-rapportering bör även i fortsättningen ta särskild hänsyn till den framtida utvecklingen på OECD-nivå. Vid genomförandet av detta direktiv bör medlemsstaterna använda 2015 års slutliga rapport om åtgärd 13 i det av OECD utarbetade OECD/G20-projektet om skattebaserosion och flyttning av vinster, som illustration till eller tolkning av detta direktiv och för att säkerställa samstämmighet vid tillämpningen i medlemstaterna.

                  (18)

                  Det är nödvändigt att specificera språkkrav för utbytet av upplysningar mellan medlemsstater om land-för-land-rapporten. Det är också nödvändigt att anta de praktiska arrangemang som krävs för att uppgradera det gemensamma kommunikationsnätet enligt artikel 3.13 i direktiv 2011/16/EU (nedan kallat CCN-nätet). För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av artiklarna 20.6 och 21.6 i direktiv 2011/16/EU, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (5).

                  (19)

                  För att göra utnyttjandet av resurser effektivare, underlätta utbytet av upplysningar och undvika att varje medlemsstat för sig behöver göra liknande anpassningar av sina system, bör utbytet av upplysningar göras genom CCN-nätet. De praktiska arrangemang som är nödvändiga för att uppgradera systemet bör antas av kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 26.2 i direktiv 2011/16/EU.

                  (20)

                  Tillämpningsområdet för det obligatoriska automatiska utbytet av upplysningar bör därför utvidgas till att omfatta automatiskt utbyte av upplysningar om land-för-land-rapporten.

                  (21)

                  I medlemsstaternas årliga rapport till kommissionen enligt artikel 23 i direktiv 2011/16/EU bör det ingå en beskrivning av omfattningen av lokal rapportering enligt artikel 8aa i det direktivet och avsnitt II punkt 1 i bilaga III till det direktivet och en detaljerad förteckning över samtliga jurisdiktioner där unionsbaserade ingående enheters yttersta moderföretag har sin hemvist men där fullständiga rapporter inte har lämnats eller utbytts.

                  (22)

                  De uppgifter som utbyts enligt detta direktiv leder inte till röjande av en affärshemlighet, företagshemlighet, yrkeshemlighet, ett i näringsverksamhet använt förfaringssätt eller till att sådana upplysningar lämnas ut vilkas röjande skulle strida mot allmän ordning.

                  (23)

                  Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

                  (24)

                  Eftersom målet för detta direktiv, nämligen ett effektivt administrativt samarbete mellan medlemsstater under förutsättningar som är förenliga med en väl fungerande inre marknad, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den enhetlighet och ändamålsenlighet som krävs, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

                  (25)

                  Direktiv 2011/16/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      Direktiv 2011/16/EU ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  Artikel 3.9 ska ersättas med följande:
                  ”9.
                        automatiskt utbyte
                     :

                              a)

                              vid tillämpning av artiklarna 8.1, 8a och 8aa, systematiskt lämnande av på förhand bestämda upplysningar till en annan medlemsstat, utan föregående begäran, med i förväg fastställda regelbundna intervaller. Med tillgängliga upplysningar enligt artikel 8.1 avses sådana upplysningar i skattemyndigheternas akter i den medlemsstat som lämnar informationen vilka kan inhämtas i enlighet med förfarandena för insamling och behandling av upplysningar i den medlemsstaten,

                              b)

                              vid tillämpning av artikel 8.3a, systematiskt lämnande av på förhand bestämda upplysningar om personer med hemvist i andra medlemsstater till den relevanta hemvistmedlemsstaten, utan föregående begäran, med i förväg fastställda regelbundna intervaller,

                              c)

                              vid tillämpning av andra bestämmelser i detta direktiv än artiklarna 8.1, 8.3a, 8a och 8aa, systematiskt lämnande av på förhand bestämda upplysningar i enlighet med leden a och b i denna punkt.

                        I artiklarna 8.3a, 8.7a, 21.2, 25.2 och 25.3 ska alla begrepp med stor begynnelsebokstav ha den betydelse som de har enligt motsvarande definitioner i bilaga I. I artikel 8aa och bilaga III ska alla begrepp med stor begynnelsebokstav ha den betydelse som de har enligt motsvarande definitioner i bilaga III.”

                  2.

                  I kapitel II avsnitt II ska följande artikel införas:
                  ”Artikel 8aa
                  Tillämpningsområde och villkor för obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar om land-för-land-rapporten
                  1.   Varje medlemsstat ska vidta nödvändiga åtgärder för att kräva att det Yttersta moderföretaget i en Multinationell koncern med skatterättslig hemvist på dess territorium eller någon annan Rapporteringsskyldig enhet i enlighet med avsnitt II i bilaga III, lämnar en land-för-land-rapport med avseende på sitt Rapporterade räkenskapsår inom tolv månader efter den sista dagen i den Multinationella koncernens Rapporterade räkenskapsår i enlighet med avsnitt II i bilaga III.
                  2.   Den behöriga myndigheten i en medlemsstat där land-för-land-rapporten togs emot i enlighet med punkt 1 ska, genom automatiskt utbyte och inom den tidsfrist som anges i punkt 4, lämna land-för-land-rapporten till varje annan medlemsstat i vilken, enligt upplysningarna i land-för-land-rapporten, en eller flera Ingående enheter i den Multinationella koncern till vilken den Rapporteringsskyldiga enheten hör antingen har skatterättslig hemvist eller är skattskyldiga avseende den affärsverksamhet som bedrivs genom ett fast driftställe.
                  3.   Land-för-land-rapporten ska innehålla följande upplysningar om den Multinationella koncernen:

                              a)

                              Sammanställda upplysningar om intäkter, resultat före inkomstskatt, betald inkomstskatt, upplupen inkomstskatt, aktiekapital, ackumulerade vinstmedel, antal anställda och andra materiella anläggningstillgångar än kontanter eller likvida medel avseende varje jurisdiktion i vilken den Multinationella koncernen bedriver verksamhet.

                              b)

                              En identifiering av varje Ingående enhet i den Multinationella koncernen med angivande av jurisdiktion för den Ingående enhetens skatterättsliga hemvist och av den jurisdiktion enligt vars lagstiftning den Ingående enheten har bildats, om denna skiljer sig från jurisdiktionen för skatterättslig hemvist, samt den Ingående enhetens huvudsakliga ekonomiska verksamhet eller verksamheter.

                        4.   Upplysningarna ska lämnas inom 15 månader efter den sista dagen av det Räkenskapsår för den Multinationella koncernen som land-för-land-rapporten avser. Den första land-för-land-rapporten ska lämnas för det Räkenskapsår för den Multinationella koncernen som inleds den 1 januari 2016 eller senare, vilket ska ske inom 18 månader efter den sista dagen i detta Räkenskapsår.”

                  3.

                  I artikel 16 ska följande punkt läggas till:
                  ”6.   Trots vad som sägs i punkterna 1 och 4 i denna artikel ska upplysningar som lämnas mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 8aa användas för övergripande riskanalys inom internprissättningsområdet och andra risker med anknytning till skattebaserosion och flyttning av vinster, inbegripet bedömning av risken för att medlemmar i den Multinationella koncernen inte efterlever tillämpliga regler för internprissättning, och om lämpligt för ekonomisk och statistisk analys. Justering av internprissättning av den mottagande medlemsstatens skattemyndigheter ska inte baseras på de uppgifter som utbyts i enlighet med artikel 8aa. Trots detta föreligger det inget förbud mot att använda de upplysningar som lämnas mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 8aa som grund för att göra ytterligare efterforskningar om den Multinationella koncernens arrangemang för internprissättning eller andra skattefrågor vid en skatterevision, och lämpliga justeringar av en Ingående enhets skattepliktiga inkomst som följd därav.”

