Avis juridique important

|

31978L0764

Rådets direktiv 78/764/EEG av den 25 juli 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förarsätet på jordbruks- eller skogbrukstraktorer med hjul

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 255 , 18/09/1978 s. 0001 - 0039 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0044  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 10 s. 0005  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0044  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 9 s. 0032  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 9 s. 0032

RÅDETS DIREKTIV av den 25 juli 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förarsätet på jordbruks- eller skogbrukstraktorer med hjul (78/764/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som traktorer måste uppfylla enligt nationell lagstiftning berör bl.a. förarsätet.Dessa krav är olika från en medlemsstat till en annan. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att medge att det förfarande med EEG-typgodkännande som behandlas i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul(3) skall kunna tillämpas för varje traktortyp.Bestämmelserna om förarsäten berör inte bara kraven för deras installation på traktorer utan även sätenas konstruktion. Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med gemensamma konstruktions- och provningskrav och att underrätta övriga medlemsstater om erhållna resultat genom att sända en kopia av typgodkännandeintyget för varje typ av förarsäte. Placeringen av ett EEG-typgodkännandemärke på alla förarsäten som har tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen utesluter varje behov av tekniska kontroller av dessa förarsäten i de övriga medlemsstaterna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av förarsäte som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som fastställs i bilagorna 1 och 2.2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera, i den utsträckning som är nödvändigt och i samarbete med de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater, att tillverkningen överensstämmer med den godkända typen. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall, för varje typ av förarsäte som de godkänner i enlighet med artikel 1, till tillverkaren eller dennes representant utfärda ett EEG-typgodkännandemärke i enlighet med den modell som visas i punkt 3.5 i bilaga 2.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att hindra användningen av märken som kan leda till förväxling mellan förarsäten för vilka har beviljats typgodkännande i enlighet med artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att förarsäten släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion om de är försedda med EEG-typgodkännandemärke.2. En medlemsstat får dock förbjuda att förarsäten som är försedda med EEG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden om dessa vid upprepade tillfällen avviker från den godkända typen.Denna medlemsstat skall genast underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om vidtagna åtgärder och ange skälen till sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna sända kopior av typgodkännandeintyg, varav ett exempel ges i bilaga 3, för varje typ av förarsäte som de godkänner eller vägrar att godkänna.Artikel 51. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande finner att ett antal förarsäten som är försedda med samma EEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den typen som medlemsstaten har godkänt skall den vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att tillverkningen överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i den staten skall underrätta motsvarande myndigheter i de övriga medlemsstaterna om de åtgärder som har vidtagits, vilka i samband med allvarlig och upprepad brist på överensstämmelse kan medföra återkallelse av EEG-typgodkännande. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder om de underrättas av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat om sådan brist på överensstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad underrätta varandra om återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen till en sådan åtgärd.Artikel 6Varje beslut, som har fattats i enlighet med de bestämmelser som har antagits för att genomföra detta direktiv, att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för ett förarsäte eller att förbjuda att det släpps ut på marknaden eller tas i bruk skall i detalj ange de skäl på vilket det grundas. Sådana beslut skall meddelas den berörda parten, vilken samtidigt skall upplysas om de möjligheter till prövning av beslutet som enligt medlemsstaternas lagstiftning står till buds samt inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en traktor av skäl som hänför sig till dess förarsäte om detta är försett med EEG-typgodkännandemärke på det sätt som föreskrivs i bilaga 4.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra eller förbjuda att traktorer försäljs, registreras, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till förarsätet om detta är försett med EEG-typgodkännandemärke på det sätt som föreskrivs i bilaga 4.Artikel 91. Med jordbruks- och skogsbrukstraktor med hjul avses i detta direktiv varje motorfordon som är försett med hjul eller band, som har minst två axlar, och vars huvuduppgift grundas på dess dragkraft och som är särskilt konstruerat för att dra, skjuta, bära eller driva vissa redskap, maskiner eller släpvagnar avsedda för jordbruk eller skogsbruk. Fordonet kan vara utrustat för transport av gods och passagerare.2. Detta direktiv skall endast tillämpas för traktorer som är försedda med luftfyllda däck och har två axlar och är konstruerade för en hastighet mellan 6 och 25 km/tim.Artikel 10De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till detta direktiv till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 13 i direktiv 74/150/EEG.Artikel 111. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader från dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 25 juli 1978.På rådets vägnarK. von DOHNANYIOrdförande(1) EGT nr C 299, 12.12.1977, s. 61.(2) EGT nr C 84, 8.4.1978, s. 11.(3) EGT nr L 84, 28.3.1974, s. 10.BILAGA 1DEFINITIONER1. FörarsäteMed förarsäte avses det säte som är avsett för endast en person och som används av föraren när denne kör traktorn.2. Sätets sittytaMed sätets sittyta avses den nästan horisontella yta av sätet som stöder föraren i sittande ställning.3. RyggstödMed ryggstöd avses den nästan vertikala yta av sätet som stöder förarens rygg i sittande ställning.4. SidostödMed sidostöd avses en anordning eller utformning av sätet som förhindrar att föraren glider i sidled.4.1 Sätets armstödMed sätets armstöd avses de anordningar på vardera sidan av sätet som avlastar förarens armar i sittande ställning.5. Sätets referenspunkt (S)Med sätets referenspunkt (S) avses skärningspunkten i sätets längsgående symmetriplan mellan tangentialplanet till det klädda ryggstödets underkant och ett horisontellt plan. Detta horisontalplan skär sätets nedre yta 150 mm framför sätets referenspunkt (S) (se tillägg 1 till bilaga 2).6. Sittytans djupMed sittytans djup avses det horisontella avståndet mellan sätets referenspunkt (S) och sittytans framkant.7. Sittytans breddMed sittytans bredd avses det horisontella avståndet mellan sittytans ytterkanter mätt i ett plan vinkelrätt mot sätets symmetriplan.8. Område för inställning av belastningenMed område för inställning av belastning avses området mellan de två belastningar som motsvarar mittlägena för fjädringssystemets karakteristiska kurvor för den tyngsta respektive den lättaste föraren.9. Fjädringssystemets rörelselängdMed fjädringssystemets rörelselängd avses avståndet mellan fjädringssystemets högsta och lägsta läge.10. VibrationMed vibration avses förarsätets vertikala rörelse upp och ner.11. Vibrationsacceleration (a)Med vibrationsacceleration (a) avses andraderivatan av vibrationsamplituden som funktion av tiden.12. Accelerationens effektivvärde (aeff)Med accelerationens effektivvärde (aeff) avses kvadratroten av accelerationens medelvärde i kvadrat.13. Spektral effekttäthet (Ö)Med spektral effekttäthet (Ö) avses kvadraten på accelerationens effektivvärde (aeff) mätt med tersfilter, dividerat med bandbredden hos dessa filter.14. Viktad vibrationsacceleration (aW)Med viktad vibrationsacceleration (aw) avses den viktade vibrationsaccelerationen bestämd med hjälp av ett vägningsfilter i enlighet med punkt 2.5.3.3.5.2 i bilaga 2.15. VibrationsförhållandeMed vibrationsförhållande avses förhållandet mellan den viktade vibrationsaccelerationen mätt på förarsätet och den mätt på sätets infästning i enlighet med punkt 2.5.3.3.2 i bilaga 2.16. VibrationsklassMed vibrationsklass avses den klass eller grupp av traktorer som har samma vibrationsegenskaper.17. Traktorer i kategori AMed traktorer i kategori A avses traktorer vars karakteristiska egenskaper kan klassificeras i en given vibrationsklass på grund av likartad konstruktion.17.1 Följande karakteristiska egenskaper gäller för dessa traktorer:Antal axlar: två.Belastningsfördelning:- framaxel: 30 till 45 % av traktorns obelastade vikt,- bakaxel: 70 till 55 % av traktorns obelastade vikt.Däck: de främre mindre än de bakre (däckens radieförhållande ≤ 4:5).Spårvidd: minsta inställbara spårvidd större än 1 150 mm.Hjulupphängning: ofjädrad bakaxel.Sätets horisontella placering: mellan bakaxeln och traktorns tyngdpunkt.17.2 Traktorer i kategori A delas in i två klasser:Klass I: traktorer med obelastad massa mellan 1 400 kg och 3 600 kg.Klass II: traktorer med obelastad massa över 3 600 kg och upp till 5 000 kg.18. ReferenstraktorMed referenstraktor avses en traktor vars vibrationsegenskaper gör det möjligt att med hänsyn till provning i provbänk ta fram ingångsvärden för ett säte som skall användas på traktorer i en given vibrationsklass.18.1 Den spektrala effekttätheten för den vertikala vibrationen vid sätets fastsättning på referenstraktorn skall uppfylla villkoren i tilläggen 9 och 10 till bilaga 2.18.2 Referenstraktorn bör, under förutsättning att villkoren i punkt 18.1 är uppfyllda, klara de krav som anges i följande tabell:>Plats för tabell>19. Traktor i kategori BMed traktor i kategori B avses en traktor vars egenskaper är sådana att den inte kan inrymmas i kategori A.20. Säten av samma typMed säten av samma typ avses säten som inte på väsentliga punkter avviker från varandra. De enda punkter på vilka sätena får avvika är följande:20.1 dimensioner,20.2 ryggstödets läge och lutning,20.3 sittytans lutning,20.4 sätets inställning i längsled och höjdled.BILAGA 2KONSTRUKTIONS- OCH PROVNINGSKRAV - KRAV FÖR EEG-TYP-GODKÄNNANDE OCH MÄRKNING1. ALLMÄNNA KRAV1.1 Förarsätet skall vara så utformat att det ger föraren en bekväm körställning vid styrning och manövrering av traktorn, och så att det ger föraren största möjliga skydd vad avser hälsa och säkerhet.1.2 Sätet skall vara inställbart i längsled och i höjdled utan hjälp av verktyg.1.3 Sätet skall vara så utformat att det minskar stötar och vibrationer. Det måste därför vara väl avfjädrat, ha god vibrationsupptagning och ge tillräckligt stöd bakåt och i sidled.Stödet i sidled anses vara tillräckligt om sätet genom sin utformning förhindrar att förarens kropp glider i sidled.1.3.1 Sätet skall kunna ställas in för personer av olika vikt. De ändringar som är nödvändiga för att uppfylla detta krav skall kunna utföras utan hjälp av verktyg.1.4 Sittytan, ryggstödet, sidostöden och eventuella avtagbara, ihopfällbara eller fasta armstöd skall vara stoppade.1.5 Sätets referenspunkt (S) skall beräknas på det sätt som anges i tillägg 1 till bilaga 2.1.6 Där inte annat anges skall måtten och toleranserna uppfylla följande krav:1.6.1 Måtten skall uttryckas i hela enheter, om nödvändigt avrundade till närmaste heltalsvärde.1.6.2 De mätinstrument som används ska göra det möjligt att avrunda mätvärdet till närmaste heltalsvärde och uppnå följande toleransgränser:- vid längdmätning: ± 0,5 %,- vid vinkelmätning: ± 1°,- vid bestämning av traktorns massa: ± 20 kg,- vid mätning av ringtryck: + 0,1 bar.1.6.3 För alla uppgifter om dimensioner medges en tolerans på ± 5 %.1.7 Sätet skall genomgå följande provningar, som utförs på samma säte, i den ordning som anges nedan:1.7.1 Bestämning ar fjädringens egenskaper och inställningsområdet för förarens vikt,1.7.2 Bestämning ar sidostabiliteten,1.7.3 Bestämning ar den vertikala vibrationen.1.8 Om sätet är tillverkat så att det kan vridas runt en vertikal axel skall provningarna utföras med sätet riktat framåt och låst i ett läge parallellt med traktorns längsgående symmetriplan.1.9 Det säte som genomgår ovannämnda provningar skall vad avser konstruktion och fastsättning ha samma egenskaper som serietillverkade säten.1.10 Innan provningarna utförs skall sätet vara inkört av tillverkaren.1.11 En provningsrapport som visary att sätet har genomgått de angivna provningarna utan skador och som innehåller uppgifter om sätets vibrationsegenskaper skall utfärdas av testlaboratoriet.1.12 Säten som provas för traktorer i klass I är endast lämpliga för traktorer av denna klass, medan säten som provas för traktorer i klass II är lämpliga för traktorer i klass I eller klass II.2. SÄRSKILDA KRAV2.1 Sittytans dimensioner2.1.1 Sittytans djup mätt parallellt med och på ett avstånd av 150 mm från sätets längsgående symmetriplan skall vara 400 ± 50 mm (se figur nedan).2.1.2 Sittytans bredd mätt vinkelrätt mot sätets symmetriplan och 150 mm framför sätets referenspunkt (S) och högst 80 mm över denna punkt skall vara minst 450 mm (se figur nedan).2.1.3 Djupet och bredden av sittytan för säten till traktorer för vilka bakhjulens spårvidd inte överstiger 1 150 mm kan minskas till lägst 300 mm för djupet och lägst 400 mm för bredden om det på grund av traktorns konstruktion inte är möjligt att följa bestämmelserna i punkterna 2.1.1 och 2.1.2.2.2 Ryggstödets läge och lutning2.2.1 Den övre kanten av sätets ryggstöd skall vara minst 260 mm över sätets referenspunkt (S) (se figur nedan).2.2.2 Ryggstödet skall ha en lutning på 10° ± 5° (se figur nedan).2.3 Sittytans lutning2.3.1 Lutningen bakåt (se vinkel á i figuren nedan) av den belastade dynan måste vara mellan 3° och 12° i förhållande till horisontalplanet, mätt med den belastningsanordning som visas i tillägg 1.2.4 Inställning av sätet (se figur nedan)2.4.1 Sätets inställningsmöjlighet i längsled skall vara minst:- 150 mm för traktorer med en bakre spårvidd som överstiger 1 150 mm,- 60 mm för traktorer med en bakre spårvidd som är 1 150 mm eller mindre.2.4.2 Sätets inställningsmöjlighet i höjdled skall vara minst:- 60 mm för traktorer med en bakre spårvidd som överstiger 1 150 mm,- 30 mm för traktorer med en bakre spårvidd som är 1 150 mm eller mindre.