Avis juridique important

|

32002L0015

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 080 , 23/03/2002 s. 0035 - 0039

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EGav den 11 mars 2002om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporterEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71 och artikel 137.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 16 januari 2002, ochav följande skäl:(1) I rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter(4) fastställs gemensamma regler för körtider och viloperioder för förare. Den förordningen omfattar inte andra aspekter på arbetstider i samband med vägtransporter.(2) Rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(5) gör det möjligt att anta mer specifika bestämmelser om arbetstidens förläggning inom området för vägtransporter. Eftersom det här direktivet är ett sektoriellt direktiv har dess bestämmelser företräde framför bestämmelserna i direktiv 93/104/EG, i enlighet med artikel 14 i det direktivet.(3) Trots omfattande förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter har det inte varit möjligt att komma fram till ett avtal beträffande mobila arbetstagare inom vägtransportsektorn.(4) Det är därför nödvändigt att föreskriva en rad mer specifika bestämmelser om arbetstidens längd för vägtransporter för att säkerställa transporternas säkerhet samt de berörda personernas hälsa och säkerhet.(5) Eftersom målen för den föreslagna åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.(6) Tillämpningsområdet för detta direktiv omfattar endast mobila arbetstagare, anställda av ett transportföretag som är etablerat i en medlemsstat, vilka deltar i sådant mobilt arbete avseende vägtransporter som omfattas av förordning (EEG) nr 3820/85, eller om så inte är fallet, av den europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR).(7) Det bör klargöras att de mobila arbetstagare som inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde, och som inte är egenföretagare, åtnjuter det grundskydd som föreskrivs i direktiv 93/104/EG. Detta grundskydd omfattar gällande regler om tillräcklig vila, maximal genomsnittlig veckoarbetstid, årlig semester och vissa grundläggande bestämmelser för nattarbetare, bland annat avseende hälsokontroller.(8) Eftersom förare som är egenföretagare omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 3820/85 men inte av tillämpningsområdet för direktiv 93/104/EG, bör dessa förare, i enlighet med bestämmelserna i artikel 2.1 i det här direktivet, tills vidare inte omfattas av dess tillämpningsområde.(9) Definitionerna i detta direktiv får inte ha någon prejudicerande verkan i förhållande till andra gemenskapsregler om arbetstiden.(10) För att förbättra vägtrafiksäkerheten, undvika en snedvridning av konkurrensen och sörja för säkerhet och hälsa för mobila arbetstagare som omfattas av detta direktiv bör dessa noga känna till vilken tid som ägnas åt arbete avseende vägtransporter som anses som arbetstid och vilken tid som inte ingår i arbetstiden och som betraktas som raster, viloperioder eller tid då arbetstagaren skall vara tillgänglig. Dessa arbetstagare bör ha rätt till ett minsta antal viloperioder per dag och vecka samt till lämpliga raster. Det är även nödvändigt att införa en övre gräns för antalet arbetstimmar per vecka.(11) Forskningsresultat visar att kroppen nattetid är känsligare för miljöstörningar och även för vissa ansträngande former av arbetsuppläggning, och att långa perioder med nattarbete kan vara skadliga för arbetstagarnas hälsa och riskera deras säkerhet samt även vägtrafiksäkerheten i allmänhet.(12) Följaktligen är det nödvändigt att begränsa perioderna av nattarbete och föreskriva att yrkesförare som arbetar på natten erhåller lämplig kompensation för sitt arbete och inte missgynnas vad avser fortbildning.(13) Register bör föras av arbetsgivarna över den tid som överskrider den maximala genomsnittliga arbetstiden per vecka för mobila arbetstagare.(14) Bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3820/85 om körtiden för andra internationella och nationella persontransporter än linjetrafik bör fortsätta att tillämpas.(15) Kommissionen bör övervaka genomförandet av detta direktiv och följa utvecklingen inom detta område i medlemsstaterna samt lägga fram en rapport om tillämpningen av reglerna och effekterna av bestämmelserna om nattarbete för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén.(16) Det är nödvändigt att fastslå att vissa bestämmelser kan komma att omfattas av undantag, som, beroende på det enskilda fallet, beslutas av medlemsstaterna eller av arbetsmarknadens parter. Som en allmän regel vid undantag måste de berörda arbetstagarna erhålla viloperioder som kompensation.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att införa minimiregler för arbetstidens förläggning för att förbättra skyddet för hälsa och säkerhet för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter samt för att förbättra vägtrafiksäkerheten och åstadkomma en ytterligare tillnärmning av konkurrensvillkoren.Artikel 2Tillämpningsområde1. Detta direktiv skall tillämpas på mobila arbetstagare som är anställda av företag etablerade i en medlemsstat och som deltar i vägtransporter vilka omfattas av förordning (EEG) nr 3820/85 eller, om så inte är fallet, av den europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR).Från och med den 23 mars 2009 skall detta direktiv tillämpas på förare som är egenföretagare, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i följande stycke.Senast två år före detta datum skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet. I denna rapport skall det analyseras vilka konsekvenserna blir för vägtrafiksäkerheten, konkurrensvillkoren, yrkets struktur och de sociala aspekterna av att förare som är egenföretagare utesluts från direktivets tillämpningsområde. Hänsyn skall tas till förhållandena i varje medlemsstat när det gäller transportnäringens struktur och arbetsmiljön inom vägtransportyrket. Med rapporten som underlag skall kommissionen lägga fram ett förslag som, beroende på omständigheterna, syftar till att antingen- fastställa villkoren för inkludering av egenföretagare i direktivets tillämpningsområde när det gäller vissa förare som är egenföretagare och som inte deltar i arbete avseende vägtransporter i andra medlemsstater och som omfattas av lokala begränsningar av objektiva skäl, såsom avlägsen lokalisering, långa inhemska avstånd och särskilt hård konkurrens, eller- inte inkludera förare som är egenföretagare i direktivets tillämpningsområde.2. Bestämmelserna i direktiv 93/104/EG skall tillämpas på mobila arbetstagare som är uteslutna från det här direktivets tillämpningsområde.3. I den utsträckning som det här direktivet omfattar mer specifika bestämmelser för mobila arbetstagare som utför vägtransporter skall det ha företräde framför de relevanta bestämmelserna i direktiv 93/104/EG, i enlighet med artikel 14 i det direktivet.4. Detta direktiv kompletterar de bestämmelser i förordning (EEG) nr 3820/85, och vid behov, i AETR-överenskommelsen, som skall ha företräde framför bestämmelserna i detta direktiv.Artikel 3DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a) arbetstid:1. vad gäller mobila arbetstagare avses hela tidsperioden mellan arbetets början och dess slut, under vilken de befinner sig på sin arbetsplats, står till arbetsgivarens förfogande och ägnar sig åt sina uppgifter eller sin verksamhet, dvs.- den tid som ägnas åt allt arbete som avser vägtransporter. Bland annat ingår följande i arbetet:i) körning,ii) lastning och lossning,iii) hjälp till passagerare som stiger på eller av fordonet,iv) rengöring och tekniskt underhåll,v) allt annat arbete som syftar till att säkerställa fordonets, lastens och passagerarnas säkerhet eller till att uppfylla de bestämmelser i lagar och andra författningar som direkt hänger samman med transporten i fråga, däribland övervakning av lastning och lossning, administrativa formaliteter med polis, tull, invandrarmyndigheter m.m.- de perioder då den mobila arbetstagaren inte fritt kan disponera sin tid och måste befinna sig på sin arbetsplats, beredd att utföra sitt normala arbete och vissa specifika arbetsuppgifter, i synnerhet under perioder av väntan inför lastning eller lossning när det i förväg inte är känt hur länge dessa kommer att vara, dvs. antingen före avresan eller strax innan perioden i fråga faktiskt inleds, eller enligt de allmänna villkor som har förhandlats fram mellan arbetsmarknadens parter och/eller som fastställs i medlemsstaternas lagstiftning.2. vad gäller förare som är egenföretagare tillämpas samma definition på tidsperioden mellan arbetets början och dess slut, under vilken de befinner sig på sin arbetsplats, står till kundens förfogande och ägnar sig åt sina uppgifter eller annan verksamhet än allmänt administrativt arbete som inte direkt hänger samman med transporten i fråga.I arbetstiden ingår inte de raster som avses i artikel 5 eller de viloperioder som avses i artikel 6 och inte heller, utan att det påverkar tillämpningen av den lagstiftning i medlemsstaterna eller de avtal mellan arbetsmarknadens parter i vilka det föreskrivs att sådana perioder skall kompenseras eller begränsas, den tid då arbetstagaren är tillgänglig, enligt punkt b i den här artikeln.b) tid då arbetstagaren är tillgänglig:- andra perioder än raster och viloperioder under vilka den mobila arbetstagaren inte är tvungen att befinna sig på sin arbetsplats, men förväntas vara tillgänglig för att tillmötesgå eventuella uppmaningar om att påbörja eller fortsätta körningen eller utföra annat arbete. Som tid då arbetstagaren är tillgänglig anses framför allt de perioder under vilka den mobila arbetstagaren beledsagar ett fordon som transporteras med färja eller tåg samt väntetid vid statsgränser eller till följd av trafikförbud.Dessa perioder och hur långa de förväntas bli skall i förväg vara känt av den mobila arbetstagaren, dvs. antingen före avresan respektive strax innan perioden i fråga faktiskt inleds, eller enligt de allmänna villkor som har förhandlats fram mellan arbetsmarknadens parter och/eller som fastställs i medlemsstaternas lagstiftning.