                  4.

                  I artikel 20 ska följande punkt läggas till:
                  ”6.   Det automatiska utbytet av upplysningar om land-för-land-rapporten i enlighet med artikel 8aa ska ske med användning av standardformuläret i tabellerna 1, 2 och 3 i avsnitt III i bilaga III. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta språkordningen för utbytet senast den 31 december 2016. Den ska inte hindra medlemsstaterna från att lämna de upplysningar som avses i artikel 8aa på något av unionens officiella språk och arbetsspråk. Denna språkordning får emellertid föreskriva att de centrala delarna av sådana upplysningar också lämnas på något annat av unionens officiella språk. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 26.2.”

                  5.

                  I artikel 21 ska följande punkt läggas till:
                  ”6.   Upplysningar som lämnas i enlighet med artikel 8aa.2 ska lämnas på elektronisk väg med hjälp av CCN-nätet. Kommissionen ska genom genomförandeakter anta nödvändiga praktiska bestämmelser för uppgraderingen av CCN-nätet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 26.2.”

                  6.

                  I artikel 23 ska punkt 3 ersättas med följande:
                  ”3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen lämna en årlig utvärdering av ändamålsenligheten hos det automatiska utbyte av upplysningar som avses i artiklarna 8, 8a och 8aa samt de praktiska resultat som uppnåtts. Kommissionen ska genom genomförandeakter fastställa former och villkor för hur denna årliga utvärdering ska lämnas. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 26.2.”

                  7.

                  Följande artikel ska införas:
                  ”Artikel 25a
                  Sanktioner
                  Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelse av nationella bestämmelser som antagits i enlighet med detta direktiv vad avser artikel 8aa och ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.”

                  8.

                  Artikel 26 ska ersättas med följande:
                  ”Artikel 26
                  Kommittéförfarande
                  1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för administrativt samarbete i fråga om beskattning. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (*).
                  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

                     (*)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”"

                  9.

                  Bilaga III, vars text återfinns i bilagan till detta direktiv, ska läggas till.

            Artikel 2
      1.   Medlemsstaterna ska senast den 4 juni 2017 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
      De ska tillämpa dessa åtgärder från och med den 5 juni 2017.
      När en medlemsstat antar dessa åtgärder ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
      2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
      Artikel 3
      Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
      Artikel 4
      Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

         Utfärdat i Bryssel den 25 maj 2016.

               På rådets vägnar

            J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

               Ordförande

         (1)  Europaparlamentets yttrande av den 12 maj 2016 (ännu ej publicerat i EUT).

         (2)  Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 28 april 2016 (ännu ej publicerat i EUT).

         (3)  Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, av den 27 juni 2006 om en uppförandekod om dokumentationskrav för internprissättning för företag i intressegemenskap i Europeiska unionen (EUT C 176, 28.7.2006, s. 1).

         (4)  Rådets direktiv 2011/16/EU av den 15 februari 2011 om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv 77/799/EEG (EUT L 64, 11.3.2011, s. 1).

         (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

         BILAGA

               ”BILAGA III

                  RAPPORTERINGSREGLER FÖR MULTINATIONELLA KONCERNER

               AVSNITT I

                  DEFINIERADE BEGREPP

               1.
                     Koncern
                  : ett antal företag som är knutna till varandra genom ägande eller kontroll på ett sådant sätt att de antingen är skyldiga att upprätta Koncernredovisningar för finansiell rapportering enligt tillämpliga redovisningsprinciper eller skulle vara skyldiga att göra det, om egetkapitalandelar i något av företagen handlades på en offentlig värdepappersmarknad.
               2.
                     Företag
                  : varje form av affärsverksamhet som bedrivs av varje person som avses i artikel 3.11 b, c och d.
               3.
                     Multinationell koncern
                  : varje Koncern som består av två eller flera företag med skatterättslig hemvist i olika jurisdiktioner eller som består av ett företag med skatterättslig hemvist i en jurisdiktion som beskattas avseende den verksamhet som bedrivs genom ett fast driftställe i en annan jurisdiktion, vilken inte är en Undantagen multinationell koncern.
               4.
                     Undantagen multinationell koncern
                  : med avseende på varje givet Räkenskapsår för Koncernen, en koncern med totala koncernintäkter på mindre än 750 000 000 EUR eller ett belopp i lokal valuta som i januari 2015 ungefär motsvarade 750 000 000 EUR under det Räkenskapsår som omedelbart föregår det Rapporterade räkenskapsår som avspeglas i dess Koncernredovisning för ett sådant föregående Räkenskapsår.
               5.
                     Ingående enhet
                  : något av följande:

                           a)

                           Varje separat affärsenhet i en Multinationell koncern som ingår i den Multinationella koncernens Koncernredovisning för finansiella rapporteringsändamål eller som skulle ingå i denna, om egetkapitalandelar i sådana affärsenheter i en Multinationell koncern handlades på en offentlig värdepappersmarknad.

                           b)

                           Varje sådan affärsenhet som undantas från den Multinationella koncernens Koncernredovisning uteslutande på grund av storlek eller väsentlighet.

                           c)

                           Varje fast driftställe i en separat affärsenhet inom en Multinationell koncern som omfattas av led a eller b under förutsättning att affärsenheten utarbetar en separat redovisning för ett sådant fast driftställe för ändamål som gäller finansiell rapportering, lagstiftning, inkomstdeklaration eller interna förvaltnings- och kontrollfrågor.

                     6.
                     Rapporteringsskyldig enhet
                  : den Ingående enhet som är skyldig att lämna en land-för-land-rapport i enlighet med kraven i artikel 8aa.3 i den jurisdiktion där den har sin hemvist för den Multinationella koncernens räkning. Den Rapporteringsskyldiga enheten kan vara det Yttersta moderföretaget, det Ställföreträdande moderföretaget eller varje enhet som beskrivs i avsnitt II punkt 1.
               7.
                     Yttersta moderföretag
                  : en Ingående enhet i en Multinationell koncern som uppfyller följande kriterier:

                           a)

                           Den äger direkt eller indirekt en andel i en eller flera andra Ingående enheter i en sådan Multinationell koncern som är tillräcklig för att det ska vara skyldigt att upprätta Koncernredovisning enligt redovisningsprinciper som tillämpas allmänt inom den jurisdiktion där den har sin hemvist eller skulle vara skyldigt att göra detta, om dess egetkapitalandelar handlades på en offentlig värdepappersmarknad inom den jurisdiktion där den har sin hemvist.

                           b)

                           Det finns inte någon annan Ingående enhet i den Multinationella koncernen som direkt eller indirekt äger en sådan andel som beskrivs i led a i den först nämnda Ingående enheten.