>Hänvisning till >2.5 Provning av säte2.5.1 Provning för att bestämma fjädringssystemets egenskaper och inställningsområdet för förarens vikt2.5.1.1 Fjädringssystemets egenskaper bestäms genom en statisk provning. Denna provning skall utföras med sätet inställt för en förare på 50 kg och en förare på 120 kg.Gränserna för inställning av sätet med hänsyn till förarens vikt beräknas med ledning av uppgifter om fjädringssystemets egenskaper.2.5.1.2 Sätet monteras på en provbänk eller en traktor och belastas antingen direkt eller med en särskild anordning. Denna belastning får inte avvika mer än 5 N från den nominella belastningen. Intryckningen av fjädringssystemet skall mätas med en noggrannhet på minst ± 1 mm. Belastningen skall anbringas enligt det förfarande som fastställs i punkt 3 i tillägg 1.2.5.1.3 En fullständig karakteristisk kurva som återger fjädringssystemets intryckning skall ritas från nollbelastning till högsta belastning, och tillbaka till nollbelastning. De belastningsintervall vid vilka fjädringssystemets intryckning mäts får inte överstiga 100 N. Det skall finnas minst åtta mätpunkter med någorlunda jämn fördelning över fjädringssystemets rörelselängd. Som högsta belastning används antingen den gräns vid vilken ingen ytterligare sammantryckning erhålls, eller en belastning på 1 500 N. Efter det att belastningen har anbringats eller avlägsnats skall fjädringssystemets vertikala intryckning mätas 200 mm framför sätets referenspunkt (S). När belastningen har anbringats eller avlägsnats skall man vänta tills sätet har återgått till viloläge.2.5.1.4 För säten utan fasta gränser för viktinställningen skall inställningen väljas så att2.5.1.4.1 för den lättaste föraren sätet återgår till fjädringsrörelsens översta punkt när belastningen avlägsnas, och2.5.1.4.2 för den tyngsta föraren en belastning på 1 500 N trycker in sätet till den lägsta gränsen för fjädringens rörelse.2.5.1.4.3 Det inställningsområde som bestäms med de belastningar som föreskrivs i punkterna 2.5.1.4.1 och 2.5.1.4.2 skall anses större än det område som föreskrivs i punkt 3.1.1.2.5.1.4.4 Om sätet är försett med ett nedre, progressivt fjädringsstopp kan den lägsta punkten för fjädringssystemets rörelse (se punkt 9 i bilaga 1) definieras som sätets läge vid en belastning på 1 000 N, inställt för den lättaste föraren.2.5.1.5 Fjädringssystemets mittläge är det läge som sätet intar när fjädringssystemet har tryckts in halvvägs mellan sina ändlägen.2.5.1.6 Då fjädringssystemets fjädringskarakteristik normalt är hystereskurvor skall det för att bestämma belastningen dras en mittlinje genom hysteresområdet (se punkt 8 i bilaga 1, och punkt A och B i tillägg 2 till bilaga 2).2.5.1.7 För att bestämma inställningsområdets gränsvärden som funktion av förarens vikt skall värdena från punkt A och B (se tillägg 2) som fastställts i enlighet med punkt 2.5.1.6 multipliceras med 1,3.2.5.2 Provning för att bestämma sidostabilitet2.5.2.1 Sätet skall ställas in för största tillåtna förarvikt och kopplas till provbänken eller traktorn på så sätt att sätets bottenplatta vilar på en fast platta (provbänk) som inte är mindre än bottenplattan.2.5.2.2 Sätets yta eller dyna skall belastas med en provningsbelastning på 1 000 N. Belastningens angreppspunkt skall ligga 200 mm framför sätets referenspunkt (S) och växelvis 150 mm på var sida om sätets symmetriplan.2.5.2.3 Medan kraften anbringas mäts och registreras sittytans lutningsvinkel i sidled. Mätningen skall utföras för sätet i dess yttersta vågräta och vertikala inställningar. Hänsyn skall inte tas till den kvarstående deformationen i närheten av belastningens angreppspunkt.2.5.3 Provning för att bestämma vibrationenSätets vibration skall bestämmas genom provningar i provbänk och/eller på standardvägbana beroende på om sätet är avsett för en eller flera bestämda klasser av traktorer i kategori A eller för en traktor i kategori B.2.5.3.1 Provning i provbänk2.5.3.1.1 Provbänken skall simulera de vertikala vibrationerna i förarsätets fastsättningspunkt.Vibrationerna frambringas med en elektrohydraulisk anordning. Ingångsvärdena som ska användas är antingen de som anges i tilläggen 4 och 5 för ifrågavarande traktorklass eller de dubbelintegrerade accelerationssignalerna som har registrerats i sätets fastsättning på en traktor i kategori B vid körning med en hastighet på 12 ± 0,5 km/tim på en standardvägbana enligt definitionen i punkt 2.5.3.2.1. Vibrationerna skall överföras till en plattform vars dimensioner ungefär motsvarar de för en traktors förarhytt. För att frambringa vibrationerna används en oavbruten dubbelpassage av ingångsvärden eller dubbelintegrerade accelerationssignaler som har registrerats på sätets fastsättning på en traktor i kategori B som körs på en standardvägbana. Mätningarna får inte utföras under den första körningen av ingångsvärden eller accelerationssignaler.2.5.3.1.2 Utöver sätets fastsättningsanordning skall plattformen innehålla en ratt och fotstöd. Utformningen skall vara den som visas i tillägg 6.2.5.3.1.3 Provbänken skall ha hög böj- och torsionsstyvhet och dess lager och styrningar skall endast ha ett tekniskt nödvändigt spel. Om plattformen hålls uppe av en vibrationsarm skall dimensionen av R vara minst 2 000 mm (se tillägg 6).Provbänken skall vid en belastning på 150 kg kunna simulera en sinusformad svängning av en form som anges i tillägg 7.2.5.3.2 Provning på standardvägbana2.5.3.2.1 Vägbanan består av två parallella provbanor vars avstånd till varandra anpassas till traktorns spårvidd. Underlaget kan bestå av slät betong eller en serie block av trä eller betong som har placerats i en grundstruktur. Ytan av varje provbana definieras av höjdvärden i förhållande till en baslinje; dessa höjdvärden framgår av tabellen i tillägg 3. För vägbanan definieras höjden i intervall på 16 cm längs varje bana.Vägbanan skall ligga på ett stabilt underlag och avståndet mellan provbanorna får endast uppvisa små avvikelser över hela sin längd. Traktorns hjul skall hela tiden stödjas. I det fall provbanorna består av block skall dessa ha en tjocklek på 6 P8 cm, med ett avstånd på 16 cm mellan blockens mittpunkter.Standardvägbanans längd skall vara 100 m. Mätningarna skall påbörjas så snart som traktorns bakaxel är vinkelrät mot punkten D = 0 på vägbanan, och avslutas så snart som traktorns framaxel är vinkelrät mot punkten D = 100 på vägbanan (se tabell i tillägg 3 till bilaga 2).2.5.3.2.2 De överförda vertikala vibrationerna skall bestämmas vid en hastighet av 12 ± 0,5 km/tim.Den föreskrivna hastigheten skall bibehållas utan hjälp av bromsarna. Vibrationerna skall mätas på sätet och i den punkt där sätet är fastsatt i traktorn, med en lätt och en tung förare.Den föreskrivna hastigheten på 12 km/tim skall uppnås efter att ha kört igenom en ingångssträcka. Denna skall vara plan och övergå i standardvägbanan utan nivåskillnad.2.5.3.2.3 Sätet skall vara inställt för förarens vikt enligt tillverkarens anvisningar.2.5.3.2.4 Traktorn skall vara försedd med en skyddsanordning och/eller hytt om det inte gäller en typ för vilken denna utrustning inte krävs. Traktorn skall inte vara försedd med extra utrustning. Det skall inte heller finnas ballast på hjulen eller chassit, inte heller vätska i däcken.2.5.3.2.5 De däck som används under provningen skall ha de standarddimensioner och uppbyggnad som anges i tillverkarens anvisningar. Däckmönstrets djup får inte understiga 65 % av ett nytt däckmönster.2.5.3.2.6 Däcksidorna får inte vara skadade. Däcktrycken skall motsvara det aritmetiska medelvärdet av de referenstryck som rekommenderas av däcksfabrikanten. Spårvidden skall motsvara den som används under normala arbetsförhållanden för den traktormodell på vilken sätet skall monteras.2.5.3.2.7 Mätningarna på sätets fastsättningspunkt och på själva sätet skall utföras under samma körning.För mätning och registrering av vibrationerna skall en accelerometer, en mätförstärkare och en magnetbandspelare eller en vibrationsmätare för direkt avläsning användas. Föreskrifter för dessa instrument framgår av punkterna 2.5.3.3.2 P2.5.3.3.6.2.5.3.3 Föreskrifter för provning på vägbana och i provbänk2.5.3.3.1 Förarens viktProvningarna skall utföras med två förare: den ena med en total vikt på 55 kg (± 10 %), av vilken högst 5 kg får bäras i ett viktbälte runt kroppen; den andre med en vikt på 98 kg (± 10 %), med högst 8 kg i bältet.2.5.3.3.2 Accelerometerns lägeFör att mäta de vibrationer som överförs till föraren anbringas en accelerometer på en plan och styv platta med en diameter på 250 mm ± 50 mm, vars centrala del skall vara styv upp till en diameter på 75 mm och omfatta en styv anordning som skydd för accelerometern. Denna platta skall placeras mitt på sätets sittyta mellan sätet och föraren och vara täckt med ett 20 mm tjockt lager av naturligt eller syntetiskt skumgummi.För att mäta vibrationerna på sätets fastsättning anbringas en accelerometer vid denna fastsättning i en punkt högst 100 mm från traktorns längsgående symmetriplan och inte utanför sätets vertikala projektion på traktorn.2.5.3.3.3 Mätning av vibrationsaccelerationAccelerometern och tillhörande förstärkare och överföringsutrustning skall reagera för vibrationer med ett effektivvärde på 0,05 m/s² och utan förvrängning och med ett högsta fel på ± 2,5 % i frekvensbandet 1 P80 Hz kunna mäta vibrationer med ett effektivvärde på 5 m/s² med en amplitudfaktor (förhållande mellan toppvärde och effektivvärde) lika med 3.2.5.3.3.4 MagnetbandspelareOm en magnetbandspelare används skall denna ha ett högsta återgivningsfel på ± 3,5 % i frekvensområdet från 1 P80 Hz, inräknat ändringar i bandhastigheten vid avspelning för analys.2.5.3.3.5 Vibrationsmätare2.5.3.3.5.1 Man kan bortse från vibrationer över 10 Hz. Det är därför tillåtet att före mätinstrumentet ansluta ett lågpassfilter med en gränsfrekvens på ungefär 10 Hz och en dämpning på 12 dB per oktav.2.5.3.3.5.2 Detta instrument skall vara försett med ett elektroniskt viktningsfilter mellan givaren och integratorn. Detta filter skall ha en karakteristik som motsvarar kurvan i tillägg 8 med ett största fel på ± 0,5 dB i frekvensbandet 2 P4 Hz och ± 2 dB för övriga frekvenser.2.5.3.3.5.3 Den elektroniska mätapparaten skall indikera antingen- integralen (I) av kvadraten på den viktade vibrationsaccelerationen (aw) under provningsperioden (T)>Hänvisning till >- eller kvadratroten ur denna integral- eller direkt effektivvärdet av den viktade vibrationsaccelerationen (aweff>Hänvisning till >Den totala onoggrannheten för effektivvärdet av den viktade accelerationen som har beräknats på detta sätt får inte överstiga ± 5 %.2.5.3.3.6 KalibreringAlla instrument måste kalibreras regelbundet.2.5.3.3.7 Analys av vibrationsprovningar2.5.3.3.7.1 Under varje provning skall den viktade vibrationsaccelerationen för hela provningsperioden bestämmas med hjälp av en vibrationsmätare för direkt avläsning enligt föreskrifterna i punkt 2.5.3.3.5.2.5.3.3.7.2 Rapporten skall ange det aritmetiska medelvärdet av den korrigerade sätesvibrationsaccelerationen för den lätta föraren och även det aritmetiska medelvärdet av den korrigerade sätesvibrationsaccelerationen för den tunga föraren. Provningsrapporten skall dessutom innehålla förhållandet mellan den viktade vibrationsaccelerationen på förarens säte och den som uppmätts på sätets fastsättning. Detta förhållande skall anges med två decimaler.2.5.3.3.7.3 Omgivningstemperaturens variationer under provningarna skall mätas och anges i rapporten.2.5.4 Vibrationsprovning som skall utföras på traktorsäten beroende på deras avsedda användning2.5.4.1 Ett säte som skall användas på en eller flera klasser i kategori A skall provas på en vibrationsprovbänk med en lämplig uppsättning ingångsvärden.2.5.4.2 Ett säte som är avsett att användas på en traktortyp i kategori B skall provas på en standardvägbana med en traktor av samma typ. Dock kan en simuleringsprovning dessutom genomföras genom användning av de ingångssignaler som motsvarar den accelerationskurva som fastställdes vid provning på standardvägbana med den typ av traktor för vilken sätet är avsett.2.5.4.3 Ett säte som endast är avsett för en bestämd traktortyp i kategori A kan också provas i enlighet med föreskrifterna i punkt 2.5.4.2. I detta fall beviljas typgodkännande för den traktortyp för vilken det provade sätet är avsett.2.5.5 Förfarande för att bestämma vibrationen för säten som är avsedda för traktorer i kategori A2.5.5.1 Referenstraktorns vibrationsegenskaper, vilka är en kritisk faktor vid provning av förarsätet, definieras av den vertikala accelerationens spektrala effekttäthet (tilläggen 9 och 10) mätt på sätets fastsättning på referenstraktorn vid körning på standardvägbana i enlighet med föreskrifterna i punkt 2.5.3.2.2.5.5.2 Det faktiska värdet awB vid sätets fastsättning under mätningen skall ligga inom följande gränsvärden:- Referenstraktorer i klass I:awB = 1,9 P2,2 m/s²- Referenstraktorer i klass II:awB = 1,6 P1,8 m/s²och skall korrigeras för referensvärdet:a*WB = 