- när det gäller mobila arbetstagare som kör i lag, den tid som tillbringas bredvid föraren eller på en sovbrits medan fordonet är i rörelse.c) arbetsplats:- den ort där det företag för vilket den person som utför mobilt arbete avseende vägtransporter utför uppgifter har sitt huvudkontor och sina olika underkontor, oavsett om dessa har samma adress som företagets säte eller huvudkontor,- det fordon som den person som utför mobilt arbete avseende vägtransporter använder vid utförandet av sina uppgifter,- alla andra platser där den verksamhet bedrivs som har samband med utförande av transporter.d) mobil arbetstagare: varje arbetstagare som ingår i den del av personalstyrkan som förflyttar sig, inbegripet praktikanter och lärlingar, och som är anställd av ett företag som utför person- eller varutransporter på väg för andras eller egen räkning.e) förare som är egenföretagare: person vars huvudsakliga yrkesverksamhet består i att utföra person- eller varutransporter på väg mot ersättning, i den mening som avses i gemenskapslagstiftningen, i enlighet med ett gemenskapstillstånd eller annan yrkesmässig behörighet att utföra sådana transporter, som har rätt att arbeta för egen räkning och som inte är knuten till en arbetsgivare genom ett anställningsavtal eller någon annan form av hierarkiskt arbetsförhållande, som är fri att organisera den aktuella verksamheten, vars inkomster är direkt beroende av den förtjänst som görs och som är fri att, självständigt eller i samarbete mellan egenföretagare, ha affärsförbindelser med flera kunder.Enligt detta direktiv har de förare som inte uppfyller dessa kriterier samma skyldigheter och rättigheter som de som fastställs för mobila arbetstagare i detta direktiv.f) person som utför mobilt arbete avseende vägtransporter: mobil arbetstagare eller förare som är egenföretagare som utför sådant arbete.g) vecka: den period som börjar måndag kl. 0.00 och slutar söndag kl. 24.00.h) nattetid: den period på minst fyra timmar som fastställs i nationell lagstiftning, mellan kl. 0.00 och kl. 7.00.i) nattarbete: allt arbete som utförs nattetid.Artikel 4Maximal veckoarbetstidMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa följande:a) Den genomsnittliga veckoarbetstiden får inte överstiga 48 timmar. Den maximala veckoarbetstiden får uppgå till 60 timmar endast om den genomsnittliga arbetstiden per vecka beräknad över fyra månader inte överstiger 48 timmar. Artikel 6.1 fjärde och femte styckena i förordning (EEG) 3820/85 eller, vid behov, artikel 6.1 fjärde stycket i AETR-överenskommelsen har företräde framför bestämmelserna i detta direktiv, såvida berörda förare inte överskrider en genomsnittstid på 48 timmar per vecka beräknad över fyra månader.b) Arbetstiden för arbetstagare som arbetar för flera arbetsgivare skall vara summan av antalet arbetade timmar. Arbetsgivaren skall av den mobila arbetstagaren skriftligen begära uppgifter om arbete som har utförts för annan arbetsgivare. Den mobila arbetstagaren skall skriftligen tillhandahålla denna information.Artikel 5Raster1. Utan att det påverkar den skyddsnivå som föreskrivs i förordning (EEG) nr 3820/85, eller nivån i AETR-överenskommelsen, skall medlemsstaterna vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa att en person som utför mobilt arbete avseende vägtransporter, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.1, inte under några omständigheter arbetar mer än sex timmar i sträck utan rast. Arbetet skall avbrytas för en rast på minst 30 minuter om den totala arbetstiden omfattar mellan sex och nio timmar, och på minst 45 minuter om den totala arbetstiden omfattar mer än nio timmar.2. Rasten kan delas upp på flera perioder om minst 15 minuter vardera.Artikel 6ViloperioderEnligt detta direktiv omfattas lärlingar och praktikanter, när det gäller viloperioder, av samma bestämmelser som andra mobila arbetstagare omfattas av med tillämpning av förordning (EEG) nr 3820/85, eller, då den inte är tillämplig, av AETR-överenskommelsen.Artikel 7Nattarbete1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa följande:- Om nattarbete utförs får dygnsarbetstiden inte överstiga tio timmar per 24-timmarsperiod.- Kompensation för nattarbete skall utgå enligt nationella lagbestämmelser, kollektivavtal, avtal mellan arbetsmarknadens parter och/eller nationell praxis, men sådan kompensation är tillåten endast under förutsättning att den inte äventyrar vägtrafiksäkerheten.2. Kommissionen skall senast den 23 mars 2007 utvärdera följderna av bestämmelserna i punkt 1 inom ramen för den rapport som kommissionen skall upprätta enligt artikel 13.2. Vid behov skall kommissionen bifoga lämpliga förslag till denna rapport.3. Kommissionen skall lägga fram ett förslag till direktiv med bestämmelser om utbildningen av yrkesförare, inbegripet dem som utför nattarbete, i vilket de allmänna principerna för denna utbildning fastställs.Artikel 8Undantag1. Bestämmelser om undantag från artiklarna 4 och 7 får, av objektiva eller tekniska skäl eller skäl som rör arbetets organisation, antas genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter eller, om detta inte är möjligt, genom lagar och andra författningar, förutsatt att det sker i samråd med de berörda arbetsgivarnas och arbetstagarnas företrädare och att ansträngningar görs för att främja alla relevanta former av dialog mellan arbetsmarknadens parter.2. Möjligheten till undantag från artikel 4 får inte resultera i införandet av en referensperiod som överstiger sex månader för beräkning av den maximala genomsnittliga veckoarbetstiden på 48 timmar.Artikel 9Information och registerMedlemsstaterna skall säkerställa följande:a) Mobila arbetstagare skall informeras om relevanta nationella föreskrifter, om arbetsföreskrifter vid deras företag samt om avtal mellan arbetsmarknadens parter, till exempel kollektivavtal och eventuella företagsavtal, som har ingåtts på grundval av detta direktiv, utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 91/533/EEG av den 14 oktober 1991 om arbetsgivares skyldighet att upplysa arbetstagarna om de regler som är tillämpliga på anställningsavtalet eller anställningsförhållandet(6).b) Arbetstiden för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter skall registreras, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2.1. Registren skall bevaras i minst två år efter det att den tidsperiod som arbetet omfattar har löpt ut. Arbetsgivarna skall vara ansvariga för registreringen av de mobila arbetstagarnas arbetstid. På begäran skall arbetsgivaren vara skyldig att till de mobila arbetstagarna lämna en kopia av registreringen av de arbetade timmarna.Artikel 10Förmånligare bestämmelserDetta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas möjlighet att tillämpa eller införa lagar eller andra författningar som bättre skyddar säkerheten och hälsan när det gäller personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter, eller medlemsstaternas möjligheter att främja eller tillåta tillämpning av kollektivavtal eller andra avtal mellan arbetsmarknadens parter som bättre skyddar mobila arbetstagares säkerhet och hälsa. Genomförandet av detta direktiv skall inte utgöra ett giltigt skäl för att sänka den allmänna skyddsnivån för de arbetstagare som avses i artikel 2.1.Artikel 11PåföljderMedlemsstaterna skall fastställa ett sanktionssystem för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas enligt detta direktiv samt vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att sanktionerna tillämpas. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.Artikel 12Förhandlingar med tredje landI syfte att regler likvärdiga med dem som föreskrivs i detta direktiv skall komma att tillämpas på mobila arbetstagare som är anställda vid företag som är etablerade i tredje land skall gemenskapen inleda förhandlingar med berörda tredje länder när detta direktiv har trätt i kraft.Artikel 13Rapporter1. Medlemsstaterna skall vartannat år överlämna en rapport till kommissionen om genomförandet av detta direktiv med uppgift om de ståndpunkter som arbetsmarknadens parter företräder. Rapporten skall vara kommissionen tillhanda senast den 30 september efter utgången av den tvåårsperiod som rapporten omfattar. Tvåårsperioden skall vara densamma som den period som avses i artikel 16.2 i förordning (EEG) nr 3820/85.2. Kommissionen skall vartannat år utarbeta en rapport om medlemsstaternas genomförande av detta direktiv och om utvecklingen inom det berörda området. Kommissionen skall överlämna denna rapport till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén.Artikel 14Slutbestämmelser1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 23 mars 2005 eller skall före denna dag säkerställa att arbetsmarknadens parter har avtalat om alla nödvändiga åtgärder, varvid medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att när som helst kunna säkerställa de resultat som föreskrivs i detta direktiv.När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i första stycket, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningarna skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit eller kommer att anta inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Medlemsstaterna skall se till att de avsändare, speditörer, huvudentreprenörer, underleverantörer och företag som anställer mobila arbetstagare följer tillämpliga bestämmelser i detta direktiv.Artikel 15IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 16AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 mars 2002.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarJ. Piqué i CampsOrdförande(1) EGT C 43, 17.2.1999, s. 4.(2) EGT C 138, 18.5.1999, s. 33.(3) Europaparlamentets yttrande av den 14 april 1999 (EGT C 219, 30.7.1999, s. 235), bekräftat den 6 maj 1999 (EGT C 279, 1.10.1999, s. 270), rådets gemensamma ståndpunkt av den 23 mars 2001 (EGT C 142, 15.5.2001, s. 24) och Europaparlamentets beslut av den 14 juni 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 5 februari 2002 och rådets beslut av den 18 februari 2002.(4) EGT L 370, 31.12.1985, s. 1.(5) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG (EGT L 195, 1.8.2000, s. 41).(6) EGT L 288, 18.10.1991, s. 32.