                     8.
                     Ställföreträdande moderföretag
                  : en Ingående enhet i en Multinationell koncern som av den Multinationella koncernen som enda ersättare för det Yttersta moderföretaget har utsetts att lämna land-för-land-rapporten i den jurisdiktion där den Ingående enheten har sin hemvist på den Multinationella koncernens vägnar, om ett eller flera av de villkor som anges i punkt 1 b i avsnitt II är tillämpliga.
               9.
                     Räkenskapsår
                  : en årlig redovisningsperiod för vilken det Yttersta moderföretaget i den Multinationella koncernen utarbetar finansiella rapporter.
               10.
                     Rapporterat räkenskapsår
                  : det Räkenskapsår för de finansiella och operativa resultat som tas upp i den land-för-land-rapport som avses i artikel 8aa.3.
               11.
                     Kvalificerande avtal mellan behöriga myndigheter
                  : ett avtal som ingåtts mellan behöriga företrädare för en EU-medlemsstat och en jurisdiktion utanför unionen vilka är parter i ett Internationellt avtal och som kräver ett automatiskt utbyte av land-för-land-rapporter mellan parternas jurisdiktioner.
               12.
                     Internationellt avtal
                  : den multilaterala konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden, bilaterala eller multilaterala skatteavtal eller varje avtal om utbyte av upplysningar i skatteärenden som en medlemsstat är part i, vilket enligt sina villkor ger rätt till utbyte av skatteupplysningar mellan jurisdiktioner, däribland automatiskt utbyte av sådana upplysningar.
               13.
                     Koncernredovisning
                  : en Multinationell koncerns finansiella rapporter, där tillgångar, skulder, intäkter, kostnader och kassaflöden hos det Yttersta moderföretaget och de Ingående enheterna redovisas som en enda ekonomisk enhet.
               14.
                     Systemsammanbrott
                  : när det gäller en jurisdiktion, antingen att en jurisdiktion har ett Kvalificerande avtal mellan behöriga myndigheter som är i kraft med en medlemsstat men har avbrutit automatiskt utbyte (av andra orsaker än sådana som är förenliga med villkoren i avtalet) eller att en jurisdiktion av andra skäl fortlöpande underlåtit att automatiskt till en medlemsstat lämna land-för-land-rapporter i sin besittning för Multinationella koncerner som har Ingående enheter i denna medlemsstat.
               AVSNITT II

                  ALLMÄNNA RAPPORTERINGSKRAV

                           1.

                           En Ingående enhet med hemvist i en medlemsstat som inte är Yttersta moderföretag för en Multinationell koncern ska lämna en land-för-land-rapport för en Multinationell koncerns Rapporterade räkenskapsår i vilken den är en Ingående enhet, om följande kriterier är uppfyllda:

                                       a)

                                       Enheten har skatterättslig hemvist i en medlemsstat.

                                       b)

                                       Ett av följande villkor är tillämpligt:

                                                   i)

                                                   Det Yttersta moderföretaget i den Multinationella koncernen är inte skyldigt att lämna en land-för-land-rapport i den jurisdiktion där det har sin hemvist.

                                                   ii)

                                                   Den jurisdiktion där det Yttersta moderföretaget har skatterättslig hemvist har ett gällande Internationellt avtal i vilket medlemsstaten är part, men har inte ett gällande Kvalificerande avtal mellan behöriga myndigheter i vilket medlemsstaten är part vid den tidpunkt som anges i artikel 8aa.1, för lämnande av land-för-land-rapporten för det Rapporterade räkenskapsåret.

                                                   iii)

                                                   Det har skett ett Systemsammanbrott i den jurisdiktion där det Yttersta moderföretaget har skatterättslig hemvist som av medlemsstaten har anmälts till den Ingående enheten med skatterättslig hemvist i medlemsstaten.

                                             Medlemsstaterna får besluta att skyldigheten för Ingående enheter i enlighet med punkt 1 i detta avsnitt ska gälla för land-för-land-rapporter med avseende på Rapporterade räkenskapsår som inleds den 1 januari 2017 eller senare, utan att det påverkar skyldigheten för det Yttersta moderföretaget enligt artikel 8aa.1 eller dess Ställföreträdande moderföretag att lämna den första land-för-land-rapporten med avseende på en Multinationell koncerns Räkenskapsår vilket inleds den 1 januari 2016 eller senare.
                                       En Ingående enhet med hemvist i en medlemsstat enligt första stycket i denna punkt ska begära att dess Yttersta moderföretag förser den med all information som krävs för att den ska kunna uppfylla sina skyldigheter att lämna en land-för-land-rapport i enlighet med artikel 8aa.3. Om denna Ingående enhet trots detta inte har erhållit eller inskaffat all den information som krävs för att lämna en rapport för den Multinationella koncernen, ska denna Ingående enhet lämna en land-för-land-rapport som innehåller all erhållen eller inskaffad information som den förfogar över och underrätta den medlemsstat där den har sin hemvist om att det Yttersta moderföretaget har vägrat att tillhandahålla den nödvändiga informationen. Detta ska inte påverka den berörda medlemsstatens rätt att tillämpa påföljder enligt sin nationella lagstiftning och denna medlemsstat ska underrätta alla medlemsstater om denna vägran.
                                       Om det finns fler än en Ingående enhet i samma Multinationella koncern med skatterättslig hemvist i unionen och ett eller flera av villkoren i led b i första stycket är tillämpliga, får den Multinationella koncernen utse en av dessa Ingående enheter att lämna land-för-land-rapporten i enlighet med kraven i artikel 8aa.3 med avseende på varje Rapporterat räkenskapsår inom den tidsfrist som anges i artikel 8aa.1 och underrätta medlemsstaten om att lämnandet är avsett att tillgodose kraven på lämnande för alla Ingående enheter i den Multinationella koncernen med skatterättslig hemvist i unionen. Denna medlemsstat ska i enlighet med artikel 8aa.2 lämna den mottagna land-för-land-rapporten till varje annan medlemsstat i vilken, enligt upplysningarna i land-för-land-rapporten, en eller flera Ingående enheter i den Rapporteringsskyldiga enhetens Multinationella koncern antingen har skatterättslig hemvist eller är skattskyldig avseende den affärsverksamhet som bedrivs genom ett fast driftställe.
                                       Om en Ingående enhet inte kan erhålla eller förvärva all den information som krävs för att lämna en land-för-land-rapport, i enlighet med artikel 8aa.3, ska denna Ingående enhet inte kunna utses till Rapporteringsskyldig enhet för den Multinationella koncernen i enlighet med fjärde stycket i denna punkt. Denna bestämmelse ska inte påverka den Ingående enhetens skyldighet att underrätta sin hemvistmedlemsstat om att det Yttersta moderföretaget har vägrat att tillhandahålla den nödvändiga informationen.

                           2.

                           En sådan enhet som beskrivs i punkt 1 ska, om ett eller flera av de villkor som anges i led b i första stycket i punkt 1 är tillämpliga, genom undantag från punkt 1 inte vara skyldig att lämna en land-för-land-rapport med avseende på något Rapporterat räkenskapsår, om den Multinationella koncern som den är en Ingående enhet i har lämnat en land-för-land-rapport i enlighet med artikel 8aa.3 med avseende på ett sådant Räkenskapsår genom ett Ställföreträdande moderföretag som har lämnat land-för-land-rapporten till skattemyndigheten i den jurisdiktion där det har sin hemvist, på eller före det datum som anges i artikel 8aa.1 och, om det Ställföreträdande moderföretaget har sin skatterättsliga hemvist i en jurisdiktion utanför unionen, följande villkor är uppfyllda:

                                       a)

                                       Jurisdiktionen där det Ställföreträdande moderföretaget har sin skatterättsliga hemvist kräver lämnande av land-för-land-rapporter som uppfyller kraven i artikel 8aa.3.

                                       b)

                                       Jurisdiktionen där det Ställföreträdande moderföretaget har sin skatterättsliga hemvist har ett gällande Kvalificerande avtal mellan behöriga myndigheter i vilket medlemsstaten är part vid den tidpunkt som anges i artikel 8aa.1 för lämnande av land-för-land-rapporten för det Rapporterade räkenskapsåret.