2,05 m/s² för klass Ia*WB = 1,7 m/s² för klass IIaccelerationen aws mätt på förarsätet skall korrigeras i enlighet med ekvationen:a*ws = aws >NUM>a*wB>DEN>awB2.5.5.3 Vid provning i provbänk skall de insignaler som krävs för framställning av den vertikala rörelsen av sätets fastsättning bestämmas genom dubbel integration av de accelerationssignaler som på sätets fastsättning på referenstraktorer i klass I eller II har uppmätts vid körning på standardvägbana. Dessa ingångssignaler framgår av tilläggen 4 och 5.Provbänken skall vara så inställd att sätets fastsättning genomgår en viktad acceleration påawB = 1,9 P2,2 m/s²för klass I traktorer i kategori A, ochawB = 1,6 P1,8 m/s²för klass II traktorer i kategori A.Det faktiska värdet awB vid sätets fastsättning under mätningen skall bestämmas. Vid avvikelse från referensvärdet påa*wB = 2,05 m/s² för klass I traktorer i kategori Aa*wB = 1,7 m/s² för klass II traktorer i kategori Askall accelerationen aws mätt på förarsätet korrigeras enligt ekvationen:a*ws = aws >NUM>a*wB>DEN>awB2.5.5.4 Vid provning i provbänk gäller föreskrifterna i punkt 2.5.3.1 och vibrationen skall frambringas enligt föreskrifterna i punkt 2.5.5.2.För var och en av de två i punkt 2.5.3.3.1 nämnda förarna skall den viktade vibrationsaccelerationen mätas på sätet under en period av 28 sekunder. Mätningen skall påbörjas vid ingångsvärdet motsvarande t = 0 sekunder och avslutas vid ingångsvärdet t = 28 sekunder (se tilläggen 4 och 5 till bilaga 2). Minst två provkörningar skall utföras. De uppmätta värdena får inte avvika med mer än ± 5 % från det aritmetiska medelvärdet.2.5.6 Förfarande för att bestämma sätesvibrationen för säten avsedda för traktorer av kategori B2.5.6.1 I överensstämmelse med föreskrifterna i punkt 2.5.4.2 är sätets vibrationsprovning inte tillämplig för en grupp eller klass av traktorer utan bara för den traktortyp för vilken den är avsedd.2.5.6.2 Provning på standardvägbana skall utföras i överensstämmelse med kraven i punkterna 2.5.3.2 och 2.5.3.3.I detta fall behöver den på förarsätet uppmätta vibrationsaccelerationen (aws) inte korrigeras och är följdaktligen lika med referensvärdet a*ws.2.5.6.3 Provningen i provbänk skall utföras tillsammans med en provning på standardvägbana i överensstämmelse med föreskrifterna i punkterna 2.5.3.1 och 2.5.3.3.Ingångsvärdena för vibrationsanordningen skall bestämmas genom dubbel integration av vibrationsaccelerationssignalen som har registrerats i överensstämmelse med punkt 2.5.3.1.1.2.5.6.4 För att bestämma de ingångsvärden som erhållits enligt punkt 2.5.6.3 skall den viktade vibrationsaccelerationen (awp) som uppmätts i provbänk på sätets fastsättning inte avvika med mer än ± 10 % från det värde (awF) som har uppmätts på standardvägbana i överensstämmelse med kraven i punkt 2.5.6.3 (första stycket). Vid en eventuell avvikelse från det vid sätets fastsättning uppmätta värdet (awF) under provkörningen skall den viktade vibrationsaccelerationen som uppmätts på förarsätet under provning i provbänk korrigeras enligt följande:a*ws = aws >NUM>awF>DEN>awpVarje provning i provbänk skall utföras två gånger. De uppmätta värdena får inte avvika med mer än ± 5 % från det aritmetiska medelvärdet.3. KRAV FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING3.1 Nödvändiga villkor för EEG-typgodkännande för ett säteFör att beviljas EEG-typgodkännande skall ett säte utöver de krav som anges ovan uppfylla följande villkor:3.1.1 inställningsområdet för förarens vikt skall vara från 50 kg P120 kg,3.1.2 lutningsvinkelns ändring som uppmäts vid provning av sidostabilitet får inte överstiga 5°,3.1.3 inget av de två värden som beskrivs i punkt 2.5.3.3.7.2 får överstiga 1,25 m/s².3.2 Ansökan om EEG-typgodkännande3.2.1 Ansökan om EEG-typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller dennes representant.3.2.2 Ansökan skall för varje typ av förarsäte åtföljas av3.2.2.1 en kortfattad teknisk beskrivning, som särskilt anger den eller de typer av traktorer för vilka sätet är avsett,3.2.2.2 ritningar i tre exemplar tillräckligt detaljerade för identifiering av sätets typ och som anger dimensioner, vikt, fjädringssystem och fastsättning,3.2.2.3 minst ett säte,3.2.2.4 en traktor (vid behov) som är representativ för den traktortyp för vilken sätet är avsett.3.3 Märkning3.3.1 Det säte som inlämnas för EEG-typgodkännande skall vara försett med sökandens handelsbeteckning eller varumärke. Denna märkning skall vara lätt att läsa och outplånlig.3.3.2 På varje säte skall det finnas tillräckligt med plats för EEG-typgodkännandemärket. Detta utrymme skall markeras på de i punkt 3.2.2.2 nämnda ritningarna.3.4 EEG-typgodkännande3.4.1 När det i överensstämmelse med punkt 3.2 inlämnade sätet uppfyller kraven enligt punkterna 3.1 och 3.3 beviljas EEG-typgodkännande och ett typgodkännandenummer tilldelas.3.4.2 Detta nummer får inte tilldelas någon annan typ av säte.3.5 Märket3.5.1 Varje säte som är i överensstämmelse med en typ enligt detta direktiv skall vara försett med ett EEG-typgodkännandemärke.3.5.2 Detta märke skall bestå av3.5.2.1 en rektangel i vilken är inskriven den gemena bokstaven "e" följd av en siffer- eller bokstavskod som identifierar den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet:1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna6 för Belgien11 för Storbritannien13 för Luxemburg18 för DanmarkIRL för Irland3.5.2.2 under och i närheten av rektangeln det EEG-typgodkännandenummer som motsvarar numret på EEG-typgodkännandeintyget som har utfärdats för denna typen av säte,3.5.2.3 över och nära rektangeln en uppgift om den traktortyp i kategori A för vilken sätet är avsett, enligt följande:- För klass I traktorer i kategori A: I.- För klass I och II traktorer i kategori A: I och II.Om denna uppgift saknas över rektangeln är sätet avsett för en traktor i kategori B.3.5.3 EEG-typgodkännandemärket skall vara fastsatt på sätet på ett sådant sätt att det är outplånligt och lätt att läsa även då sätet är monterat på traktorn.3.5.4 Ett exempel på typgodkännandemärket visas i tillägg 11.3.5.5 Dimensionerna för de olika delarna av detta märke får inte vara mindre än de minsta dimensioner som föreskrivs för märkning i tillägg 11.Tillägg 1Förfarande för att bestämma sätets referenspunkt (S)1. DEFINITION AV REFERENSPUNKT (S)Med sätets referenspunkt (S) avses skärningen i sätets längsgående symmetriplan mellan tangentialplanet till det stoppade ryggstödets nederkant och ett horisontalplan. Detta horisontalplan skär sätets nedre yta 150 mm framför sätets referenspunkt (S).2. ANORDNING FÖR ATT BESTÄMMA SÄTETS REFERENSPUNKT (S)Den i figur 1 visade anordningen består av en sätesplatta och ryggstödsplattor. Den nedre ryggstödsplattan skall vara försedd med leder i sätesregionen (A) och ländregionen (B), där leden (B) skall vara justerbar i höjdled.3. FÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA SÄTETS REFERENSPUNKT (S)Sätets referenspunkt (S) skall bestämmas med hjälp av den i figurerna 1 och 2 visade anordningen, som simulerar en sittande människa. Anordningen skall placeras på sätet. Därefter belastas den med en kraft på 550 N i en punkt 50 mm framför leden (A) och de två ryggstödsplattorna skall med ett lätt tryck hållas tangentiellt mot det stoppade ryggstödet.Om det inte är möjligt att bestämma tangenterna till varje del av det stoppade ryggstödet (över och under ländregionen) skall följande förfarande tillämpas:a) Då det inte är möjligt att definiera tangenten till den lägsta möjliga ytan skall den nedre delen av ryggstödsplattan i vertikalt läge pressas lätt mot det stoppade ryggstödet.b) Då det inte är möjligt att definiera tangenten till den högsta möjliga ytan, om den nedre delen av ryggstödsplattan är vertikal, skall leden (B) fixeras på en höjd av 230 mm över sätets referenspunkt (S). Därefter pressas de två delarna av ryggstödsplattan i vertikalt läge och med ringa kraft tangentiellt mot det stoppade ryggstödet.>Hänvisning till >Tillägg 2Provning för att bestämma fjädringssystemets egenskaperHystereskurvor för att bestämma område för inställning av belastningen (2.5.1)>Hänvisning till >Tillägg 3Provning på standardvägbanaTabell över profilhöjder i förhållande till en valfri grundnivå för varje provbana av vägbanan(2.5.3.2.1).D = avstånd från startpunkten (meter)L = profilhöjder för vänster provbana (mm)R = profilhöjder för höger provbana (mm)>Plats för tabell>Tillägg 4Ingångssignalvärden för provning i provbänk av förarsäten till klass I traktorer i kategori A (2.5.3.1.1)PS = börvärdespunkta = amplitud för nödvändigt signalvärde i 10-4 mt = mättid i sekunderDessa signaler visas i tabellen för 701 nödvändiga punkter.Signalerna kan lagras numeriskt och anger, efter passage av ett lågpassfilter med en gränsfrekvens på cirka 10 Hz och en högfrekvensdämpning på 12 dB/oktav, amplituden för ingångsvärdet för en elektrohydrauliskt manövrerad provbänk. Börvärdessignalerna skall upprepas utan avbrott.>Plats för tabell>Tillägg 5Ingångssignalvärden för inspektion i provbänk av förarsäten till klass II traktorer i kategori A(2.5.3.1.1)PS = börvärdespunkta = amplitud för nödvändigt signalvärde i 10-4 mt = mättid i sekunderDessa signaler visas i tabellen för 701 börvärdespunkter.Signalerna kan lagras numeriskt och anger, efter passage av ett lågpassfilter med en gränsfrekvens på cirka 10 Hz och en högfrekvensdämpning på 12 dB/oktav, amplituden för ingångsvärdet för en elektrohydrauliskt manövrerad provbänk. Börvärdessignalerna skall upprepas utan avbrott.>Plats för tabell>Tillägg 6Provbänk (2.5.3.1)>Hänvisning till >Tillägg 7Provbänkens rörelse vid vibration (2.5.3.1)>Hänvisning till >Tillägg 8Filterkarakteristik för vibrationsmätaren (2.5.3.3.5)>Hänvisning till >Tillägg 9Spektral effekttäthet för den vertikala vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning för referenstraktorn i klass I (2.5.5)Den spektrala effekttätheten för den vertikala vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning för referenstraktorn i klass I kan uttryckas ungefärligt med följande förhållande:Ö = Ömaxexp  P>NUM>(f  P fm)²>DEN>2b²där konstanterna har följande värden:Ömax = 6,0 (m/s²)²/Hzfm = 3,25 Hzb = 0,33 Hzföljande toleranser medges:Ömax = ± 10 %fm = ± 5 %Toleransen med avseende på b bestäms av det faktum att, i överensstämmelse med 2.5.5.2, den viktade vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning skall ligga inom gränsvärdena:aw = 1,9 P2,2 m/s²Spektral effekttäthet Ö (f)Ungefärlig funktion för den spektrala effekttätheten för den vertikala vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning för referenstraktorn i klass I>Hänvisning till >Tillägg 10Spektral effekttäthet för den vertikala vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning för referenstraktorn i klass II (2.5.5)Den spektrala effekttätheten för den vertikala vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning för referenstraktorn i klass II kan uttryckas ungefärligt med följande förhållande:Ö = Ömaxexp  P >NUM>(f  P fm)²>DEN>2b²där konstanterna har följande värden:Ömax = 5,5 (m/s²)²/Hzfm = 2,65 Hzb = 0,3 Hzföljande toleranser medges:Ömax = ± 10 %fm = ± 5 %Toleransen med avseende på b bestäms av det faktum att, i överensstämmelse med 2.5.5.2, den viktade vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning skall ligga inom gränsvärdena:aw = 1,6 P1,8 m/s²Spektral effekttäthet Ö (f)Ungefärlig funktion för den spektrala effekttätheten för den vertikala vibrationsaccelerationen vid sätets fastsättning för referenstraktorn i klass II>Hänvisning till >Tillägg 11Exempel på EEG-typgodkännandemärke (3.5)>Hänvisning till >Det säte som bär ovanstående EEG-typgodkännandemärke är avsett för en klass I traktor i kategori A som har godkänts i Tyskland (e1) med nummer 1005.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3FÖREBILD FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 4FÖRESKRIFTER FÖR MONTERING AV ETT FÖRARSÄTE FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE AV EN TRAKTOR1. Varje förarsäte måste vara försett med EEG-typgodkännandemärket och uppfylla följande monteringskrav:1.1 Förarsätet skall monteras på så sätt att1.1.1 föraren har en bekväm ställning under körning och manövrering,1.1.2 sätet är lättillgängligt,1.1.3 föraren i normal körställning lätt kan nå traktorns olika manöverorgan som behöver användas under körningen,1.1.4 ingen del av sätet eller andra traktordelar kan ge upphov till skärsår eller blåmärken hos föraren,1.1.5 när sätet endast är inställningsbart i längsled eller höjdled dess symmetriplan sammanfaller med eller är parallellt med traktorns längsgående symmetriplan,1.1.6 när sätet är avsett att vridas runt en vertikal axel måste det kunna låsas i alla eller vissa lägen och i samtliga fall i det läge som anges i punkt 1.1.5.2. Innehavaren av EEG-typgodkännandet kan begära att det utvidgas till andra typer av säten. De behöriga myndigheterna måste bevilja denna utvidgning under följande villkor:2.1 Den nya typen av säte har beviljats EEG-typgodkännande,2.2 den är konstruerad för montering på den typ av traktor för vilken utvidgningen av EEG-typgodkännandet har begärts,2.3 den är monterad i överensstämmelse med monteringskraven i denna bilaga.3. Säten som är avsedda för traktorer med en bakre spårvidd på 1 150 mm får ha följande, minsta mått vad avser sittytans djup och bredd:- sittytans djup: 300 mm,- sittytans bredd: 400 mm.Denna bestämmelse gäller endast om föreskrivna värden för sittytans djup och bredd (dvs. 400 ± 50 mm respektive minst 450 mm) inte kan uppnås på grund av traktorns konstruktion.4. Ett intyg i överensstämmelse med förebilden som visas i bilaga 5 skall bifogas EEG-typgodkännandeintyget för varje typgodkännande eller utvidgning av typgodkännandet som har beviljats ellet vägrats.BILAGA 5BILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG FÖR EN TRAKTOR MED HÄNSYN TILL FÖRARSÄTET>Hänvisning till >>Hänvisning till >