title: Kommissionens direktiv 2008/65/EG av den 27 juni 2008 om ändring av direktiv 91/439/EEG om körkort

text:
               28.6.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 168/36

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/65/EG
   av den 27 juni 2008
   om ändring av direktiv 91/439/EEG om körkort
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 91/439/EEG om körkort av den 29 juli 1991 (1), särskilt artikel 7a.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kodförteckningen i bilaga I och Ia till direktiv 91/439/EEG bör ändras.

               (2)

               Gemenskapskod 78 som begränsar rätten att köra fordon inom en viss körkortskategori till fordon med enbart automatisk växellåda bör ändras med hänsyn till de vetenskapliga och tekniska framstegen på området.

               (3)

               De minimikrav för fordon som används vid körproven som fastställs i bilaga II till direktiv 91/439/EEG bör anpassas till den förändrade definitionen i gemenskapskod 78.

               (4)

               Minimikraven för teoretiska och praktiska prov enligt bilaga II till direktiv 91/439/EEG bör ses över för att provkraven ska överensstämma med påfrestningarna i den dagliga trafiksituationen i fråga om körning i tunnlar för att öka trafiksäkerheten i dem.

               (5)

               De perioder som fastställs i punkterna 5.2 och 6.2.5 i bilaga II till direktiv 91/439/EEG har visat sig inte räcka till för att de nödvändiga åtgärderna ska kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt. Ytterligare en period bör beviljas.

               (6)

               Direktiv 91/439/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (7)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från körkortskommittén.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 91/439/EEG ska ändras på följande sätt:

               1.

               I punkt 2 i bilaga I, avseende sidan 4 i körkortet, och i punkt 2 a.12 i bilaga Ia, avseende sidan 2 i körkortet ska lydelsen för gemenskapskod 10.02 ersättas med följande:

                           ”10.02.

                           Fordon utan kopplingspedal (eller manuell växelspak för kategorierna A eller A1)”.

               2.

               I punkt 2 i bilaga I, avseende sidan 4 i körkortet, och i punkt 2 i bilaga Ia, avseende sidan 2 i körkortet, punkt a.12, ska lydelsen för gemenskapskod 78 ersättas med följande:
               78.   Begränsat till fordon utan kopplingspedal (eller manuell växelspak för kategorierna A eller A1)”.

               3.

               Bilaga II ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I punkt 2.1.3 ska följande strecksats läggas till:

                                       ”—

                                       Säker körning i vägtunnlar.”

                           b)

                           I punkt 5.1 ska andra och tredje stycket ersättas med följande:
                           ”Om en sökande genomför körprovet i ett fordon utan kopplingspedal (eller manuell växelspak för kategorierna A och A1) ska detta anges på det eventuella körkort som utfärdas på grundval av detta prov. Körkort med en sådan angivelse ger endast behörighet att framföra fordon utan kopplingspedal (eller manuell växelspak för kategorierna A eller A1).
                           Med ’fordon med automatisk växellåda’ avses ett fordon utan kopplingspedal (eller manuell växelspak för kategorierna A eller A1).”

                           c)

                           I punkt 5.2 ska det sista stycket ersättas med följande:
                           ”Provfordon för kategori B+E, C, C+E, C1, C1+E, D, D+E, D1 och D1+E som användes senast den dag som anges i artikel 3 i kommissionens direktiv 2008/65/EG (2) får, om de inte uppfyller minimikraven ovan, användas till och med den 30 september 2013. Kraven som avser den last som kan transporteras av dessa fordon får genomföras av medlemsstaterna fram till och med den 30 september 2013.

                           d)

                           I punkt 6.2.5 andra stycket ska ”fem år efter det att detta direktiv trätt i kraft” ersättas med ”den 30 september 2008”.

                           e)

                           I punkterna 6.3.8, 7.4.8 och 8.3.8 ska ”, tunnlar” läggas till efter ”övergångsställen” i uppräkningen av särskilda trafikmiljöer.

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 september 2008. De ska genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 27 juni 2008.

            På kommissionens vägnar

         Antonio TAJANI

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 237, 24.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/103/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 344).

      (2)  EUT L 168, 28.6.2008, s. 36.”


Avis juridique important

|

31996L0045

Kommissionens sjunde direktiv 96/45/EG av den 2 juli 1996 om analysmetoder för kontroll av kosmetiska produkters sammansättning (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 213 , 22/08/1996 s. 0008 - 0015