                                       c)

                                       Jurisdiktionen där det Ställföreträdande moderföretaget har sin skatterättsliga hemvist har inte underrättat medlemsstaten om ett Systemsammanbrott.

                                       d)

                                       Jurisdiktionen där det Ställföreträdande moderföretaget har sin skatterättsliga hemvist har senast den sista dagen i en sådan Multinationell koncerns Rapporterade räkenskapsår av den Ingående enhet som har skatterättslig hemvist inom dess jurisdiktion underrättats om att det är Ställföreträdande moderföretag.

                                       e)

                                       En anmälan har lämnats till medlemsstaten i enlighet med punkt 4.

                           3.

                           Medlemsstaterna ska begära att varje i en Multinationell koncern Ingående enhet med skatterättslig hemvist i medlemsstaten underrättar medlemsstaten om huruvida den är det Yttersta moderföretaget, det Ställföreträdande moderföretaget eller den Ingående enhet som utses enligt punkt 1 senast den sista dagen av det Rapporterade räkenskapsåret för en sådan Multinationell koncern. Medlemsstaterna får förlänga denna tidsfrist till den sista dagen för inlämning av en inkomstdeklaration för denna Ingående enhet för det föregående räkenskapsåret.

                           4.

                           Medlemsstaterna ska begära att en i en Multinationell koncern Ingående enhet med skatterättslig hemvist i medlemsstaten som inte är det Yttersta moderföretaget eller Ställföreträdande moderföretaget eller den Ingående enhet som utses enligt punkt 1, ska underrätta medlemsstaten om den Rapporteringsskyldiga enhetens identitet och skatterättsliga hemvist senast den sista dagen av det Rapporterade räkenskapsåret för en sådan Multinationell koncern. Medlemsstaterna får förlänga denna tidsfrist till den sista dagen för inlämning av en inkomstdeklaration för denna Ingående enhet för det föregående räkenskapsåret.

                           5.

                           I land-för-land-rapporten ska valutan för de belopp som avses i rapporten anges.

                     AVSNITT III

                  LAND-FÖR-LAND-RAPPORT

               Α.   Mall för land-för-land-rapporten
               Tabell 1   Översikt över fördelning av inkomster, skatter och affärsverksamheter per skattejurisdiktion

                           Den Multinationella koncernens namn:

                              Räkenskapsår:
                           Valuta:

                           Skattejurisdiktion

                           Intäkter

                           Vinst (Förlust) före inkomstskatt

                           Inbetald inkomstskatt (kontantmetod)

                           Upplupen inkomstskatt – innevarande år

                           Andelskapital

                           Ackumulerade vinstmedel

                           Antal anställda

                           Andra materiella tillgångar än kontanter och likvida medel

                           Fristående part

                           Närstående part

                           Totalt

               Tabell 2   Förteckning över alla Ingående enheter i en Multinationell koncern i varje sammanställning per skattejurisdiktion

                           Den Multinationella koncernens namn:

                              Räkenskapsår:

                           Skattehemvistjurisdiktion

                              Ingående enheter med skatterättslig hemvist i jurisdiktionen

                           Jurisdiktion för bildande eller registrering, om annan än den där enheten har skatterättslig hemvist

                           Huvudsaklig(-a) verksamhet(-er)

                           Forskning och utveckling

                           Innehav eller förvaltning av immateriella tillgångar

                           Inköp eller upphandling

                           Tillverkning eller produktion

                           Försäljning, marknadsföring eller distribution

                           Administrations-, lednings- eller stödtjänster

                           Tillhandahållande av tjänster till fristående parter

                           Koncernintern finansiering

                           Reglerade finansiella tjänster

                           Försäkringar

                           Innehav av aktier eller andra aktieinstrument

                           Vilande

                           Annat (1)

                           1.

                           2.

                           3.

                           1.

                           2.

                           3.

                     Tabell 3   Kompletterande information
               Den Multinationella koncernens namn:

                  Räkenskapsår:
               Lägg till sådan ytterligare kortfattad information eller sådana kortfattade förklaringar som ni anser nödvändiga eller som skulle underlätta förståelsen av de obligatoriska uppgifter som lämnas i land-för-land-rapporten.
               B.   Allmänna anvisningar för ifyllande av land-för-land-rapporten
               1.   Syfte
               Mallen ska användas för att rapportera en Multinationell koncerns fördelning av intäkter, skatter och affärsverksamheter per skattejurisdiktion.
               2.   Behandling av filialer och fasta driftställen
               Uppgifter om det fasta driftstället ska rapporteras med hänvisning till den skattejurisdiktion där det är beläget och inte med hänvisning till den skattejurisdiktion där den affärsenhet som det fasta driftstället är en del av har hemvist. Rapportering som rör den skattejurisdiktion där den affärsenhet som det fasta driftstället är en del av har hemvist ska inte innehålla finansiella uppgifter med anknytning till det fasta driftstället.
               3.   Period som omfattas av den årliga mallen
               Mallen ska omfatta det rapporteringsskyldiga multinationella företagets Räkenskapsår. För Ingående enheter ska mallen konsekvent återspegla endera av följande uppgifter, vilket det rapporteringsskyldiga multinationella företaget själv får fatta beslut om:

                           a)

                           Information för en relevant Ingående enhets Räkenskapsår vilket löper ut samma datum som ett rapporteringsskyldigt multinationellt företags Räkenskapsår eller under den tolvmånadersperiod som föregår detta datum.

                           b)

                           Information om alla relevanta Ingående enheter som rapporterats för det rapporteringsskyldiga multinationella företagets Räkenskapsår.

                     4.   Uppgiftskälla
               Det rapporteringsskyldiga multinationella företaget ska konsekvent varje år använda samma uppgiftskällor vid ifyllandet av mallen. Det rapporteringsskyldiga multinationella företaget kan välja att använda uppgifter från sitt paket för konsoliderad redovisning, från separata enheters lagstadgade finansiella rapporter, lagstadgade finansiella rapporter eller intern resultatredovisning. Det är inte nödvändigt att stämma av intäkts-, vinst- och skatterapporteringen i mallen mot Koncernredovisningen. Om lagstadgade finansiella rapporter används som underlag för rapportering, ska alla belopp omräknas till det rapporteringsskyldiga multinationella företagets fastställda använda valuta enligt den genomsnittliga växelkursen för det år som anges i mallens avsnitt om ”kompletterande information”. Det är inte nödvändigt att göra justeringar för skillnader i redovisningsprinciper som tillämpas i olika skattejurisdiktioner.
               Det rapporteringsskyldiga multinationella företaget ska lämna en kort beskrivning av de uppgiftskällor som använts vid utarbetandet av mallen i dess avsnitt om ”kompletterande information”. Om en ändring har gjorts i den uppgiftskälla som används varje år, ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget förklara orsakerna till ändringen och dess konsekvenser i mallens avsnitt om ”kompletterande information”.
               C.   Särskilda instruktioner för ifyllande av land-för-land-rapporten
               1.   Översikt över fördelning av intäkter, skatter och affärsverksamheter per skattejurisdiktion (tabell 1)
               1.1   Skattejurisdiktion
               I den första kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget förteckna alla skattejurisdiktioner i vilka Ingående enheter i den Multinationella koncernen har skatterättslig hemvist. En skattejurisdiktion definieras som en stat eller en icke-statlig jurisdiktion med skatterättslig autonomi. En separat post ska införas för alla Ingående enheter i den Multinationella koncern som enligt det rapporteringsskyldiga multinationella företaget inte anses ha skatterättslig hemvist i någon skattejurisdiktion för skatteändamål. Om en Ingående enhet har hemvist i fler än en skattejurisdiktion, ska det tillämpliga skatteavtalets utslagsgivande bestämmelser tillämpas för att fastställa vilken skattejurisdiktion som är hemvist. Om inget tillämpligt skatteavtal finns, ska den Ingående enheten rapporteras i den skattehemvistjurisdiktion där den Ingående enhetens verkliga ledning finns. Platsen för verklig ledning ska fastställas genom internationellt överenskomna standarder.
               1.2   Intäkter
               I de tre kolumnerna i mallen under rubriken ”Intäkter” ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget lämna följande information:

                           a)

                           Summan av intäkterna från alla Ingående enheter i den Multinationella koncernen i den relevanta skattejurisdiktion som genererats från transaktioner med närstående företag.