title: Kommissionens genomförandedirektiv 2012/44/EU av den 26 november 2012 om ändring av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG respektive 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå i undersökningar samt minimikraven för undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter och köksväxter  Text av betydelse för EES

text:
               27.11.2012

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 327/37

         KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEDIREKTIV 2012/44/EU
   av den 26 november 2012
   om ändring av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/53/EG respektive 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå i undersökningar samt minimikraven för undersökningar av vissa sorter av arter av lantbruksväxter och köksväxter
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 2002/53/EG av den 13 juni 2002 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter (1), särskilt artikel 7.2 a och b,
   med beaktande av rådets direktiv 2002/55/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av köksväxter (2), särskilt artikel 7.2 a och b, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens direktiv 2003/90/EG (3) och 2003/91/EG (4) antogs för att se till att de sorter som medlemsstaterna för in i sina nationella listor ska stämma överens med de riktlinjer som fastställts av Gemenskapens växtsortsmyndighet (CPVO) vad gäller vilka egenskaper som minst ska ingå i undersökningar av de olika arterna samt minimikraven för undersökningar av sorterna, i den mån sådana riktlinjer utfärdats. För övriga sorter ska enligt direktiven riktlinjerna från den internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) tillämpas.

               (2)

               Gemenskapens växtsortsmyndighet och UPOV har sedan dess utfärdat ytterligare riktlinjer för ytterligare en annan art och har uppdaterat de gällande riktlinjerna.