KOMMISSIONENS SJUNDE DIREKTIV 96/45/EG av den 2 juli 1996 om analysmetoder för kontroll av kosmetiska produkters sammansättning (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter (1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 95/34/EG (2), särskilt artikel 8.1 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt direktiv 76/768/EEG skall kosmetiska produkter kontrolleras officiellt i syfte att säkerställa att villkoren i gemenskapens bestämmelser om kosmetiska produkters sammansättning uppfylls.Alla nödvändiga analysmetoder bör fastställas så snart som möjligt. Vissa metoder har redan antagits genom kommissionens direktiv 80/1335/EEG (3), ändrat genom direktiv 87/143/EEG (4), kommissionens direktiv 82/434/EEG (5), ändrat genom direktiv 90/207/EEG (6), och kommissionens direktiv 83/514/EEG (7), 85/490/EEG (8), 93/73/EEG (9) och 95/32/EG (10).Identifiering och bestämning av 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropan-2-ol, metyl-, etyl-, propyl-, butyl- och bensyl-4-hydroxibensoat i kosmetiska produkter utgör ett sjunde steg.De åtgärder som fastställs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för anpassning av direktiv 76/768/EEG med hänsyn till den tekniska utvecklingen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att, vid offentlig kontroll av kosmetiska produkter, identifiering och bestämning av 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropan-2-ol, metyl-, etyl-, propyl-, butyl- och bensyl-4-hydroxibentsoat utförs i enlighet med den metod som beskrivs i bilagan.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 september 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När den medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av direktivet.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 2 juli 1996.På kommissionens vägnarEmma BONINOLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 169.(2) EGT nr L 167, 18.7.1995, s. 19.(3) EGT nr L 383, 31.12.1980, s. 27.(4) EGT nr L 57, 27.2.1987, s. 56.(5) EGT nr L 185, 30.6.1982, s. 1.(6) EGT nr L 108, 28.4.1990, s. 92.(7) EGT nr L 291, 24.10.1983, s. 9.(8) EGT nr L 295, 7.11.1985, s. 30.(9) EGT nr L 231, 14.9.1993, s. 34.(10) EGT nr L 178, 28.7.1995, s. 20.BILAGA IDENTIFIERING OCH BESTÄMNING AV 2-FENOXIETANOL, 1-FENOXIPROPAN-2-OL, METYL-, ETYL-, PROPYL-, BUTYL- OCH BENSYL-4-HYDROXIBENSOAT I KOSMETISKA PRODUKTER A. IDENTIFIERING 1. Omfattning och användningDenna metod beskriver hur man med hjälp av tunnskiktskromatografi tillsammans med den metod för kvantitativ bestämning som beskrivs i avsnitt B kan identifiera 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropan-2-ol, metyl-4-hydroxibensoat, etyl-4-hydroxibensoat, propyl-4-hydroxibensoat, butyl-4-hydroxibensoat och bensyl-4-hydroxibensoat i kosmetiska produkter.2. PrincipKonserveringsmedlen extraheras ur det surgjorda kosmetikaprovet med aceton. Efter filtrering blandas acetonlösningen med vatten och fettsyrorna fälls ut i ett alkaliskt medium i form av deras kalciumsalter. Den alkaliska aceton/vattenblandningen extraheras med dietyleter för att avlägsna lipofila substanser. Efter surgörning extraheras konserveringsmedlen med dietyleter. En lika stor del av dietyleterextraktet appliceras fläckvis på en förbehandlad tunnskiktsplatta av kiselgel. Efter utveckling av plattan observeras det erhållna kromatogrammet under UV-ljus och efter behandling med Millons reagens.3. Reagens3.1 AllmäntAlla reagens skall vara av analytisk renhetsgrad. Enbart destillerat vatten eller vatten med minst samma renhetsgrad får användas.3.2 Aceton.3.3 Dietyleter.3.4 n-Pentan.3.5 Metanol.3.6 Koncentrerad ättiksyra.3.7 Saltsyra, c(HCl)=4 mol/l.3.8 Kaliumhydroxidlösning, c(KOH)=4 mol/l.3.9 Kalciumkloriddihydrat (CaCl2  7 2H2O).3.10 Detektionsmedel: Millons reagens.Millons reagens (kvicksilver (II) nitrat) är en färdigblandad lösning som finns kommersiellt tillgängligt (Fluka 69820).3.11 2-Fenoxietanol.3.12 1-Fenoxipropan-2-ol.3.13 Metyl-4-hydroxibensoat (metylparaben).3.14 Etyl-4-hydroxibensoat (etylparaben).3.15 n-Propyl-4-hydroxibensoat (propylparaben).3.16 n-Butyl-4-hydroxibensoat (butylparaben).3.17 Bensyl-4-hydroxibensoat (bensylparaben).3.18 ReferenslösningarEn 0,1 % (m/V) lösning i metanol bereds av var och en av referensämnena i punkterna 3.11, 3.12, 3.13, 3.14, 3.15, 3.16 och 3.17.3.19 Mobil fasBlanda 88 volymdelar n-pentan (3.4) med 12 volymdelar koncentrerad ättiksyra (3.6).4. ApparaturVanlig laboratorieutrustning samt följande:4.1 Vattenbad med konstant temperatur av 60 °C.4.2 Tunnskiktsvanna (ej fodrad med filtrerpapper).4.3 UV-lampa med våglängd 254 nm.4.4 Tunnskiktsplattor av kiselgel 60 F254, 0,25 mm tjocka och av formatet 20 × 20 cm, med koncentrationszon (Merck nr 11798, Darmstadt eller motsvarande).4.5 Ugn med konstant temperatur upp till 105 °C.4.6 Hårtork med varmluft.4.7 Målarroller av ull, längd ca 10 cm, yttre diameter ca 3,5 cm. Ullskiktets tjocklek skall vara 2-3 mm. Trimma ullen om nödvändigt. (Se fotnot under 5.2.)4.8 50 ml provrör av glas med skruvlock.4.9 Elektrisk värmeplatta med termostat. Temperaturinställning: ca 80 °C. För att åstadkomma en jämn temperaturfördelning skall värmeplattan vara täckt med en 6 mm tjock aluminiumplatta av formatet 20 × 20 cm.5. Utförande5.1 ProvberedningVäg upp ca 1 g av provet i ett 50 ml (4.8) provrör av glas med skruvlock. Tillsätt 4 droppar saltsyrelösning (3.7) och 40 ml aceton.Tillsätt 20 droppar saltsyrelösning, om den kosmetiska produkten är starkt basisk, som t.ex. toalettvål. Tillslut röret, värm blandningen försiktigt till ca 60 °C för att underlätta konserveringsmedlens extraktion till acetonfasen och skaka kraftigt under en minut.Mät lösningens pH-värde med pH-indikatorpapper och ge lösningen ett pH på ≤ 3 genom att tillsätta saltsyrelösning. Skaka kraftigt ännu en gång under en minut.Kyl lösningen till rumstemperatur och filtrera den genom filtrerpapper ned i en E-kolv. För över 20 ml av filtratet till en 200 ml E-kolv, tillsätt 60 ml vatten och blanda. Ge blandningen ett pH på ca 10 med kaliumhydroxidlösning (3.8) (prova med indikatorpapper).Tillsätt 1 g kalciumkloriddihydrat (3.9) och skaka kraftigt. Filtrera lösningen genom filtrerpapper ned i en 250 ml separertratt med 75 ml dietyleter och skaka kraftigt under en minut. Låt faserna separera och samla vattenskiktet i en 200 ml E-kolv. Ge lösningen ett pH på ca 2 med saltsyrelösning (prova med indikatorpapper). Tillsätt därefter 10 ml dietyleter och skaka kraftigt under en minut. Låt faserna separera och för över ca 2 ml av dietyleterfasen till ett 5 ml provrör.5.2 TunnskiktskromatografiLägg en tunnskiktsplatta (4.4) på den uppvärmda aluminiumplattan (4.9). Applicera 10 ìl av varje referenslösning (3.18) och 100 ìl av provlösningen/provlösningarna (5.1) på en startlinje i tunnskiktsplattans koncentrationszon.Om så önskas kan lösningsmedlets avdunstning påskyndas med hjälp av en luftström. Ta bort tunnskiktsplattan från värmeplattan och låt den svalna till rumstemperatur. Överför 100 ml av mobila fasen (3.19) till tunnskiktsvannan (4.2). Sätt genast tunnskiktsplattan i den omättade kammaren och utveckla den vid rumstemperatur tills lösningens front har nått en linje ca 15 cm från startlinjen. Ta ur plattan ur tunnskiktsvannan och torka med varmluft från en hårtork.Undersök plattan under UV-ljus (4.3) och markera fläckarnas placering. Värm plattan i ugnen (4.5) i 30 minuter vid 100 °C för att avlägsna överskottet av ättiksyra. Synliggör konserveringsmedlen i kromatogrammet med hjälp av Millons reagens (3.10) genom att doppa rollern (4.7) i reagenset och rulla den över tunnskiktsplattan tills den är jämnt fuktad.Anmärkning: Alternativt kan fläckarna synliggöras genom att en droppe av Millons reagens försiktigt appliceras på varje fläck som markerats i UV-ljuset.4-Hydroxibensoesyrans estrar blir synliga som röda fläckar, 2-fenoxietanol och 1-fenoxipropan-2-ol som gula fläckar. Lägg märke till att den 4-hydroxibensoesyra som kan finnas närvarande i provet i form av konserveringsmedel eller parabenernas nedbrytningsprodukt, också uppträder som röd fläck (se 7.3 och 7.4).6. IdentifieringBeräkna Rf-värdet för varje fläck. Jämför de fläckar som erhållits med provlösningen med referenslösningens fläckar med avseende på deras Rf-värden, beteende under UV-belysning och färgning efter att de har synliggjorts. Dra preliminära slutsatser om konserveringsmedlens identitet. Om resultaten tyder på att parabener finns närvarande, bör man genomföra den högtrycksvätskekromatografi (HPLC) som beskrivs i avsnitt B. Resultaten från tunnskiktskromatografin och den högseparerande vätskekromatografin kombineras för att påvisa närvaro av 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropan-2-ol och parabenerna.7. Anmärkningar7.1 På grund av dess toxicitet är det bäst att applicera Millons reagens på ett av de sätt som beskrivs ovan. Att spraya reagenset rekommenderas inte.7.2 Även andra föreningar som innehåller hydroxylgrupper kan ge upphov till en färgningsreaktion med Millons reagens. En tabell över färger och Rf-värden för en rad konserveringsmedel med avseende på denna tunnskiktsmetod framgår av: N. de Kruijf, M.A.H. Rijk, L.A. Pranato-Soetardhi och A. Schouten (1987) "Determination of preservatives in cosmetic products I: Thin layer chromatographic procedure for the identification of preservatives in cosmetic products" (J. Chromatography 410, 395-411).7.3 Rf-värdena i följande tabell tjänar som ledning för de värden som kan erhållas:>Plats för tabell>7.4 Det är ej möjligt att separera 4-hydroxibensoesyra och metylparaben eller bensylparaben