                           b)

                           Summan av intäkterna från alla Ingående enheter i den Multinationella koncernen i den relevanta skattejurisdiktionen som genererats från transaktioner med fristående parter.

                           c)

                           Den totala summan av de belopp som avses i leden a och b.

                     Intäkter ska inbegripa intäkter från försäljning av lager och egendom, tjänster, licensavgifter, räntor, bidrag och alla andra belopp. Intäkterna ska utesluta betalningar från andra Ingående enheter som behandlas som utdelning i betalarens skattejurisdiktion.
               1.3   Resultat före inkomstskatt
               I den femte kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera summan av resultatet före inkomstskatt för alla Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Resultatet före inkomstskatt ska omfatta alla extraordinära poster i resultaträkningen.
               1.4   Inbetald inkomstskatt (kontantmetod)
               I den sjätte kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera det totala beloppet inkomstskatt som faktiskt betalats under det relevanta Räkenskapsåret av samtliga Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Betalda skatter ska innefatta kontanta skatter som betalats av den Ingående enheten till den relevanta skattejurisdiktionen och alla övriga skattejurisdiktioner. Betalda skatter ska innefatta källskatt som betalats av andra enheter (närstående företag och fristående företag) med avseende på betalningar till den Ingående enheten. Om företag A med hemvist i skattejurisdiktion A uppbär räntor i skattejurisdiktion B, ska källskatten i skattejurisdiktion B följaktligen rapporteras av företag A.
               1.5   Upplupen inkomstskatt (innevarande år)
               I den sjunde kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera summan av upplupen aktuell skatt för beskattningsbara vinster eller förluster under rapporteringsåret för alla Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Aktuell skatt ska bara återspegla verksamhet under innevarande år och ska inte inkludera uppskjutna skatter eller avsättningar för osäkra skatteskulder.
               1.6   Aktiekapital
               I den åttonde kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera summan av aktiekapital för alla Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Fasta driftställens aktiekapital ska rapporteras av den rättsliga enhet i vilken de ingår, såvida det inte i regleringssyfte finns ett fastställt kapitalkrav i det fasta driftställets skattejurisdiktion.
               1.7   Ackumulerade vinstmedel
               I den nionde kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera summan av de totala ackumulerade vinstmedlen för alla Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen vid årets utgång. Fasta driftställens ackumulerade vinstmedel ska rapporteras av den rättsliga enhet i vilken de ingår.
               1.8   Antal anställda
               I den tionde kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera det totala antal anställda i heltidsekvivalenter (FTE) för alla Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Antalet anställda får rapporteras utifrån antalet vid årets utgång, på grundval av den genomsnittliga sysselsättningsnivån under året eller på någon annan grund som konsekvent tillämpas mellan olika skattejurisdiktioner och för varje år. För detta ändamål får oberoende uppdragstagare som deltar i den Ingående enhetens ordinarie verksamhet rapporteras som anställda. Skälig avrundning eller ungefärlig beräkning av antalet anställda är tillåten, förutsatt att en sådan avrundning eller beräkning inte väsentligt snedvrider den relativa fördelningen av anställda mellan olika skattejurisdiktioner. Konsekventa tillvägagångssätt ska tillämpas mellan varje år och mellan olika enheter.
               1.9   Andra materiella tillgångar än kontanter och likvida medel
               I den elfte kolumnen i mallen ska det rapporteringsskyldiga multinationella företaget rapportera summan av det bokförda nettovärdet av materiella tillgångar för alla Ingående enheter med skatterättslig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Fasta driftställens tillgångar ska redovisas i den skattejurisdiktion i vilken det fasta driftstället är beläget. Materiella tillgångar ska för detta ändamål inte innefatta kontanter eller likvida medel, immateriella tillgångar eller finansiella tillgångar.
               2.   Förteckning över alla Ingående enheter i en Multinationell koncern som ingår i varje sammanställning per skattejurisdiktion (tabell 2)
               2.1   Ingående enheter med hemvist i skattejurisdiktionen
               Det rapporteringsskyldiga multinationella företaget ska, per skattejurisdiktion och den rättsliga enhetens namn, förteckna alla Ingående enheter i en Multinationell koncern med skattemässig hemvist i den relevanta skattejurisdiktionen. Såsom anges i punkt 2 i de allmänna anvisningarna ska dock fasta driftställen förtecknas i den skattejurisdiktion där de är belägna. Den rättsliga enhet i vilken det är ett fast driftställe ska anges.
               2.2   Organisationens skattejurisdiktion eller etablering om annan än hemvistens skattejurisdiktion
               Det rapporteringsskyldiga multinationella företaget ska rapportera namnet på den jurisdiktion enligt vars lagstiftning den Multinationella koncernens Ingående enhet har registrerats eller bildats, om den är en annan än den jurisdiktion där enheten har skatterättslig hemvist.
               2.3   Huvudsaklig(a) verksamhet(er)
               Det rapporteringsskyldiga multinationella företaget ska ange arten av den Ingående enhetens huvudsakliga verksamhet(er) i den relevanta skattejurisdiktionen, genom att kryssa i en eller flera lämpliga rutor.”

            (1)  Specificera arten av den Ingående enhetens verksamhet under ”Kompletterande information”.


Avis juridique important

|

31975L0268

Rådets direktiv 75/268/EEG av den 28 april 1975 om jordbruk i bergsområden och i vissa mindre gynnade områden

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 128 , 19/05/1975 s. 0001 - 0007 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 6 s. 0074  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 12 s. 0095  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 6 s. 0074  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 8 s. 0153  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 8 s. 0153