               (3)

               Direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagorna I och II till direktiv 2003/90/EG ska ersättas med texten i del A i bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Bilagorna till direktiv 2003/91/EG ska ersättas med texten i del B i bilagan till det här direktivet.
   Artikel 3
   För de undersökningar som inletts före den 1 januari 2014 får medlemsstaterna tillämpa den lydelse av direktiven 2003/90/EG och 2003/91/EG som gällde innan de ändrades genom det här direktivet.
   Artikel 4
   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2013 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2014.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 5
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 6
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 26 november 2012.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 193, 20.7.2002, s. 1.

      (2)  EGT L 193, 20.7.2002, s. 33.

      (3)  EUT L 254, 8.10.2003, s. 7.

      (4)  EUT L 254, 8.10.2003, s. 11.

      BILAGA
      DEL A
      ”
            BILAGA I

               Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 a och som ska överensstämma med CPOV:s provningsprotokoll

                        Vetenskapligt namn

                        Svenskt namn

                        CPOV:s protokoll

                           Festuca filiformis Pourr.

                        Finsvingel, finbladig fårsvingel

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Festuca ovina L.

                        Fårsvingel

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Festuca rubra L.

                        Rödsvingel

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Festuca trachyphylla (Hack.) Krajina

                        Hårdsvingel

                        TP 67/1, 23.6.2011

                           Lolium multiflorum Lam.

                        Italienskt rajgräs

                        TP 4/1, 23.6.2011

                           Lolium perenne L.

                        Engelskt rajgräs

                        TP 4/1, 23.6.2011

                           Lolium x boucheanum Kunth

                        Hybridrajgräs

                        TP 4/1, 23.6.2011

                           Pisum sativum L.

                        Ärt

                        TP 7/2, 11.3.2010

                           Brassica napus L.

                        Raps

                        TP 36/2, 16.11.2011

                           Helianthus annuus L.

                        Solros

                        TP 81/1, 31.10.2002

                           Linum usitatissimum L.

                        Lin

                        TP 57/1, 21.3.2007

                           Avena nuda L.

                        Nakenhavre

                        TP 20/1, 6.11.2003

                           Avena sativa L. (även A. byzantina K. Koch)

                        Havre och rödhavre

                        TP 20/1, 6.11.2003

                           Hordeum vulgare L.

                        Korn

                        TP 19/3, 21.3.2012

                           Oryza sativa L.

                        Ris

                        TP 16/2, 21.3.2012

                           Secale cereale L.

                        Råg

                        TP 58/1, 31.10.2002

                           xTriticosecale Wittm. ex A. Camus

                        Hybrider som uppkommit genom korsning av en art av släktet Triticum med en art av släktet Secale

                        TP 121/2 rev. 1, 16.2.2011

                           Triticum aestivum L.

                        Vete

                        TP 3/4 rev. 2, 16.2.2011

                           Triticum durum Desf.

                        Durumvete

                        TP 120/2, 6.11.2003

                           Zea mays L.

                        Majs

                        TP 2/3, 11.3.2010

                           Solanum tuberosum L.

                        Potatis

                        TP 23/2, 1.12.2005

                        Dessa protokoll finns på CPOV:s webbplats (www.cpvo.europa.eu).

            BILAGA II

               Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 b och som ska överensstämma med UPOV:s provningsriktlinjer

                        Vetenskapligt namn

                        Svenskt namn

                        UPOV:s riktlinje

                           Beta vulgaris L.

                        Foderbeta

                        TG/150/3, 4.11.1994

                           Agrostis canina L.

                        Brunven

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Agrostis gigantea Roth.

                        Storven

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Agrostis stolonifera L.

                        Krypven

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Agrostis capillaris L.

                        Rödven

                        TG/30/6, 12.10.1990

                           Bromus catharticus Vahl

                        Plattlosta

                        TG/180/3, 4.4.2001

                           Bromus sitchensis Trin.

                        Alaskagräs

                        TG/180/3, 4.4.2001

                           Dactylis glomerata L.

                        Hundäxing

                        TG/31/8, 17.4.2002

                           Festuca arundinacea Schreber

                        Rörsvingel

                        TG/39/8, 17.4.2002

                           Festuca pratensis Huds.

                        Ängssvingel

                        TG/39/8, 17.4.2002

                           xFestulolium Asch. et Graebn.

                        Hybrider som uppkommit genom korsning av en art av släktet Festuca med en art av släktet Lolium

                        TG/243/1, 9.4.2008

                           Phleum nodosum L.

                        Vildtimotej

                        TG/34/6, 7.11.1984

                           Phleum pratense L.

                        Timotej

                        TG/34/6, 7.11.1984

                           Poa pratensis L.

                        Ängsgröe

                        TG/33/6, 12.10.1990

                           Lupinus albus L.

                        Vitlupin

                        TG/66/4, 31.3.2004

                           Lupinus angustifolius L.

                        Blålupin

                        TG/66/4, 31.3.2004

                           Lupinus luteus L.

                        Gullupin

                        TG/66/4, 31.3.2004

                           Medicago sativa L.

                        Blålusern

                        TG/6/5, 6.4.2005

                           Medicago x varia T. Martyn

                        Mellanlusern

                        TG/6/5, 6.4.2005

                           Trifolium pratense L.

                        Rödklöver

                        TG/5/7, 4.4.2001

                           Trifolium repens L.

                        Vitklöver

                        TG/38/7, 9.4.2003

                           Vicia faba L.

                        Åkerböna

                        TG/8/6, 17.4.2002

                           Vicia sativa L.

                        Fodervicker

                        TG/32/6, 21.10.1988

                           Brassica napus L. var. napobrassica (L.) Rchb.

                        Kålrot

                        TG/89/6rev., 4.4.2001 + 1.4.2009

                           Raphanus sativus L. var. oleiformis Pers.

                        Oljerättika

                        TG/178/3, 4.4.2001

                           Arachis hypogea L.

                        Jordnöt

                        TG/93/3, 13.11.1985

                           Brassica rapa L. var. silvestris (Lam.) Briggs

                        Rybs

                        TG/185/3, 17.4.2002

                           Cannabis sativa L.

                        Hampa

                        TG/276/1, 28.3.2012

                           Carthamus tinctorius L.

                        Safflor

                        TG/134/3, 12.10.1990

                           Gossypium spp.

                        Bomull

                        TG/88/6, 4.4.2001

                           Papaver somniferum L.

                        Vallmo

                        TG/166/3, 24.3.1999

                           Sinapis alba L.

                        Vitsenap

                        TG/179/3, 4.4.2001

                           Glycine max (L.) Merrill

                        Sojaböna

                        TG/80/6, 1.4.1998

                           Sorghum bicolor (L.) Moench

                        Sorghum

                        TG/122/3, 6.10.1989

                        Dessa riktlinjer finns på UPOV:s webbplats (www.upov.int).

                  ”
      DEL B
      ”
            BILAGA I

               Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 a och som ska överensstämma med CPOV:s provningsprotokoll

                        Vetenskapligt namn

                        Svenskt namn

                        CPOV:s protokoll

                           Allium cepa L. (Cepa-gruppen)

                        Lök

                        TP 46/2, 1.4.2009

                           Allium cepa L. (Aggregatum-gruppen)

                        Schalottenlök

                        TP 46/2, 1.4.2009

                           Allium fistulosum L.

                        Piplök

                        TP 161/1, 11.3.2010

                           Allium porrum L.

                        Purjolök

                        TP 85/2, 1.4.2009

                           Allium sativum L.

                        Vitlök

                        TP 162/1, 25.3.2004

                           Allium schoenoprasum L.

                        Gräslök

                        TP 198/1, 1.4.2009

                           Apium graveolens L.

                        Blekselleri

                        TP 82/1, 13.3.2008

                           Apium graveolens L.

                        Rotselleri

                        TP 74/1, 13.3.2008

                           Asparagus officinalis L.

                        Sparris

                        TP 130/2, 16.2.2011

                           Beta vulgaris L.

                        Rödbeta (inklusive Cheltenhambeta)

                        TP 60/1, 1.4.2009

                           Brassica oleracea L.

                        Grönkål

                        TP 90/1, 16.2.2011

                           Brassica oleracea L.

                        Blomkål

                        TP 45/2, 11.3.2010

                           Brassica oleracea L.

                        Broccoli

                        TP 151/2, 21.3.2007

                           Brassica oleracea L.

                        Brysselkål

                        TP 54/2, 1.12.2005

                           Brassica oleracea L.

                        Kålrabbi

                        TP 65/1, 25.3.2004

                           Brassica oleracea L.

                        Savojkål, vitkål och rödkål

                        TP 48/3, 16.2.2011

                           Brassica rapa L.

                        Kinesisk kål

                        TP 105/1, 13.3.2008

                           Capsicum annuum L.

                        Chilipeppar, paprika

                        TP 76/2, 21.3.2007

                           Cichorium endivia L.

                        Frisésallat och escarolesallat

                        TP 118/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Industricikoria

                        TP 172/2, 1.12.2005

                           Cichorium intybus L.

                        Endiviasallat/Witloof-cikoria

                        TP 173/1, 25.3.2004

                           Citrullus lanatus (Thumb.) Matsum. et Nakai

                        Vattenmelon

                        TP 142/1, 21.3.2007

                           Cucumis melo L.

                        Melon

                        TP 104/2, 21.3.2007

                           Cucumis sativus L.

                        Slanggurka och druvgurka

                        TP 61/2, 13.3.2008

                           Cucurbita pepo L.

                        Pumpa/Squash

                        TP 119/1, 25.3.2004

                           Cynara cardunculus L.

                        Kronärtskocka och kardon

                        TP 184/1, 25.3.2004

                           Daucus carota L.

                        Morot och fodermorot

                        TP 49/3, 13.3.2008

                           Foeniculum vulgare Mill.

                        Fänkål

                        TP 183/1, 25.3.2004

                           Lactuca sativa L.

                        Sallat

                        TP 13/5, 16.2.2011

                           Lycopersicon esculentum Mill.

                        Tomat

                        TP 44/4, 21.3.2012

                           Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                        Persilja

                        TP 136/1, 21.3.2007

                           Phaseolus coccineus L.

                        Blomsterböna

                        TP 9/1, 21.3.2007

                           Phaseolus vulgaris L.

                        Buskböna och störböna

                        TP 12/3, 1.4.2009

                           Pisum sativum L. (partim)

                        Märgärt, spritärt och sockerärt

                        TP 7/2, 11.3.2010

                           Raphanus sativus L.

                        Rädisa

                        TP 64/1, 27.3.2002

                           Solanum melongena L.

                        Aubergine/Äggplanta

                        TP 117/1, 13.3.2008

                           Spinacia oleracea L.

                        Spenat

                        TP 55/4, 21.3.2012

                           Valerianella locusta (L.) Laterr.

                        Vintersallad

                        TP 75/2, 21.3.2007

                           Vicia faba L. (partim)

                        Bondböna

                        TP Broadbean/1, 25.3.2004

                           Zea mays L. (partim)

                        Sockermajs och popmajs

                        TP 2/3, 11.3.2010

                        Dessa protokoll finns på CPOV:s webbplats (www.cpvo.europa.eu).

            BILAGA II

               Förteckning över de arter som avses i artikel 1.2 b och som ska överensstämma med UPOV:s provningsriktlinjer

                        Vetenskapligt namn

                        Svenskt namn

                        UPOV:s riktlinje

                           Beta vulgaris L.