och etylparaben. Identifieringen av dessa föreningar bör bekräftas genom HPLC enligt beskrivningen i avsnitt B och genom jämförelse av provets retentionstider med dem som erhålls för standarderna.B. BESTÄMNING 1. Omfattning och användningDenna metod beskriver en metod för kvantitativ bestämning av 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropan-2-ol, metyl-4-hydroxibensoat, etyl-4-hydroxibensoat, propyl-4-hydroxibensoat, butyl-4-hydroxibensoat och bensyl-4-hydroxibensoat i kosmetiska produkter.2. DefinitionDe kvantiteter av konserveringsmedel som bestäms enligt denna metod uttrycks i massprocent.3. PrincipProvet surgörs med svavelsyra och suspenderas i en blandning av etanol och vatten. Blandningen värms försiktigt upp för att smälta lipidfasen i syfte att förbättra den kvantitativa extraktionen.Därefter filtreras blandningen. Konserveringsmedlen i filtratet identifieras genom omvänd fas HPLC med isopropyl-4-hydroxibensoat som intern standard.4. Reagens4.1 AllmäntAlla reagens skall vara av analytisk renhetsgrad och lämpliga för HPLC när så behövs. Enbart destillerat vatten eller vatten med minst samma renhetsgrad får användas.4.2 Etanol, absolut.4.3 2-Fenoxietanol.4.4 1-Fenoxipropan-2-ol.4.5 Metyl-4-hydroxibensoat (metylparaben).4.6 Etyl-4-hydroxibensoat (etylparaben).4.7 n-Propyl-4-hydroxibensoat (propylparaben).4.8 Isopropyl-4-hydroxibensoat (isopropylparaben).4.9 n-Butyl-4-hydroxibensoat (butylparaben).4.10 Bensyl-4-hydroxibensoat (bensylparaben).4.11 Tetrahydrofuran.4.12 Metanol.4.13 Acetonitril.4.14 Svavelsyralösning, c(H2SO4)=2 mol/l.4.15 Etanol/vattenblandningBlanda 9 volymdelar etanol (4.2) med 1 volymdel vatten.4.16 Intern standardlösningVäg noggrant upp cirka 0,25 g isopropylparaben (4.8), överför till 500 ml mätkolv, lös upp och fyll på till volym med etanol/vattenblandningen (4.15).4.17 Mobil fas: tetrahydrofuran/vatten/metanol/acetonitrilblandningBlanda 5 volymdelar tetrahydrofuran, 60 volymdelar vatten, 10 volymdelar metanol och 25 volymdelar acetonitril.4.18 Stamstandardlösningar för konserveringsmedlenVäg upp 0,2 g 2-fenoxietanol, 0,2 g 1-fenoxipropan-2-ol, 0,05 g metylparaben, 0,05 g etylparaben, 0,05 g propylparaben, 0,05 g butylparaben och 0,025 g bensylparaben och överför till 100 ml mätkolv, lös upp och fyll på till volym med etanol/vattenblandningen.Vid förvaring i kylskåp håller sig lösningen en vecka.4.19 Standardlösningar för konserveringsmedlenÖverför 20,00 ml, 10,00 ml, 5,00 ml, 2,00 ml respektive 1,00 ml av stamlösningen (4.18) till 50 ml mätkolvar. Tillsätt till varje kolv 10,00 ml intern standardlösning (4.16) och 1,0 ml svavelsyralösning (4.14) och fyll på till volym med etanol/vattenblandningen. Denna standardlösning bör vara nyberedd.5. ApparaturVanlig laboratorieutrustning och i synnerhet följande:5.1 Vattenbad med konstant temperatur av 60 °C±1 °C.5.2 Högtrycksvätskekromatograf (HPLC) med UV-detektor, våglängd 280 nm.5.3 Analyskolonn:Rostfritt stål, 25 cm × 4,6 mm inre diameter (respektive 12,5 cm × 4,6 mm inre diameter), packad med Nucleosil 5C18 eller motsvarande (se 10.1).5.4 100 ml provrör av glas med skruvlock.5.5 Kokstenar av karborundum, storlek 2-4 mm eller motsvarande.6. Utförande6.1 Provberedning6.1.1 Provberedning utan tillsats av intern standardVäg upp ca 1,0 g av provet i ett 100 ml glasrör med skruvlock. För över med pipett 1,0 ml svavelsyralösning (4.14) och 50,0 ml etanol/vattenblandning (4.15) till provröret. Tillsätt ca 1 g koksten (5.5), tillslut röret och skaka kraftigt tills det bildas en homogen suspension. Skaka under minst en minut. Värm röret i fem minuter i vattenbad (5.1) vid 60 °C±1 °C för att förbättra konserveringsmedlens extraktion till etanolfasen.Kyl provröret genast under rinnande kallt vatten och låt extraktet stå i kylskåp under en timme. Filtrera extraktet genom filtrerpapper. Överför ca 2 ml av filtratet till ett 5 ml provrör. Förvara extrakten i kylskåp och genomför bestämningen med HPLC inom 24 timmar.6.1.2 Provberedning med tillsats av intern standardVäg upp 1,0 g±0,1 g av provet (a gram) med tre decimalers noggrannhet i ett 100 ml provrör med skruvlock.För över med pipett 1,0 ml svavelsyralösning och 40,0 ml etanol/vattenblandning till röret. Tillsätt ca 1 g koksten (5.5) och exakt 10,00 ml intern standardlösning. Tillslut röret och skaka kraftigt tills det bildas en homogen suspension. Skaka under minst en minut. Värm röret i vattenbad vid 60 °C±1 °C under fem minuter för att förbättra konserveringsmedlens extraktion till etanolfasen.Kyl röret genast under rinnande kallt vatten och låt extraktet stå i kylskåp under en timme. Filtrera extraktet genom filtrerpapper.Överför ca 2 ml av filtratet till ett 5 ml provrör (provlösning). Förvara extraktet i kylskåp och genomför bestämningen med HPLC inom 24 timmar.6.2 Högtrycksvätskekromatografi (HPLC)6.2.1 Kromatografiska betingelser- Mobil fas: tetrahydrofuran/vatten/metanol/acetonitrilblandning (4.17)- Flöde: 1,5 ml/minut- Detektions våglängd: 280 nm6.2.2 KalibreringInjicera 10 ìl av varje konserveringsmedels standardlösning (4.19). Beräkna förhållandet mellan topphöjden för konserveringsmedlens standardlösningar och topphöjden för den interna standarden. Rita en kurva för varje konserveringsmedel med dessa förhållanden i relation till standardlösningarnas koncentrationer.6.2.3 Kvantitativ bestämningInjicera 10 ìl av provlösningen utan intern standard (6.1.1) i kromatografen och registrera kromatogrammet.Injicera 10 ìl av ett konserveringsmedels standardlösning (4.19) och registrera kromatogrammet. Jämför de erhållna kromatogrammen.Om det i provextraktets (6.1.1) kromatogram saknas en topp med ungefär samma retentionstid som isopropylparaben (rekommenderad inre standard), injiceras 10 ìl av provlösningen med intern standard (6.1.2). Registrera kromatogrammet och mät topphöjderna.Om provlösningens kromatogram däremot innehåller en interfererande topp med ungefär samma retentionstid som isopropylparaben, bör man välja en annan intern standard.Om ett av de undersökta konserveringsmedlen saknas i provets kromatogram, kan detta konserveringsmedel användas som intern standard.Beräkna förhållandena mellan de undersökta konserveringsmedlens och den interna standardens topphöjd.Kontrollera att systemet reagerar linjärt på de standardlösningar som används för kalibreringen.Kontrollera att de kromatogram som erhålls för en standardlösning (4.19) och provlösningen uppfyller följande krav:- Toppseparationen för det sämst separerade paret skall vara minst 0,90 (toppseparationens definition framgår av fig. 1).>Hänvisning till film>Toppseparation (p)p=f/gFigur 1: ToppseparationOm den nödvändiga separationen ej uppnås, bör antingen en effektivare kolonn användas eller den mobila fasens sammansättning ändras tills kravet uppfylls.- Asymmetrifaktorn As för alla erhållna toppar skall ligga mellan 0,9 och 1,5 (toppasymmetrifaktorns definition framgår av fig. 2). För kromatogrammets registrering i syfte att bestämma asymmetrifaktorn rekommenderas en skrivarhastighet på minst 2 cm/min.>Hänvisning till film>Asymmetrifaktor (As)As=b/aFigur 2: Toppasymmetrifaktor- En stabil baslinje skall erhållas.7. BeräkningBeräkna konserveringsmedlens koncentration i provlösningen med hjälp av kalibreringskurvan (6.2.2) och förhållandena mellan de undersökta konserveringsmedlens och den interna standardens topphöjd. Beräkna halten wi av 2-fenoxietanol, 1-fenoxipropan-2-ol, metyl-4-hydroxibensoat, etyl-4-hydroxibensoat, propyl-4-hydroxibensoat, butyl-4-hydroxibensoat och bensyl-4-hydroxibensoat i viktprocent (% m/m) med följande formel:% wi (m/m) = >NUM>bi >DEN>200 × adär:bi = koncentration (ìg/ml) av konserveringsmedlet i i provlösningen enligt kalibreringskurvan, ocha = provets massa (g).8. Repeterbarhet (1)Se anmärkning 10.5.9. Reproducerbarhet (2)Se anmärkning 10.5.10. Anmärkningar10.1 Stationär fasDe upplösta ämnenas retentionsegenskaper vid HPLC-bestämningen beror i hög grad på den stationära fasens typ, märke och förutsättningar. Utifrån de resultat som erhålls för standardlösningarna (se anmärkningarna under 6.2.3) är det möjligt att bedöma, om en kolonn kan användas för separering av de undersökta konserveringsmedlen. Förutom med de föreslagna materialen kan kolonnerna även packas med Hypersil ODS och Zorbax ODS.Alternativt kan den rekommenderade sammansättningen av den mobila fasen optimeras för att uppnå den separation som krävs.10.2 DetektionsvåglängdEtt robusthetstest för den beskrivna metoden visar att en liten ändring av detektionsvåglängden signifikant kan påverka resultaten vid bestämningen.I samband med analysen måste denna inställning därför noggrant kontrolleras.10.3 InterferenserUnder de förhållanden som har beskrivits för denna metod elueras även många andra föreningar, såsom konserveringsmedel och kosmetiska tillsatsämnen. Retentionstiderna för en lång rad konserveringsmedel, som anges i bilaga VI i rådets direktiv om kosmetiska produkter, finns uppförda i: N. de Kruijf, A. Schouten, M.A.H. Rijk och L.A. Pranato-Soetardhi (1989) "Determination of preservatives in cosmetic products II: High performance liquid chromatographic identification" (J. Chromatography 469, 317-398).10.4 För att skydda analyskolonnen kan en lämplg förkolonn användas.10.5 Denna metod har undersökts inom ramen för en kollaborativ studie, där nio laboratorier deltog. Tre prover analyserades. För vart och ett av de tre proven uppförs i nedanstående tabell de medelvärden med avseende på massprocent (m), repeterbarhet (r) och reproducerbarhet (R) som erhölls för respektive provs analyter:>Plats för tabell>(1) ISO 5725.