RÅDETS DIREKTIV av den 28 april 1975 om jordbruk i bergsområden och i vissa mindre gynnade områden (75/268/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:I artikel 39.2 a i fördraget föreskrivs att jordbrukets sociala struktur och strukturella och naturbetingade olikheter mellan olika jordbruksområden skall beaktas vid utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken.För att uppnå de mål för den gemensamma jordbrukspolitiken som fastställs i artikel 39.1 a b, bör det på gemenskapsnivå antas särskilda bestämmelser som är anpassade till de jordbruksområden där de naturliga produktionsförhållandena är minst gynnsamma.I gemenskapens framställning angående jordbruk i bergsområden(3) i bilagan till anslutningsfördraget, framgår att de särskilda förhållanden som råder i områden med bergsjordbruk jämfört med andra områden i Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland, och de tidvis mycket tydliga skillnader som finns mellan områden i den ursprungliga gemenskapens medlemsstater, samt de speciella förhållanden som råder i vissa områden i den utvidgade gemenskapen, kan komma att kräva särskilda åtgärder i syfte att försöka lösa de problem som dessa förhållanden ger upphov till, i synnerhet för att bibehålla rimliga inkomster för jordbrukarna i sådana områden.Det är nödvändigt att vidta åtgärder för att även i fortsättningen bevara landskapet i bergsområden och i vissa andra mindre gynnade områden. Medlemsstaterna har redan påbörjat eller planerar att vidta åtgärder för detta ändamål, och dessa ansträngningar bör uppmuntras. Jordbrukarna fyller genom sin verksamhet en grundläggande funktion i detta avseende.Den stadiga minskningen av inkomster från jordbruket i dessa områden jämfört med i andra regioner inom gemenskapen och de synnerligen svåra arbetsförhållanden som råder i sådana områden, medför betydande avfolkning av landsbygden, vilket på sikt kommer att leda till att tidigare brukad mark överges, och dessutom hotas livskraften och ett fortsatt boende i dessa områden där befolkningen till övervägande del är beroende av jordbruksekonomin.Genom att anta bestämmelser som gör det möjligt för medlemsstaterna att stödja jordbruket i de mindre gynnade områdena med hjälp av alla eller en del av åtgärderna i en särskild stödordning som utformas för dessa områdens speciella behov, kan gemenskapen stödja medlemsstaterna i deras ansträngningar att bibehålla jordbruksverksamhet i sådana områden.I sådana områden förekommer varaktiga, naturbetingade nackdelar, som främst beror på dålig jordkvalitet, markens lutningsgrad och den korta växtperioden och som endast kan avhjälpas med hjälp av åtgärder som skulle bli orimligt kostsamma, leda till höga produktionskostnader och försvåra för jordbruksföretagen att uppnå en inkomstnivå som motsvarar den som jämförbara företag har i andra regioner.Föreskrifterna i rådets direktiv 72/159/EEG(4) av den 17 april 1972 om modernisering av jordbruksföretag, (nedan kallat direktiv 72/159/EEG), kan endast i begränsad utsträckning tillämpas på jordbruksföretag i de mindre gynnade områdena på grund av de naturbetingade nackdelarna och även på grund av att jordbruk i vissa fall kombineras med verksamhet med inriktning på turism och hantverk, en kombination som är särskilt lämplig i sådana områden. Jordbrukare som utövar sin verksamhet i sådana områden kan bli uteslutna från möjligheten att få det föreskrivna investeringsstödet, främst därför att det är svårt för dem att uppnå den inkomstnivå som krävs, en inkomstnivå som under alla omständigheter är nödvändig för att på lång sikt bibehålla jordbruket.Medlemsstaterna är skyldiga att till kommissionen meddela gränserna för de mindre gynnade områden där de planerar att tillämpa alla eller en del av de åtgärder som ingår i den särskilda stödordningen, och även övriga upplysningar som berör dessa åtgärder. På grund av denna ordnings art och räckvidd bör det föreskrivas att förteckningen över mindre gynnade jordbruksområden som uppfyller särskilda villkor skall utarbetas enligt artikel 43 i fördraget.Det kan bli nödvändigt att betala ut ett årligt utjämningsbidrag till lantbrukare som stadigvarande är verksamma inom jordbruksnäringen i mindre gynnade områden för att de uppställda målen för jordbruket i dessa områden skall uppnås. Det bör överlåtas till medlemsstaterna att utifrån omfattningen av nackdelarna bestämma bidragets storlek inom de gränser och enligt de villkor som fastställts för de olika typerna av områden, både vad gäller de belopp som skall betalas ut och berörda produktionsformer.De mål som avses i direktiv 72/159/EEG bör även genomföras i de mindre gynnade områdena, men kapitalbristen och de höga investeringskostnaderna för jordbruksföretag i sådana områden gör det berättigat med mer förmånliga finansieringsvillkor.Av samma skäl är det berättigat med en förbättring av den ordning med stimulansåtgärder som avses i artikel 10 i direktiv 72/159/EEG, för att uppmuntra jordbruksföretag att koncentrera sig på nöt- och fårköttsproduktion, utan att detta medför alltför stora subventioner i förhållande till besättningens storlek.Utjämningsbidragen kan betraktas som en integrerad del av jordbruksföretagets inkomster. Med beaktande av artikel 2.2 i direktiv 72/159/EEG bör därför en jordbrukare som lägger fram en utvecklingsplan tillåtas att räkna in detta bidragsbelopp i den inkomst som skall ha uppnåtts när planen är genomförd.Särskilt med tanke på de speciella problemen i mindre gynnade jordbruksområden bör det underlättas för jordbrukare i sådana områden att uppnå jämförbara inkomster genom att tillåta att de i sina beräkningar av framtida inkomster räknar med en större andel inkomster från verksamhet som inte hänför sig till jordbruk än vad som är tillåtet enligt direktiv 72/159/EEG. I de mindre gynnade jordbruksområden som lämpar sig för utveckling av turist- eller hantverksnäringar bör det av samma skäl vara möjligt att i investeringsstimulerande åtgärder inom ramen för utvecklingsplanen innefatta begränsade investeringar inom turist- eller hantverksverksamhet.Rationaliseringen av jordbruket och behovet att bevara landskapet gör det nödvändigt att bevilja stöd för gemensamma investeringar i foderproduktion och i förbättring av och gemensam utrustning för betesmark och bergsbeten.De kriterier som används för att avgränsa områden som är berättigade till gemenskapsstöd kan även användas för att avgränsa områden där medlemsstaterna får bevilja särskilt investeringsstöd till jordbruksföretag som inte lägger fram en utvecklingsplan. Dessa stöd bör begränsas för att inte störa genomförandet av planen för jordbrukets modernisering, som i övrigt har anpassats.Av det föregående följer att de planerade åtgärderna utgör anpassningar av och komplement till de åtgärder som fastställs i direktiv 72/159/EEG, vilka är nödvändiga för att uppnå det direktivets mål i de berörda områdena. De ekonomiska och allmänna föreskrifterna i samma direktiv måste därför tillämpas, med hänsyn till nödvändiga anpassningar.Direktivet bör antas med beaktande av vissa ändringar i en tidigare text som antogs av rådet den 21 januari 1974.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVDELNING I Införande av en särskild stödordning för mindre gynnade jordbruksområden Artikel 1 I avsikt att säkerställa fortsatt jordbruksverksamhet och därmed bibehålla ett befolkningsminimum eller bevara landskapet i vissa mindre gynnade områden, över vilka en förteckning fastställs enligt förfarandet i artikel 2, bemyndigas medlemsstaterna att införa den särskilda stödordningen enligt artikel 4 i syfte att främja jordbruk och höja jordbrukarnas inkomster i dessa områden.Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna ordning bör hänsyn tas till varje regions speciella situation och utvecklingsmål.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen gränserna för de områden, inom vilka de planerar att tillämpa den särskilda stödordning som avses i artikel 4, och som på grund av de särdrag som anges i artikel 3 är berättigade att tas med på gemenskapens förteckning över mindre gynnade jordbruksområden. Medlemsstaterna skall samtidigt lämna all relevant information om dessa områdens särdrag och de bestämmelser som de planerar att tillämpa enligt den särskilda stödordningen.2. Rådet skall enligt förfarandet i artikel 43 i fördraget fastställa gemenskapens förteckning över mindre gynnade jordbruksområden i enlighet med artikel 3, i vilka medlemsstaterna bemyndigas att införa den särskilda stödordning som avses i artikel 4.3. På en medlemsstats begäran, framförd i enlighet med punkt 1, får dock ändringar av områdenas gränser göras enligt förfarandet i artikel 18 i direktiv 72/159/EEG. Dessa ändringar får inte resultera i att den brukade jordbruksarealen i samtliga områden i den berörda medlemsstaten ökar med mer än 0,5 % av den statens totala brukade jordbruksareal.Artikel 3 1. De mindre gynnade jordbruksområdena skall omfatta bergsområden där jordbruk är nödvändigt för att bevara landskapet, i synnerhet som skydd mot erosion eller för att tillgodose fritidsbehov. De skall också omfatta andra områden där bibehållandet av ett befolkningsminimum eller bevarandet av landskapet inte är säkrat.2. Dessa områden skall ha en tillräckligt utbyggd infrastruktur, särskilt vad gäller tillfartsvägar till jordbruken, elektricitet och dricksvatten samt, i turist- och fritidsområden, avloppsreningsverk. Om sådana anordningar saknas, bör det ingå i de offentliga utbyggnadsprogrammen att inom en snar framtid tillhandahålla dem.3. Bergsområden skall bestå av kommuner eller delar av kommuner som kännetecknas av en betydande begränsning av möjligheterna att använda marken och en märkbar ökning av arbetskostnaden till följd av- att det på grund av höjden över havet råder mycket svåra klimatförhållanden, vilket gör växtperioden avsevärt mycket kortare,- att det på en lägre höjd över havet i större delen av området finns sluttningar som är alltför branta för användning av maskinell utrustning eller som kräver användning av mycket kostsam specialutrustning, eller- en kombination av dessa båda faktorer, där den nackdel som var och en av dem ger upphov till är mindre betydelsefull, men där kombinationen leder till en lika allvarlig nackdel som den som orsakas av förhållandena i de två första strecksatserna.4. Mindre gynnade områden som riskerar att avfolkas och där det är nödvändigt att bevara landskapet, skall bestå av jordbruksområden som är homogena beträffande naturbetingade produktionsförhållanden och skall samtidigt uppvisa följande särdrag:a) Lågproduktiva jordar, som är olämpliga för odling eller intensiv drift, med begränsade möjligheter som inte kan utnyttjas utan mycket höga kostnader, och som huvudsakligen är lämpade till extensiv boskapsskötsel.b) På grund av denna låga produktivitet i den naturliga miljön uppnås resultat som är väsentligt mycket lägre än genomsnittet, med avseende på de viktigaste kännetecken som utmärker jordbrukets ekonomiska situation.c) En ringa täthet eller tendens till tillbakagång i en befolkning som till största delen är beroende av jordbruksverksamhet, och där en ytterligare nedgång i invånarantalet skulle leda till att det berörda områdets livskraft och det fortsatta boendet där skulle äventyras.5. Mindre gynnade områden i denna artikels mening kan omfatta små områden som är utsatta för speciella nackdelar och där det är nödvändigt att fortsätta att driva jordbruk för att bevara landskapet och möjligheterna till turistverksamhet i området eller för att skydda kusterna. Dessa områdens totala yta får inte i någon medlemsstat överstiga 2,5 % av den statens yta.Artikel 4 1. Den särskilda stödordning som avses i artikel 1 omfattar följande åtgärder:- Beviljande av bidrag för att kompensera varaktiga naturbetingade nackdelar, enligt de villkor som fastställs i avdelning II.- Beviljande av de stöd som avses i artiklarna 8 och 10 i direktiv nr 72/159/EEG till utvecklingsbara jordbruksföretag, enligt de villkor som fastställs i avdelning III.- Beviljande av stöd till de gemensamma investeringar som föreskrivs i artikel 11.- Beviljande av nationellt stöd till jordbruksföretag i syfte att genomföra de i artikel 1 uppsatta målen, enligt de villkor som fastställs i artikel 12.2. Det skall stå medlemsstaterna fritt att endast tillämpa en del av åtgärderna i punkt 1.AVDELNING II Utjämningsbidrag Artikel 5 I syfte att stödja jordbruksverksamhet får medlemsstaterna bevilja ett årligt utjämningsbidrag för att kompensera sådana varaktiga naturbetingade nackdelar som beskrivs i artikel 3, inom gränserna för och i enlighet med de villkor som fastställs i artiklarna 6 och 7.Ett sådant utjämningsbidrag, som innebär att dessa gränser överskrids eller att dessa villkor inte uppfylls, får inte beviljas i de områden som finns med på den förteckning som fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 2.2.Artikel 6 1. När medlemsstaterna beviljar ett utjämningsbidrag skall de jordbrukare vara berättigade till det som har minst tre hektar brukad jordbruksmark och som åtar sig att utöva jordbruksverksamhet i minst fem år i enlighet med målen för detta direktiv. En lantbrukare kan dock fritas från ett sådant åtagande om han upphör med jordbruksverksamhet i enlighet med artikel 2.1 i rådets direktiv 72/160/EEG av den 17 april 1972 om åtgärder för att stimulera till nedläggning av jordbruksverksamhet och till omfördelning av brukad jordbruksareal i strukturförbättrande syfte(5), eller i fall av force majeure, och särskilt om hans egendom exproprieras eller köps upp i det allmännas intresse.Jordbrukare som får ålderspension skall fritas från det åtagande som avses i föregående stycke.2. Medlemsstaterna får fastställa kompletterande eller begränsande villkor för beviljande av utjämningsbidrag.Artikel 7 1. Medlemsstaterna skall fastställa storleken på utjämningsbidraget med hänsyn till omfattningen av de varaktiga, naturbetingade nackdelarna som påverkar jordbruksverksamheten och med hänsyn till de begränsningar som fastställs nedan. Bidraget får inte understiga 15 beräkningsenheter per djurenhet eller i förekommande fall per hektar, i de områden som avses i artikel 3.3:a) När det gäller nötkreatur, får och getter skall bidraget beräknas i förhållande till besättningens storlek. Bidraget får inte överstiga 50 beräkningsenheter per djurenhet. Det beviljade bidragets totalsumma får inte överstiga 50 beräkningsenheter per hektar av jordbruksföretagets totala foderareal. En tabell för omräkning av nötkreatur, får och getter till djurenheter finns i bilagan.Kor vars mjölk är avsedd för saluföring får endast tas med i beräkningen av utjämningsbidraget i de områden som definieras i artikel 3.3, samt i de områden som definieras i artikel 3.4 och 3.5 där mejeriprodukter utgör en väsentlig del av jordbruksproduktionen.När medlemsstaterna utövar denna rättighet i de områden som definieras i artikel 3.4 och 3.5 får utjämningsbidraget inte överstiga 80 % av det bidragsbelopp per enhet som beviljas för andra