                        Mangold

                        TG/106/4, 31.3.2004

                           Brassica rapa L.

                        Rova (inklusive majrova och salladskål)

                        TG/37/10, 4.4.2001

                           Cichorium intybus L.

                        Sallatscikoria

                        TG/154/3, 18.10.1996

                           Cucurbita maxima Duchesne

                        Jättepumpa (inklusive vinterpumpa)

                        TG/155/4rev., 28.3.2007 + 1.4.2009

                           Raphanus sativus L.

                        Rättika

                        TG/63/7, 28.3.2012

                           Rheum rhabarbarum L.

                        Rabarber

                        TG/62/6, 24.3.1999

                           Scorzonera hispanica L.

                        Svartrot

                        TG/116/4, 24.3.2010

                        Dessa riktlinjer finns på UPOV:s webbplats (www.upov.int).

                  ”


Avis juridique important

|

31997L0059

Kommissionens direktiv 97/59/EG av den 7 oktober 1997 om anpassning av direktiv 90/679/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 282 , 15/10/1997 s. 0033 - 0035

KOMMISSIONENS DIREKTIV 97/59/EG av den 7 oktober 1997 om anpassning av direktiv 90/679/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT FÖLJANDE DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 (1) om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, särskilt artikel 17 i detta,med beaktande av rådets direktiv 90/679/EEG av den 26 november 1990 (2) om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG), ändrat genom rådets direktiv 93/88/EEG (3) och kommissionens direktiv 95/30/EG (4), särskilt artikel 19 i detta,med beaktande av det yttrande som Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor har avgivit, ochmed beaktande av följande:Bestämmelserna enligt direktiv 90/679/EEG måste beaktas som en viktig beståndsdel i den allmänna strävan att skydda arbetstagarnas hälsa på arbetsplatsen.Syftet med direktiv 93/88/EEG, i vilken en första förteckning över biologiska agenser på grundval av definitionerna i artikel 2 d 2-4 i direktiv 90/679/EEG ingår, är att harmonisera villkoren på detta område samtidigt som redan gjorda framsteg tillvaratas.Förteckningen över och klassificeringen av de biologiska agenserna måste granskas regelbundet och ändras på grundval av nya vetenskapliga uppgifter.De föreslagna åtgärderna i detta direktiv är i enlighet med det yttrande som kommittén enligt artikel 17 i direktiv 89/391/EEG har avgett.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga III till direktiv 90/679/EEG ändras enligt den bifogade bilagan.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 mars 1998. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 7 oktober 1997.På kommissionens vägnarPádraig FLYNNLedamot av kommissionen(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(2) EGT L 374, 31.12.1990, s. 1.(3) EGT L 268, 29.10.1993, s. 71.(4) EGT L 155, 6.7.1995, s. 41.BILAGA Bilaga III till direktiv 90/679/EEG ändras på följande sätt:1. Följande agenser läggs till och klassificeras enligt följande:- Under rubriken Bakterier enligt följande:- Bartonella (Rochalimea) spp., klassificeras som grupp 2.- Escherichia coli, verotoxigena stammar (t.ex. O157:H7 eller O103), klassificeras som grupp 3 (**) med anmärkning "T".- Mycoplasma hominis, klassificeras som grupp 2.- Mycoplasma caviae, klassificeras som grupp 2.- Shigella dysenteriae, andra än typ 1, klassificeras som grupp 2.- Under rubriken Virus enligt följande:- Under Arenaviridae enligt följande:- Guanarito, klassificeras som grupp 4.- Sabia, klassificeras som grupp 4.- Flexal, klassificeras som grupp 3.- Andra LCM-Lassafeberviruskomplex, klassificeras som grupp 2.- Under Bunyaviridae enligt följande:- Germiston, klassificeras som grupp 2.- Sin Nombre (tidigare Muerto Canyon), klassificeras som grupp 3.- Belgrad (även känt som Dobrava), klassificeras som grupp 3.- Bhanja, klassificeras som grupp 2.- Under Flaviviridae enligt följande:- Hepatit G, klassificeras som grupp 3 (**) med anmärkningen "D".- Under Herpesviridae enligt följande:- Humant herpesvirus 7, klassificeras som grupp 2.- Humant herpesvirus 8, klassificeras som grupp 2 med anmärkning "D".- Under oklassificerade virus enligt följande:- Equine morbillivirus, klassificeras som grupp 4.- Under rubriken Svampar enligt följande:- Candida tropicalis, klassificeras som grupp 2.- Cladophialophora bantiana (tidigare: Xylohypha bantiana, Cladosporium bantianum eller trichoides), klassificeras som grupp 3.- Scedosporium apiospermum (Pseudallescheria bodyii), klassificeras som grupp 2.- Scedosporium prolificans (inflatum), klassificeras som grupp 2.2. Under rubriken Bakterier införs följande ändringar:- Nomenklaturen för agensen "Pseudomonas mallei" ändras till "Burkholderia mallei (Pseudomonas mallei)";- Nomenklaturen för agensen "Pseudomonas pseudomallei" ändras till "Burkholderia pseudomallei (Pseudomonas pseudomallei)",- Nomenklaturen för agensen "Rochalimaea quintana" ändras till "Bartonella quintana (Rochalimaea quintana)".3. Under rubriken Virus införs följande ändringar:- Gruppen Arenaviradae ordnas om på följande sätt:- LCM-Lassaviruskomplex (den gamla världens arenavirus).- Lassavirus, klassificeras som grupp 4.- Lymfocytiskt koriomeningitvirus (neurotropa stammar), klassificeras som grupp 3.- Lymfocytisk koriomeningitvirus (andra stammar), klassificeras som grupp 2.- Mopeiavirus, klassificeras som grupp 2.- Andra LCM-Lassaviruskomplex, klassificeras som grupp 2.- Tacaribeviruskomplex (den nya världens arenavirus):- Guanaritovirus, klassificeras som grupp 4.- Juninvirus, klassificeras som grupp 4.- Sabiavirus, klassificeras som grupp 4.- Machupovirus, klassificeras som grupp 4.- Flexalvirus, klassificeras som grupp 3.- Formuleringen "Mopeiavirus och andra tacaribevirus" ersätts med "andra tacaribeviruskomplex", som klassificeras som grupp 2.- Gruppen oklassificerade virus ändras på följande sätt:- Formuleringen "blodburna hepatitvirus ännu ej identifierade" ersätts av "hepatitvirus som ännu inte identifierats";- Agensen "hepatit E-virus" tas från gruppen "oklassificerade virus" till gruppen "Calciviridae";4. Formuleringen i fotnot i) som följer efter förteckningen över virus ersätts med följande:"Det finns inga avgörande bevis för infektioner hos människor som orsakats av den agens som framkallar bovin spongiform encefalopati. Trots detta rekommenderas skyddsnivå 3 (**) som försiktighetsåtgärd för laboratoriearbete."


Avis juridique important

|

31996L0069

Europaparlamentets och rådets direktiv 96/69/EG av den 8 oktober 1996 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 282 , 01/11/1996 s. 0064 - 0067