Avis juridique important

|

31990L0035

Kommissionens direktiv 90/35/EEG av den 19 december 1989 om fastställande i enlighet med artikel 6 i direktiv 88/379/EEG av de typer av preparat (beredningar) vilkas förpackningar måste vara försedda med barnsäkra förslutningsanordningar och/eller med varningsmärkning som kan uppfattas vid beröring

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 019 , 24/01/1990 s. 0014 - 0015 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 9 s. 0166  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 9 s. 0166

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 19 december 1989 om fastställande i enlighet med artikel 6 i direktiv 88/379/EEG av de typer av preparat (beredningar) vilkas förpackningar måste vara försedda med barnsäkra förslutningsanordningar och/eller med varningsmärkning som kan uppfattas vid beröring (90/35/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 88/379/EEG av den 7 juni 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (beredningar)(1), senast ändrat genom direktiv 89/178/EEG(2), särskilt artikel 6.3 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 6.2 i direktiv 88/379/EEG skall förpackningar som innehåller vissa typer av farliga preparat och som erbjuds eller säljs till allmänheten vara försedda med barnsäkra förslutningsanordningar och/eller varningsmärkning som kan uppfattas vid beröring. Enligt artikel 6.3 skall de typer av farliga preparat vilkas förpackningar måste vara utformade på ett sådant sätt fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 21 i rådets direktiv 67/548/EEG(3), senast ändrat genom direktiv 88/490/EEG(4).Alla typer av förpackningar som är tillräckligt barnsäkra, särskilt sådana som motsvarar internationella standarder, bör anses utgöra förpackningar med barnsäkra förslutningsanordningar.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Alla behållare vilka innehåller preparat som erbjuds eller säljs till allmänheten och som är märkta som mycket giftiga, giftiga eller frätande enligt artikel 7 i direktiv 88/379/EEG och villkoren i artikel 3 i samma direktiv skall vara försedda med barnsäkra förslutningsanordningar och en varningsmärkning som kan uppfattas vid beröring.Dessa förslutningsanordningar och varningar skall överensstämma med vad som föreskrivs i del A och B i bilaga 9 till direktiv 67/548/EEG.Artikel 2 Alla behållare vilka innehåller preparat som erbjuds eller säljs till allmänheten och som är märkta som hälsoskadliga, synnerligen brandfarliga eller mycket brandfarliga enligt artikel 7 i direktiv 88/379/EEG och villkoren i artikel 3 i samma direktiv skall vara försedda med en varningsmärkning som kan uppfattas vid beröring.Denna varning skall överensstämma med vad som föreskrivs i del B i bilaga 9 till direktiv 67/548/EEG.Artikel 3 Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1990 och genast underrätta kommissionen om detta.De skall börja tillämpa bestämmelserna senast den 10 juni 1991.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1989.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNVice ordförande(1) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 14.(2) EGT nr L 64, 8.3.1989, s. 18.(3) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1.(4) EGT nr L 259, 19.9.1988, s. 1.


Avis juridique important

|

31984L0253

Rådets åttonde direktiv 84/253/EEG av den 10 april 1984 grundat på artikel 54.3 g i fördraget, om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 126 , 12/05/1984 s. 0020 - 0026 Finsk specialutgåva Område 17 Volym 1 s. 0073  Spansk specialutgåva: Område 17 Volym 1 s. 0136  Svensk specialutgåva Område 17 Volym 1 s. 0073  Portugisisk specialutgåva: Område 17 Volym 1 s. 0136

RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV av den 10 april 1984 grundat på artikel 54.3 g i fördraget, om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper (84/253/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.3 g i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Enligt direktiv 78/660/EEG (4) skall årsbokslutet i vissa företagsformer revideras av en eller flera personer som är behöriga att företa sådan revision. Endast företag som anges i artikel 11 i det direktivet får undantas från revisionen.Direktivet har kompletterats med direktiv 83/349/EEG (5) om sammanställd redovisning.Kvalifikationskraven måste harmoniseras i fråga om de personer som är behöriga att genomföra lagstadgad revision av räkenskaper. Det bör säkerställas att sådana personer är oberoende och har ett gott anseende.Genom en yrkesexamen måste en hög nivå garanteras när det gäller de teoretiska kunskaper och den förmåga att praktiskt tillämpa kunskaperna som behövs för en lagstadgad revision av räkenskaper.Medlemsstaterna måste ges rätt att godkänna personer som, utan att uppfylla alla de krav som ställs på teoretisk utbildning, ändå under lång tid genom yrkesmässig verksamhet har fått tillräcklig erfarenhet inom områdena ekonomi, juridik och redovisning samt har godkänts vid yrkesexamen.Medlemsstaterna måste även ges rätt att besluta om övergångsbestämmelser till förmån för yrkesmässigt verksamma personer.Medlemsstaterna får godkänna såväl fysiska personer som revisionsbolag, vilka kan vara juridiska personer eller andra former av bolag eller sammanslutningar.Fysiska personer som utför lagstadgad revision av räkenskaper på ett sådant revisionsbolags vägnar måste uppfylla villkoren i detta direktiv.En medlemsstat får godkänna personer som utanför den staten har förvärvat kvalifikationer som är likvärdiga med dem som föreskrivs i detta direktiv.Om en medlemsstat då detta direktiv antas erkänner som revisorer vissa kategorier av fysiska personer vilka uppfyller i direktivet uppställda krav men vilkas yrkesexamen ligger på en lägre nivå än avslutad högskoleutbildning, bör denna medlemsstat i fortsättningen på vissa villkor och till dess ytterligare samordning sker få särskilt godkänna sådana personer att utföra lagstadgad revision i bolag och företagsgrupper av begränsad storlek. En förutsättning bör vara att medlemsstaten inte har utnyttjat de möjligheter till undantag från kravet på lagstadgad revision som lämnas i gemenskapsdirektiven om årsbokslut och sammanställt bokslut.Detta direktiv berör varken den etableringsfrihet eller den rätt att fritt tillhandahålla tjänster som tillkommer personer med uppgift att utföra lagstadgad revision av räkenskaper.Frågan om att erkänna ett sådant godkännande att utföra revision som har meddelats en medborgare i en annan medlemsstat kommer att regleras särskilt i direktiv om etablering och utövande av verksamhet inom områdena företagsekonomi, nationalekonomi och redovisning samt i direktiv om frihet att tillhandahålla tjänster inom dessa områden.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT I Tillämpningsområde Artikel 1 1. De samordningsåtgärder som föreskrivs i detta direktiv skall vidtas i fråga om sådana lagar och andra författningar i medlemsstaterna som avser personer, vilka skall:a) utföra lagstadgad granskning av bolags och andra företags årsbokslut samt verifiera att innehållet i förvaltningsberättelserna är förenligt med årsboksluten, förutsatt att sådan granskning och verifiering föreskrivs i gemenskapsrätten,b) utföra lagstadgad granskning av sammanställda bokslut och verifiera att innehållet i de sammanställda förvaltningsberättelserna är förenligt med de sammanställda boksluten, förutsatt att sådan granskning och verifiering föreskrivs i gemenskapsrätten.2. Beroende på varje medlemsstats lagstiftning kan de i punkt 1 angivna personerna vara fysiska personer eller juridiska personer eller andra former av bolag eller sammanslutningar (revisionsbolag enligt definitionen i detta direktiv).AVSNITT II Regler om godkännande Artikel 2 1. Lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna får endast utföras av godkända personer. Medlemsstaternas myndigheter får endast godkänna:a) Fysiska personer som uppfyller minst de villkor som anges i artikel 3-19.b) Revisionsbolag som uppfyller minst följande villkor:i) De fysiska personer som på revisionsbolagets vägnar utför lagstadgad revision av de i artikel 1 angivna handlingarna skall uppfylla minst de i artikel 3-19 angivna villkoren; medlemsstaterna får föreskriva att sådana fysiska personer även skall vara godkända.ii) En majoritet av röstetalet skall tillkomma fysiska personer eller revisionsbolag som uppfyller minst de i artikel 3-19 uppställda villkoren, med undantag för artikel 11.1 b; medlemsstaterna får föreskriva att sådana fysiska personer och revisionsbolag även skall vara godkända. De medlemsstater som då detta direktiv antas inte kräver nu angiven majoritet behöver dock inte föreskriva sådan, förutsatt att alla aktier eller andra andelar i revisionsbolaget är ställda till viss man och kan överlåtas endast med samtycke av revisionsbolaget och/eller, om medlemsstaten föreskriver det, med godkännande av behörig myndighet.iii) En majoritet av ledamöterna i revisionsbolagets förvaltnings- eller ledningsorgan måste vara fysiska personer eller revisionsbolag som uppfyller minst de i artikel 3-19 uppställda villkoren; medlemsstaterna får föreskriva att sådana personer eller revisionsbolag även skall vara godkända. Om ett organ inte har fler än två ledamöter, måste en av dessa minst uppfylla de angivna villkoren.Med förbehåll för vad som gäller enligt artikel 14.2 skall godkännandet av ett revisionsbolag återkallas när något av kraven i b inte längre är uppfyllt. Medlemsstaterna får dock förordna om en frist på högst två år för att uppfylla kraven i b ii och iii.2. Då bestämmelserna i detta direktiv tillämpas, får de uppgifter som ankommer på medlemsstaternas myndigheter utövas av yrkesföreningar, om dessa enligt nationell lagstiftning har befogenhet att lämna sådant godkännande som avses i direktivet.Artikel 3 Myndigheterna i en medlemsstat skall godkänna endast personer som har ett gott anseende och inte utövar någon form av verksamhet som enligt medlemsstatens lagar är oförenlig med lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna.Artikel 4 En fysisk person får godkännas att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna, endast om han efter att ha kvalificerat sig för tillträde till universitetsstudier har genomgått en teoretisk och praktisk utbildning samt avlagt en statligt organiserad eller godkänd yrkesexamen som är jämförbar med slutexamen från ett universitet.Artikel 5 En yrkesexamen enligt artikel 4 måste garantera tillräckliga teoretiska kunskaper för lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna och en förmåga att i praktiken tillämpa sådana kunskaper i revisionsarbetet.Denna examen skall åtminstone delvis vara skriftlig.Artikel 6 Det i examen ingående teoretiska kunskapsprovet måste särskilt omfatta följande ämnesområden:a) - räkenskapsrevision,- balansanalys,- extern redovisning,- sammanställd redovisning,- kostnadsbokföring och internredovisning,- intern revision och kontroll,- föreskrifter om upprättande av års- och sammanställt bokslut samt föreskrifter om metoder för värdering av balansposter och beräkning av resultatposter,- rättsliga och yrkesmässiga normer för lagstadgad revision och för dem som utför sådan revision,b) i den utsträckning det har betydelse för revisionen:- associationsrätt,- lagstiftning om konkurs och liknande förfaranden,- beskattningsrätt,- civil- och handelsrätt,- lagstiftning om social trygghet och arbetsrätt,- informations- och databehandling,- företagsekonomi, nationalekonomi och finansiering,- matematik och statistik,- grundläggande principer för ekonomisk styrning av företag.Artikel 7 1. Med avvikelse från bestämmelserna i artikel 5 och 6 får en medlemsstat föreskriva att personer med universitetsexamen eller annan likvärdig examen eller med likvärdiga betyg i ett eller flera av de i artikel 6 angivna ämnena, får befrias från att avlägga teoretiska kunskapsprov i de ämnen som täcks av denna examen eller dessa betyg.2. Med avvikelse från bestämmelserna i artikel 5 får en medlemsstat föreskriva att den som har en akademisk examen eller motsvarande kompetens i ett eller flera av de i artikel 6 angivna ämnena får befrias från att avlägga prov som avser hans förmåga att praktiskt tillämpa kunskaperna i dessa ämnen, om han har fått en praktisk utbildning i ämnena som dokumenteras genom av staten erkända examen eller betyg.Artikel 8 1. För att garantera förmågan att praktiskt tillämpa de teoretiska kunskaperna, vilken förmåga även prövas i examen, skall under minst tre år en praktisk utbildning äga rum som bl.a. skall omfatta revision av årsbokslut och sammanställda bokslut eller liknande redovisningshandlingar. Denna praktiska utbildning måste till minst två tredjedelar fullgöras hos någon som enligt medlemsstatens lagstiftning är godkänd i överensstämmelse med detta direktiv; medlemsstaten får dock tillåta att den praktiska utbildningen fullgörs hos någon som enligt en annan medlemsstats lagstiftning är godkänd i överensstämmelse med detta direktiv.2. Medlemsstaterna skall säkerställa att hela den praktiska utbildningen fullgörs hos personer som erbjuder tillräckliga garantier med avseende på utbildningen.Artikel 9 Medlemsstaterna får tillåta personer att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna även om de inte uppfyller villkoren enligt artikel 4, under förutsättning att de kan visaa) att de under 15 år har utövat yrkesmässig verksamhet som har gett dem möjligheter att förvärva tillräcklig erfarenhet på ekonomi-, juridik- och redovisningsområdena samt har godkänts vid en sådan yrkesexamen som avses i artikel 4, ellerb) att de under sju år har utövat yrkesmässig verksamhet inom de angivna områdena och dessutom har erhållit praktisk utbildning enligt artikel 8 samt har godkänts vid en sådan yrkesexamen som avses i artikel 4.Artikel 10 1. Medlemsstaterna får från de i artikel 9 angivna åren för yrkesmässig verksamhet räkna av tid för teoretisk utbildning inom de ämnesområden som anges i artikel 6, förutsatt att denna utbildning har avslutats med en statligt erkänd examen. Utbildningen får inte understiga ett år och får inte heller med mer än fyra år räknas av från tiden för yrkesmässig verksamhet.2. Tiden