djurenheter i området, och det antal mjölkkor per stödberättigad jordbrukare som skall tas med i beräkningen av utjämningsbidraget får inte uppgå till mer än tio djurenheter.b) När det gäller annan produktion än uppfödning av nötkreatur, får och getter i de områden som definieras i artikel 3.3, skall bidraget beräknas i förhållande till den brukade arealen, med avdrag för den areal som används till boskapsuppfödning, för den som används till odling av vete, samt för den areal på mer än 50 ar per jordbruksföretag som fullständigt planterats med äppel-, päron- eller persikoträd. Bidraget får inte överstiga 50 beräkningsenheter per hektar.2. Medlemsstaterna har rätt att inte bevilja utjämningsbidrag för en del av eller alla de produkter som kan omfattas av bestämmelserna i punkt 1 b.3. När reglerna för genomförande av denna artikel fastställs skall medlemsstaterna försäkra sig om möjligheten att effektivt kontrollera underlagen för beräkning av de utbetalda bidragen.AVDELNING III Särskilda åtgärder för jordbruksföretag med utvecklingsmöjligheter Artikel 8 När medlemsstaterna genomför den åtgärd som avses i artikel 4.1 andra strecksatsen, skall artiklarna 9 och 10 tillämpas.Artikel 9 1. Den lägsta avgift som skall betalas av mottagare av det stöd som fastställs i artikel 8 i direktiv 72/159/EEG för jordbrukare som lägger fram en utvecklingsplan i enlighet med artiklarna 2 och 4 i det direktivet, skall minskas i förhållande till den lägsta avgift som tillämpas i andra regioner. Den får dock inte vara lägre än 2 %.Räntesubventionen, eller dess motsvarighet i form av kapitalstöd eller förlängda amorteringstider, skall höjas i förhållande till det som tillämpas i andra regioner. Den får dock inte överstiga 7 %.2. En höjning med en tredjedel får göras av det omställningsbidrag som fastställs i artikel 10 i direktiv 72/159/EEG och av de tak per jordbruksföretag som fastställs i rådets direktiv 73/131/EEG av den 15 maj 1973 om det omställningsbidrag som fastställs i artikel 10 i direktivet av den 17 april 1972 om modernisering av jordbruksföretag(6). En sådan höjning får bara gälla jordbruksföretag med mer än 0,5 djurenheter per hektar foderareal.3. Den som får utjämningsbidrag enligt artikel 5 får räkna in detta bidrag i den inkomstnivå i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 72/159/EEG som skall ha uppnåtts när utvecklingsplanen är genomförd.Artikel 10 1. Den ordning för stimulansåtgärder som fastställs i artiklarna 8 och 10 i direktiv 72/159/EEG och som anpassas genom artikel 9.1 och 9.2 i det här direktivet skall även tillämpas när utvecklingsplanen inte uppfyller det villkor i artikel 4.4 b i det förra direktivet som begränsar andelen inkomster från annan verksamhet än jordbruksverksamhet till högst 20 %; dock gäller att denna andel inte får överstiga 50 %.När det gäller de områden som avses i artikel 3.3 skall den ordning för stimulansåtgärder som fastställs i artiklarna 8 och10 i direktiv 72/159/EEG, och som anpassas genom artikel9.1 och 9.2 i det här direktivet, tillämpas även när utvecklingsplanen inte uppfyller de villkor i artikel 4.4 b i det förra direktivet som innebär att inkomsten från jordbruksverksamhet skall motsvara minst den jämförbara inkomsten för en arbetskraftsenhet; dock skall i detta fall inkomsten från jordbruksverksamhet vara lika med minst 70 % av den jämförbara inkomsten för en arbetskraftsenhet.2. I de mindre gynnade jordbruksområden som lämpar sig för utveckling av turist- eller hantverksnäringar får den ordning för stimulansåtgärder som fastställs i artikel 8 i direktiv 72/159/EEG och anpassas genom artikel 9.1 i det här direktivet, även tillämpas på investeringar för turist- eller hantverksverksamhet i jordbruksföretag, till ett högsta belopp på 10 000 beräkningsenheter per jordbruksföretag.AVDELNING IV Andra åtgärder för att stödja investeringar Artikel 11 Medlemsstater får bevilja stöd till gemensamma investeringar i foderproduktion och till förbättring av och utrustning för betesmark och bergsbeten som brukas kollektivt.Artikel 12 1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 14 i direktiv 72/159/EEG, bortsett från dem i punkt 2 b, får medlemsstaterna bevilja investeringsstöd till jordbruksföretag som inte är i stånd att uppnå den inkomstnivå som fastställs i artikel 4 i det direktivet, som anpassas genom artiklarna 9.3 och 10.1 i det här direktivet.2. Det stöd som avses i punkt 1 får inte beviljas på mer gynnsamma villkor än de som medlemsstaten beviljar utanför de områden som anges i artikel 3 till jordbruksföretag som uppfyller villkoren i artiklarna 2 och 4 i direktiv 72/159/EEG. Moderniseringsstödets selektiva karaktär inom de områden som anges i artikel 3 skall dock säkerställas.När det gäller investeringar för markförbättring får stöd inte beviljas på mer gynnsamma villkor än de som medlemsstaten beviljar för investeringar med samma syfte till de jordbruksföretag i samma område som uppfyller villkoren i artiklarna 2 och 4 i direktiv 72/159/EEG, som anpassas genom artiklarna 9.3 och 10.1 i detta direktiv.3. När en medlemsstat tillämpar den stödordning som avses i punkt 1 i ett mindre gynnat område, skall den tillämpa bestämmelserna i artikel 9.1.AVDELNING V Finansiella och allmänna bestämmelser Artikel 13 Samtliga åtgärder som föreskrivs i detta direktiv utgör en del av de gemensamma åtgärder som avses i artikel 15 i direktiv 72/159/EEG, vars finansiella och allmänna föreskrifter är tillämpliga på detta direktiv, med hänsyn till följande föreskrifter.Artikel 14 Den uppskattade totalkostnaden för de gemensamma åtgärder som avses i artikel 15 i direktiv 72/159/EEG skall ökas med 254,4 miljoner beräkningsenheter för de tre första åren.Artikel 15 Medlemsstaterna skall vara berättigade att få ersättning för sina utgifter för de åtgärder som avses i artikel 5 11 från utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklingsoch garantifonden för jordbruket (EUGFJ), i enlighet med artikel 19 i direktiv 72/159/EEG. Utvecklingssektionen vid EUGFJ skall till medlemsstaterna återbetala 25 % av ersättningsberättigande utgifter för det utjämningsbidrag som avses i avdelning II. Dessa utgifter ger dock inte rätt till ersättning när jordbrukaren får ålderspension.Gemenskapens bidrag till ersättningsberättigande utgifter för det stöd som avses i artikel 11 får inte överstiga 20 000 beräkningsenheter per saminvestering och 100 beräkningsenheter per hektar betes- eller bergsmark som har förbättrats eller utrustats.Artikel 16 1. Det bemyndigande som avses i artikel 1 skall gälla från och med den 1 oktober 1974.2. Gemenskapens bidrag till ersättningsberättigande utgifter för det stöd som fastställs i artiklarna 5 och 11 skall dock endast omfatta de stöd som beviljas under 1975 och därefter.Artikel 17 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv inom ett år efter den dag det meddelades.Artikel 18 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 april 1975.På rådets vägnarM. A. CLINTONOrdförande(1) EGT nr C 37, 4.6.1973, s. 55 och EGT nr C 32, 11.2.1975, s. 30.(2) EGT nr C 100, 22.11.1973, s. 20 och EGT nr C 62, 15.3.1975, s. 19.(3) EGT nr L 73, 27.3.1972, s. 201.(4) EGT nr L 96, 23.4.1972, s. 1.(5) EGT nr L 96, 23.4.1972, s. 9.(6) EGT nr L 153, 9.6.1973, s. 24.BILAGA Tabell för omräkning av nötkreatur, får och getter till sådana djurenheter som avses i artikel 7.1 a.>Plats för tabell>Koefficienterna vad gäller får och getter skall tillämpas på de maximi-och minimibelopp per djurenhet som de definieras enligt artikel 7.1.