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 96/69/EG av den 8 oktober 1996 om ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordonEUROPAPARLAMENTETS OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),enligt förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), ochmed beaktande av följande:1. Det är viktigt att åtgärder vidtas i syfte att uppnå målen för den inre marknaden. Denna marknad omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs.2. I Europeiska gemenskapens första åtgärdsprogram för miljöskydd (4), som godkändes av rådet den 22 november 1973, fastställs att hänsyn skall tas till de senaste vetenskapliga framstegen för att bekämpa luftföroreningar som orsakas av avgaser från motorfordon och att tidigare antagna direktiv skall ändras i enlighet med detta. I det femte åtgärdsprogrammet, vars allmänna inriktning godkändes av rådet i dess resolution av den 1 februari 1993 (5), föreskrivs att ytterligare insatser bör göras för att avsevärt minska de nuvarande utsläppen av föroreningar från motorfordon.3. Att minska utsläpp av föroreningar från motorfordon och att genomföra den inre marknaden för fordon är mål som medlemsstaterna inte kan uppfylla tillfredsställande var för sig. Dessa mål kan i stället uppnås bättre på gemenskapsnivå genom tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar från motorfordon.4. Det råder enighet om att utvecklingen på transportområdet inom gemenskapen har medfört en avsevärd belastning på miljön och att det finns risk för att denna utveckling kommer att leda till en ökande miljöförstöring. De officiella prognoser som hittills gjorts om en ökad trafiktäthet har överträffats av de verkliga förhållandena inom hela gemenskapen, och mycket stränga utsläppsnormer bör därför åläggas alla motorfordon.5. Kommissionen antog 1993 ett europeiskt program om utsläpp, bränslen och motorteknik (EPEFE). Programmets syfte är att säkerställa att framtida förslag till direktiv om utsläpp av föroreningar inriktar sig på de lösningar som är bäst såväl för miljön som för konsumenterna och för ekonomin. Programmet avser både sådana föroreningar som förorsakas av motorfordon och sådana som förorsakas av deras bränsle.6. I direktiv 70/220/EEG (6), i vilket föreskrivs åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon, är ett av särdirektiven om typgodkännandeförfarandet enligt direktiv 70/156/EEG (7).7. I direktiv 70/220/EEG fastställs gränsvärden för utsläpp av kolmonoxid och oförbrända kolväten från fordonens motorer. Dessa gränsvärden sänktes för första gången genom rådets direktiv 74/290/EEG (8) och kompletterades genom kommissionens direktiv 77/102/EEG (9) med gränsvärden för tillåtna utsläpp av kväveoxider. Gränsvärdena för dessa tre föroreningar sänktes successivt genom kommissionens direktiv 78/665/EEG (10) samt rådets direktiv 83/351/EEG (11) och 88/76/EEG (12). Gränsvärden för utsläpp av förorenande partiklar från dieselmotorer infördes genom direktiv 88/436/EEG (13). Strängare europeiska utsläppsnormer för avgaser från fordon med en cylindervolym som understiger 1 400 cm³ infördes genom direktiv 89/458/EEG (14). Tillämpningsområdet för dessa normer har utvidgats till att omfatta alla personbilar oberoende av cylindervolym, på grundval av ett förbättrat europeiskt provningsförfarande som omfattar en körcykel utanför tätort. Krav som avser utsläpp genom avdunstning och hållbarhet hos fordonsdelar hörande till avgassystemet samt strängare normer för partikelutsläpp från motorfordon utrustade med dieselmotorer infördes genom direktiv 91/441/EEG (15). Personbilar för mer än sex passagerare, inklusive föraren, eller med en maximivikt på över 2 500 kg, lätta nyttofordon och sådana terränggående fordon som omfattas av direktiv 70/220/EEG underkastas genom direktiv 93/59/EEG (16) lika stränga normer som de som gäller för personbilar, samtidigt som hänsyn tas till dessa fordons speciella villkor. Normerna för personbilar skärptes genom direktiv 94/12/EG, som också inför en ny metod för kontroll av produktionsöverensstämmelse. Det är nödvändigt att harmonisera normerna för lätta nyttofordon så att de blir åtminstone lika stränga som de normer som gäller för personbilar.8. Kommissionens arbete på detta område har visat att de bästa tekniker som gemenskapens industri nu förfogar över kan förbättras ytterligare, så att lätta nyttofordon kan uppfylla kraftigt sänkta gränsvärden för utsläpp. Detsamma gäller för nya tekniker som utvecklas. De föreslagna normerna kommer att gälla både för godkännande av nya fordonstyper och för kontroll av produktionsöverensstämmelse, eftersom den ändrade metoden för stickprovskontroll och statistisk bedömning gör det möjligt att avskaffa de toleranser för gränsvärden som anges i direktiv 70/220/EEG i samband med de tidigare sänkningarna.9. Kommissionen har studerat möjligheten att slå samman fordonskategorierna II och III, de faktiska körförhållandena för lätta nyttofordon vid körning inom och utanför tätort samt dessa fordons speciella egenskaper.10. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att öka utsläppandet på marknaden av fordon som uppfyller de krav som antas på gemenskapsnivå med hjälp av skattelättnader som bör följa fördragets bestämmelser och uppfylla vissa villkor för att förhindra snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden. Detta direktiv inverkar inte på medlemsstaternas rätt att inkludera utsläpp av föroreningar och andra ämnen i beräkningsunderlaget för vägtrafikskatter på motorfordon.11. Det krav på förhandsanmälan som föreskrivs i detta direktiv påverkar inte kraven på förhandsanmälan enligt andra bestämmelser i gemenskapsrätten särskilt i artikel 93.3 i fördraget.12. Europaparlamentet och rådet bör senast den 31 december 1997 anta de föreskrifter som skall gälla för den period som börjar år 2000 på grundval av ett förslag som kommissionen bör lägga fram senast den 30 juni 1996 och som syftar till att väsentligt minska utsläppen från lätta nyttofordon.13. Åtgärderna för att minska de luftförorenande utsläppen från och med år 2000 bör ingå i ett mångfacetterat arbetssätt som omfattar alla åtgärder som kan minska luftföroreningar från vägtrafik. Alla faktorer som räknas upp i artikel 4 i direktiv 94/12/EEG är relevanta. För de krav som kommer att gälla från och med år 2000 bör målet vara att fastställa lika stränga krav för lätta nyttofordon som för personbilar, med hjälp av en teknologi för minskning av utsläpp på en jämn teknisk nivå och med hänsyn till de lätta nyttofordonens olika egenskaper. För fordon i kategori N1, II och III, är det nödvändigt att överväga lämpliga föreskrifter för hållbarhet. Kommissionen bör göra en analys av de miljömässiga och tekniska aspekterna och av kostnadseffektiviteten och före slutet av juni 1996 uppställa kvantifierade mål inför genomförandet av gemenskapens åtgärder från och med år 2000.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga I till direktiv 70/220/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Från och med den 1 oktober 1996 skall medlemsstaterna i samband med tillämpningen av artiklarna 4.1 och 7.1 i direktiv 70/156/EEG godkänna att överensstämmelse föreligger med kraven i direktiv 70/220/EEG, ändrat genom det här direktivet.2. Från och med den 1 januari 1997 för fordon i kategori I och från och med den 1 januari 1998 för fordon i kategorierna II och III får medlemsstaterna inte längre bevilja- EG-typgodkännande med stöd av artikel 4.1 i direktiv 70/156/EEG, eller- nationellt typgodkännande, om inte bestämmelserna i artikel 8.2 i direktiv 70/156/EEG åberopas,för en fordonstyp, av skäl som hänför sig till luftförorening genom utsläpp från motorfordon, om fordonstypen inte är i överensstämmelse med direktiv 70/220/EEG, ändrat genom det här direktivet.3. Från och med den 1 oktober 1997 för fordon i kategori I och från och med den 1 oktober 1998 för fordon i kategorierna II och III skall medlemsstaterna- betrakta de intyg om överensstämmelse, som i enlighet med bestämmelserna i direktiv 70/156/EEG medföljer nya fordon, som ogiltiga enligt artikel 7.1 i samma direktiv, och- vägra registrering, försäljning och ibruktagande av nya fordon som inte åtföljs av ett intyg om överensstämmelse i enlighet med direktiv 70/156/EEG, om inte bestämmelserna i artikel 8.2 i direktiv 70/156/EEG åberopas,av skäl som hänför sig till luftförorening genom utsläpp från motorfordon, om fordonen inte uppfyller kraven i direktiv 70/220/EEG, ändrat genom det här direktivet.Artikel 3 Medlemsstaterna får endast besluta om skattelättnader för motorfordon som uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/220/EEG, ändrat genom det här direktivet. Dessa skattelättnader skall följa bestämmelserna i fördraget och skall uppfylla följande villkor:- De skall gälla för alla nya motorfordon som saluförs på en medlemsstats marknad och som på förhand uppfyller kraven i direktiv 70/220/EEG, ändrat genom det här direktivet.- De skall upphöra från och med den tidpunkt när tillämpningen av de utsläppvärden för nya motorfordon som fastställs i artikel 2.3 blir obligatorisk.- De skall för varje motorfordonstyp till sitt belopp vara lägre än merkostnaderna för den tekniska utrustning som krävs för att uppfylla de fastställda värdena samt för dess montering i fordonet.Kommissionen skall underrättas om planer på att införa eller ändra sådana skattelättnader som anges i första stycket i så god tid att den kan framföra sina synpunkter.Artikel 4 Europaparlamentet och rådet skall i enlighet med de villkor som anges i fördraget senast den 31 december 1997 ta ställning till förslag, som kommissionen skall lägga fram senast den 30 juni 1996, om nästa etapp i fråga om gemenskapens åtgärder för att minska luftföroreningar genom utsläpp från motorfordon som omfattas av detta direktiv. Dessa åtgärder skall gälla från och med år 2000.Vad gäller dessa förslag skall kommissionen följa de principer som anges i artikel 4 i direktiv 94/12/EG.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 oktober 1996. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 8 oktober 1996.På Europaparlamentets vägnarK. HÄNSCHOrdförandePå rådets vägnarP. RABBITTEOrdförande(1) EGT nr C 390, 31.12.1994, s. 26, och EGT nr C 19, 23.1.1996, s. 13.(2) EGT nr C 201, 26.7.1993, s. 9.(3) Europaparlamentets yttrande av den 20 september 1995 (EGT nr C 269, 16.10.1995, s. 82), rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 december 1995 (EGT nr C 37, 9.2.1996, s. 23) och Europaparlamentets beslut av den 9 maj 1996 (EGT nr C 152, 27.5.1996, s. 44).(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 1.(5) EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.(6) EGT nr L 76, 6.4.1970, s. 1. Direktiv senast ändrat genom direktiv 94/12/EG (EGT nr L 100, 19.4.1994, s. 42).(7) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktiv senast ändrat genom kommissionens direktiv 95/54/EG (EGT nr L 266, 8.11.1995, s. 1).(8) EGT nr L 159, 15.6.1974, s. 61.(9) EGT nr L 32, 3.2.1977, s. 32.(10) EGT nr L 223, 14.8.1978, s. 48.(11) EGT nr L 197, 20.7.1983, s. 1.(12) EGT nr L 36, 9.2.1988, s. 1.(13) EGT nr L 214, 6.8.1988, s. 1.(14) EGT nr L 226, 3.8.1989, s. 1.(15) EGT nr L 242, 30.8.1991, s. 1.(16) EGT nr L 186, 28.7.1993, s. 21.BILAGA Ändringar i bilagorna till direktiv 70/220/EEG, ändrat genom direktiv 93/59/EEG Tabellen i punkt 5.3.1.4 skall ersättas med följande tabell:>Plats för tabell>(1) Utom- fordon som är konstruerade för fler än sex passagerare inklusive föraren, och- fordon vars största massa överstiger 2 500 kg.(2) Och fordon i kategori M som avses i not (2).


Avis juridique important

|

31972L0245

Rådets direktiv 72/245/EEG av den 20 juni 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om dämpning av radiostörningar som orsakas av ottomotorer i motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 152 , 06/07/1972 s. 0015 - 0024 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 2 s. 0104  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1972(II) s. 0609  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 2 s. 0104  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1972(II) s. 0637  - 0645 "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 1 s. 0250  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 2 s. 0117  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 2 s. 0117

RÅDETS DIREKTIV av den 20 juni 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om dämpning av radiostörningar som orsakas av ottomotorer i motorfordon (72/245/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon med tändningsmotorer måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl. a. dämpningen av radiostörningar som orsakas av sådana fordon.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som behandlas i rådets direktiv av den 6 februari 1970(1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Det är önskvärt att följa de tekniska krav som antagits av FNs ekonomiska kommission för Europa i dess förordning nr 10 (Enhetliga bestämmelser för godkännande av fordon med avseende på dämpningen av radiostörningar), som är bilagd avtalet av den 20 mars 1958 om införande av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande för utrustning och delar till motorfordon(2).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon som är försett med ett tändsystem med hög spänning, avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, med undantag av spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner samt andra motorredskap.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till de radiostörningar som orsakas av de elektriska tändsystemen hos framdrivningsmotorn eller motorerna om fordonet är försett med en avstörningsutrustning som uppfyller kraven i bilagorna.Artikel 3En medlemsstat som beviljat ett typgodkännande skall vidta de åtgärder som krävs för att hålla sig underrättad om varje ändring av någon del eller egenskap som nämns i punkt 2.2 i bilaga 1. Medlemsstatens behöriga myndigheter skall besluta om nya provningar skall utföras på den ändrade prototypen och en ny provningsrapport utarbetas. Om sådana provningar visar att kraven i detta direktiv inte uppfylls, skall ändringen inte godkännas.Artikel 4De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Artikel 51. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 20 juni 1972.På rådets vägnarJ.P. BUCHLEROrdförande(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) Discarding a TABLE>Plats för tabell>BILAGA 1(1)DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, MÄRKNINGAR, EEG- TYPGODKÄNNANDE, SPECIFIKATIONER, PROVNINGAR, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP(1.)2.DEFINITIONERI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:(2.1)2.2 Fordonstyp vad gäller dämpning av radiostörningar: motorfordon som inte skiljer sig åt i fråga om sådana väsentliga avseenden som2.2.1 form och material på de karossdelar som bildar motorrummet och den del av passagerarutrymmet som ligger närmast motorrummet,2.2.2 motortyp (tvåtakts- eller fyrtaktsmotor, cylindrarnas antal och volym, antal förgasare, ventilarrangemang, högsta effekt och motsvarande varvtal),2.2.3 placering eller utförande av tändsystemets delar (spole, fördelare, tändstift, skärmning etc.),2.2.4 placering av metallkomponenter i motorrummet (t. ex. värmeapparater, reservhjul, luftfilter etc.).2.3 Begränsning av radiostörningar: en minskning av radiostörningarna på ljudradio- och televisionsfrekvensbanden till en sådan nivå att mottagare som inte är placerade i fordonet inte får sin funktion märkbart störd. Detta villkor är uppfyllt om störningsnivån ligger under de gränsvärden som anges i punkt 6.2.2 nedan.2.4 Avstörningsutrustning för radio: en fullständig uppsättning med komponenter som behövs för att begränsa radiostörningarna från tändsystemet i ett motorfordon. I avstörningsutrustning för radio ingår också jordningsband och skärmningskomponenter som tas med särskilt för dämpning av radiostörningar.2.5 Avstörningsutrustning av olika typer: utrustningar som skiljer sig åt i fråga om sådana väsentliga avseenden som2.5.1 att komponenterna har olika handelsbeteckningar eller varumärken,2.5.2 att en komponents "högfrekvensegenskaper" är olika eller att komponenterna skiljer sig åt i fråga om form eller storlek,2.5.3 att verkningssätten hos minst en komponent är olika,2.5.4 att komponenterna är sammansatta på olika sätt.2.6 Avstörningskomponent: en av de enskilda delar som ingår i avstörningsutrustningen.3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE3.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp vad gäller dämpningen av radiostörningar skall lämnas in av fordonstillverkaren eller dennes representant.3.2 Ansökan skall åtföljas av följande dokument i tre exemplar och följande uppgifter:3.2.1 En beskrivning av fordonstypen vad gäller de punkter som nämns i punkt 2.2 ovan, åtföljd av en sprängbild eller ett fotografi över motorrummet. De nummer och/eller symboler som används för att identifiera motortypen och fordonstypen skall framgå.3.2.2 En förteckning med klart identifierade komponenter som ingår i avstörningsutrustningen.3.2.3 Detaljerade ritningar för varje komponent så att dessa lätt kan lokaliseras och identifieras.3.2.4 Uppgifter om det nominella värdet för likströmsresistanserna och, när det gäller resistiva tändkablar, om deras nominella resistans per meter.3.3 Dessutom skall ansökan om EEG-typgodkännande åtföljas av ett provexemplar av avstörningsutrustningen.3.4 Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall godkännas skall överlämnas till den tekniska tjänst som har ansvaret för typgodkännandeprovningarna.4. MÄRKNINGAR4.1 Avstörningsutrustningens komponenter skall vara försedda med4.1.1 handelsbeteckning eller varumärke för tillverkarna av utrustningen och komponenter till denna,4.1.2 tillverkarens handelsbeskrivning.4.2 Märkningarna skall upprepas med högst 12 cm mellanrum på avstörningskablarna.4.3 Märkningarna skall vara lättlästa och beständiga.5. TYPGODKÄNNANDE(5.1)(5.2)5.3 En blankett enligt förebilden i bilaga 4 skall bifogas EEG-typgodkännandeintyget.(5.4)(5.5)(5.6)6. SPECIFIKATIONER6.1 Allmänna specifikationerAvstörningsutrustningens komponenter skall vara så utformade, konstruerade och monterade att fordonet vid normal användning kan uppfylla kraven i detta direktiv.6.2 Specifikationer för radiostörningar6.2.1 MätmetodDen störande strålning som sänds ut från den fordonstyp som överlämnats för godkännande skall mätas med den metod som beskrivs i bilaga 2.6.2.2 Gränsvärden6.2.2.1 Gränsvärdena för utstrålningen vid kvasitoppmätning skall vara 50 ìV/m inom frekvensbandet 40-75 MHz och 50-120 ìV/m inom frekvensbandet 75-250 MHz, varvid gränsvärdet ökar linjärt för frekvenser över 75 MHz.6.2.2.2 Om mätningar utförs med instrument som visar toppvärden skall avläsningarna i ìV/m divideras med 10.6.2.3 För den fordonstyp som överlämnats för godkännande vad gäller dämpningen av radiostörningar skall de uppmätta värdena ligga minst 20 procent under gränsvärdena.7. PROVNINGARÖverensstämmelse med kraven i punkt 6 ovan skall kontrolleras enligt den metod som visas i bilaga 2.(8.)9. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP(9.1)9.2 När överensstämmelsen för ett fordon som tagits ur tillverkningsserien provas skall produktionen anses uppfylla kraven i detta direktiv om de uppmätta nivåerna inte överstiger gränsvärdena enligt punkt 6.2.2 med mer än 25 %.9.3 Om minst en av de nivåer som uppmätts för ett fordon som tagits ur tillverkningsserien överstiger gränsvärdena enligt punkt 6.2.2 med mer än 25 %, får tillverkaren begära att mätningarna utförs på en provgrupp som omfattar minst sex serietillverkade fordon. Resultaten för varje frekvensband skall tolkas med den statistiska metod som visas i bilaga 3.(10.)(11.)(1) Texten i bilagorna motsvarar texten i förordning nr 10 från FNs ekonomiska kommission för Europa, särskilt i fråga om uppdelningen i punkter. Där en punkt i reglemente nr 10 inte har någon motsvarighet i detta direktiv, anges därför dess nummer inom parentes för fullständighetens skull.BILAGA 2MÄTMETOD FÖR RADIOSTÖRNINGAR SOM ORSAKAS AV TÄNDSYSTEM MED HÖG SPÄNNING1. MÄTUTRUSTNINGMätutrustningen skall uppfylla kraven i publikation nr 2 (första utgåvan, 1961) från CISPR (Internationella specialkommittén för radiostörningar) eller specifikationerna för mätinstrument som visar toppvärden enligt CISPR-publikation nr 5 (första utgåvan, 1967).Obs Om den tillgängliga mätutrustningen inte överensstämmer helt med CISPR-specifikationerna skall avvikelserna anges klart.2. FRAMSTÄLLNING AV RESULTATMätresultaten skall uttryckas i ìV/m för bandbredden 120 kHz. Av statistiska skäl skall den logaritmiska enheten dB (ìV/m) användas. Om mätutrustningens verkliga bandbredd B (uttryckt i kHz) avviker något från 120 kHz skall avläsningarna omvandlas till bandbredden120 kHz genom multiplicering med faktorn >NUM>120>DEN>B.3 MÄTPLATSMätplatsen skall vara en horisontell yta som är fri från märkbart vågreflekterande ytor inom en ellips med en storaxel på 20 m och en lillaxel på 17,3 m. Antennen och motorns mittpunkt skall befinna sig på ellipsens storaxel, medan fordonets symmetriplan skall vara parallellt med lillaxeln. Antennen och skärningspunkten mellan storaxeln och den motorsida som befinner sig närmast antennen skall båda befinna sig i en av ellipsens brännpunkter. Mätutrustningen eller provhytten eller fordonet som utrustningen befinner sig i får finnas inom ellipsen, men i horisontalled inte närmare antennen än 3 m i riktning bort från det fordon som kontrolleras. Vidare skall frånvaron av ovidkommande brus och signaler som kan påverka mätningarna säkerställas. Kontroller skall därför utföras utan att motorn är igång före och efter mätavläsningarna, vilka endast kan betraktas som tillfredsställande om de ligger minst 10 dB över det högsta värde som erhållits vid kontrollerna.4. FORDON4.1 Vid mätningarna skall endast den elektriska utrustning som behövs för motorns drift vara igång.4.2 Motorn skall ha normal arbetstemperatur. Under varje mätning skall motorn köras enligt följande:>Plats för tabell>4.3 Mätningar får inte utföras medan det regnar på fordonet eller inom 10 minuter efter ett regn.5. ANTENN5.1 HöjdDipolens mittpunkt skall befinna sig 3 m över marken.5.2 MätavståndDet horisontella avståndet från antennen till närmaste metalldel på fordonet skall vara 10 m.5.3 Antennens placering i förhållande till fordonetAntennen skall placeras omväxlande till vänster och till höger om fordonet i två mätlägen så att antennen är parallell med fordonets symmetriplan och i linje med motorn. (Se tillägget till denna bilaga.)5.4 Antennens lägeI varje mätpunkt skall avläsningar göras med dipolen i horisontellt och vertikalt läge. (Se tillägget till denna bilaga.)5.5 AvläsningarDen högsta av fyra avläsningar skall betraktas som karakteristisk för den frekvens som mätningen avser.6. FREKVENSERMätningar skall utföras inom området 40-250 MHz. Ett fordon anses med största sannolikhet kunna uppfylla de föreskrivna dämpningskraven inom hela frekvensområdet om det uppfyller kraven vid de sex följande frekvenserna: 45, 65, 90, 150, 180 och 220 MHz (± 5 MHz). (Toleransen på 5 MHz för de sex valda frekvenserna bör göra det möjligt att undvika störningar från sändare som arbetar på de nominella frekvenserna.)BILAGA 3STATISTISK METOD FÖR KONTROLL AV DÄMPNING AV RADIOSTÖRNINGARFör att med 80 % sannolikhet kunna säkerställa att 80 % av fordonen uppfyller ett angivet gränsvärde L skall följande villkor uppfyllas: + kSn ≤Ldär = aritmetiskt medelvärde av resultaten för n fordonk = statistisk faktor som är beroende av n enligt följande tabell:>Plats för tabell>Sn = resultatens standardavvikelse för n fordonSn2 = Ó (x-)2/(n-1)x = enskilt resultatL = angivet gränsvärdeSn, x, och L uttryckt i dB (ìV/m)Om en första provgrupp med n fordon inte uppfyller specifikationen skall en andra provgrupp med n fordon provas och de totala resultaten behandlas som om de hade erhållits från en provgrupp med 2n fordon.BILAGA 4>Hänvisning till >>Hänvisning till >


title: Kommissionens direktiv 2009/146/EG av den 26 november 2009 om rättelse av direktiv 2008/125/EG om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för införande av aluminiumfosfid, kalciumfosfid, magnesiumfosfid, cymoxanil, dodemorf, 2,5-diklorbensoesyrametylester, metamitron, sulkotrion, tebukonazol och triadimenol som verksamma ämnen (Text av betydelse för EES)

text:
               27.11.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 312/55

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/146/EG
   av den 26 november 2009
   om rättelse av direktiv 2008/125/EG om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för införande av aluminiumfosfid, kalciumfosfid, magnesiumfosfid, cymoxanil, dodemorf, 2,5-diklorbensoesyrametylester, metamitron, sulkotrion, tebukonazol och triadimenol som verksamma ämnen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1 andra stycket andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens direktiv 2008/125/EG (2) innehåller terminologiska fel när det gäller de användningsområden som får tillåtas för aluminiumfosfid, kalciumfosfid och magnesiumfosfid. Dessa fel måste rättas till.

               (2)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagan till direktiv 2008/125/EG ska rättas på följande sätt:

               1.

               I del A i den sjunde kolumnen (särskilda bestämmelser) i post nr 266 (aluminiumfosfid) ska den första och andra meningen ersättas med följande:
               ”Får godkännas endast för användning som insekticid, rodenticid, talpicid och leporicid i form av bruksfärdiga produkter som innehåller aluminiumfosfid.
               Får godkännas som rodenticid, talpicid och leporicid endast för användning utomhus.”

               2.

               I del A i den sjunde kolumnen (särskilda bestämmelser) i post nr 267 (kalciumfosfid) ska den första meningen ersättas med följande:
               ”Får godkännas endast för användning utomhus som rodenticid och talpicid i form av bruksfärdiga produkter som innehåller kalciumfosfid.”

               3.

               I del A i den sjunde kolumnen (särskilda bestämmelser) i post nr 268 (magnesiumfosfid) ska den första och andra meningen ersättas med följande:
               ”Får godkännas endast för användning som insekticid, rodenticid, talpicid och leporicid i form av bruksfärdiga produkter som innehåller magnesiumfosfid.
               Får godkännas som rodenticid, talpicid och leporicid endast för användning utomhus.”

         Artikel 2
   Medlemsstaterna ska senast den 28 februari 2010 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 mars 2010.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 26 november 2009.

            På kommissionens vägnar

         Androulla VASSILIOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUT L 344, 20.12.2008, s. 78.