för den yrkesmässiga verksamheten och den praktiska utbildningen får inte understiga tiden för den teoretiska och praktiska yrkesutbildning som har föreskrivits enligt artikel 4.Artikel 11 1. Myndigheterna i en medlemsstat får godkänna personer som helt eller delvis har förvärvat sina kvalifikationer i någon annan stat, om dessa personer uppfyller följande två villkor:a) en behörig myndighet skall finna att deras kompetens är likvärdig med den som krävs enligt medlemsstatens lagstiftning i överensstämmelse med detta direktiv, ochb) de skall ha styrkt att de har sådana juridiska kunskaper som i medlemsstaten krävs för lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna. Myndigheterna i medlemsstaten behöver dock inte fordra att sådana kunskaper styrks, om myndigheterna finner att de juridiska kunskaper som har förvärvats i en annan stat är tillräckliga.2. Artikel 3 skall tillämpas.Artikel 12 1. En medlemsstat får anse sådana yrkesutövare som godkända enligt detta direktiv, vilka har godkänts genom ett förvaltningsbeslut av en behörig myndighet i den medlemsstaten innan de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas.2. Inträder en fysisk person i en av staten erkänd yrkesförening får detta anses som ett godkännande genom förvaltningsbeslut av behörig myndighet enligt punkt 1, om inträdet enligt lagstiftningen i den staten ger föreningsmedlemmen rätt att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna.Artikel 13 Till dess att de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas får en medlemsstat anse sådana yrkesutövare som godkända enligt detta direktiv, vilka visserligen inte har godkänts genom förvaltningsbeslut av en behörig myndighet men som dels har samma kvalifikationer i medlemsstaten som de personer vilka har godkänts genom sådana beslut och dels vid tidpunkten för dessa godkännanden utför lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna på de godkända personernas vägnar.Artikel 14 1. En medlemsstat får anse sådana revisionsbolag som godkända enligt detta direktiv, vilka har godkänts genom förvaltningsbeslut av en behörig myndighet i den medlemsstaten innan de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas.2. Villkoren enligt artikel 2.1 b ii och iii måste uppfyllas senast inom en tidsfrist som inte får överstiga fem år räknat från den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas.3. Fysiska personer som till dess de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas utför lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna för ett revisionsbolags räkning, får därefter meddelas tillstånd att fortsätta att utföra sådan revision även om de inte uppfyller alla villkor i detta direktiv.Artikel 15 Intill ett år efter den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas får de yrkesutövare som inte har godkänts genom förvaltningsbeslut av en behörig myndighet, men som i en medlemsstat ändå har rätt att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna och som faktiskt har utfört sådan revision fram till den nämnda tidpunkten, godkännas av medlemsstaten enligt detta direktiv.Artikel 16 I ett år räknat från den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas får medlemsstaterna vidta övergångsåtgärder för att reglera förhållandena för sådana yrkesutövare som efter denna tidpunkt har kvar rätten att revidera årsbokslut i vissa bolagsformer som inte är underkastade lagstadgad revision, men vilka yrkesutövare till följd av införandet av nya regler om lagstadgad revision inte kommer att kunna utföra denna revision om inte särskilda åtgärder vidtas till förmån för dem.Artikel 17 Artikel 3 skall tillämpas på fall som avses i artikel 15 och 16.Artikel 18 1. I sex år räknat från den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas får medlemsstaterna vidta övergångsåtgärder för att reglera förhållandena för sådana personer som vid nämnda tidpunkt är i färd med sin teoretiska eller praktiska utbildning, men som då utbildningen avslutas inte skulle uppfylla de villkor som detta direktiv ställer upp och därför inte skulle få utföra den lagstadgade revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna för vilken de har utbildats.2. Artikel 3 skall tillämpas.Artikel 19 De i artikel 15 och 16 nämnda yrkesutövarna och de i artikel 18 nämnda personerna får med avvikelse från artikel 4 godkännas, endast om de enligt behöriga myndigheters uppfattning är lämpliga att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna och har kvalifikationer som är likvärdiga med dem som innehas av personer som godkänns enligt artikel 4.Artikel 20 I avvaktan på en senare samordning av den lagstadgade revisionen av räkenskapshandlingar får en medlemsstat - som inte utnyttjar den i artikel 51.2 i direktiv 78/660/EEG angivna möjligheten och i vilken stat, då detta direktiv antas, flera kategorier fysiska personer enligt nationell lagstiftning är behöriga att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 a angivna handlingarna - särskilt godkänna fysiska personer som handlar i eget namn att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 a angivna handlingarna i bolag som inte överskrider gränserna för två av de tre kriterierna i artikel 27 i direktiv 78/660/EEG, om dessa personer:a) uppfyller de i artikel 3-19 i detta direktiv ställda villkoren, dock att nivån för yrkesexamen får vara lägre än vad som krävs enligt artikel 4, ochb) redan har utfört lagstadgad revision i det ifrågavarande bolaget, innan detta överskred gränserna för två av de tre kriterierna enligt artikel 11 i direktiv 78/660/EEG.Om bolaget ingår i en grupp av företag vars räkenskaper skall sammanställas och som överskrider gränserna för två av de tre kriterierna i artikel 27 i direktiv 78/660/EEG, får dock inte sådana personer utföra lagstadgad revision i bolaget av de handlingar som anges i artikel 1.1 a i detta direktiv.Artikel 21 I avvaktan på en senare samordning av den lagstadgade revisionen av räkenskapshandlingar får en medlemsstat - som inte utnyttjar den i artikel 6.1 i direktiv 83/349/EEG angivna möjligheten och i vilken stat, då detta direktiv antas, flera kategorier fysiska personer enligt nationell lagstiftning är behöriga att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 b angivna handlingarna - lämna särskilt tillstånd för en person som har godkänts enligt artikel 20 i detta direktiv att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 b angivna handlingarna, om på moderbolagets bokslutsdag den grupp av företag vars räkenskaper skall sammanställas sammanlagt enligt företagens senaste årsbokslut inte överskrider gränserna för två av de tre kriterierna i artikel 27 i direktiv 78/660/EEG, förutsatt att personen i fråga är behörig att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 a i detta direktiv angivna handlingarna i samtliga de företag som ingår i sammanställningen.Artikel 22 En medlemsstat som tillämpar artikel 20 får i fråga om där avsedda personer tillåta att den i artikel 8 angivna praktiska utbildningen fullgörs hos någon som enligt den statens lagstiftning har godkänts att utföra sådan lagstadgad revision som avses i artikel 20.AVSNITT III Yrkesmässig omsorg och oberoende Artikel 23 Medlemsstaterna skall föreskriva att de personer som har godkänts att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna skall utföra revisionen med yrkesmässig omsorg.Artikel 24 Medlemsstaterna skall föreskriva att dessa personer inte får utföra en lagstadgad revision, om de inte är oberoende enligt lagstiftningen i den medlemsstat som kräver revisionen.Artikel 25 Artikel 23 och 24 skall även tillämpas på fysiska personer som uppfyller villkoren i artikel 3-19 och som utför lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna på ett revisionsbolags vägnar.Artikel 26 Medlemsstaterna skall säkerställa att godkända personer blir föremål för lämpliga påföljder om de inte utför revisionen enligt artikel 23, 24 och 25.Artikel 27 Medlemsstaterna skall säkerställa att i varje fall de aktieägare och andra delägare i godkända revisionsbolag samt de ledamöter i dessa bolags förvaltnings-, lednings- och övervakningsorgan, som i en medlemsstat inte personligen uppfyller villkoren enligt artikel 3-19, inte ingriper i revisionsarbetet på något sätt som äventyrar oberoendet hos de fysiska personer som på revisonsbolagens vägnar reviderar de i artikel 1.1 angivna handlingarna.AVSNITT IV Offentliggörande Artikel 28 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att namn och adress för alla fysiska personer och revisionsbolag som av dem har godkänts att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna är offentligt tillgängliga.2. Därutöver skall följande uppgifter om varje godkänt revisionsbolag vara offentligt tillgängliga:a) Namn och adress för de fysiska personer som anges i artikel 2.1 b i.b) Namn och adress för aktieägare eller andra delägare i revisionsbolaget.c) Namn och adress för ledamöter i revisionsbolagets företagsledning.3. I de fall en fysisk person får utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna under de förutsättningar som anges i artikel 20, 21 och 22 skall punkt 1 i denna artikel tillämpas. Därvid skall emellertid anges i vilka kategorier av bolag och företagsgrupper som en sådan revision får utföras.AVSNITT V Avslutande bestämmelser Artikel 29 Den kontaktkommitté som har tillsatts enligt artikel 52 i direktiv 78/660/EEG skall även:a) med förbehåll för artikel 169 och 170 i Romfördraget underlätta en enhetlig tillämpning av detta direktiv genom regelbundet samråd, särskilt om praktiska problem i samband med tillämpningen,b) vid behov ge kommissionen råd om tillägg till eller ändringar i detta direktiv.Artikel 30 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1988 sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om det.2. Medlemsstaterna får föreskriva att de i punkt 1 avsedda bestämmelserna skall tillämpas först från den 1 januari 1990.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.4. Medlemsstaterna skall även till kommissionen överlämna förteckningar över examina som har anordnats eller erkänts i överensstämmelse med artikel 4.Artikel 31 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 10 april 1984.På rådets vägnarC. CHEYSSONOrdförande(1) EGT nr C 112, 13.5.1978, s. 6 ochEGT nr C 317, 18.12.1975, s. 6.(2) EGT nr C 140, 5.6.1979, s. 154.(3) EGT nr C 171, 9.7.1979, s. 30.(4) EGT nr L 222, 14.8.1978, s. 11.(5) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 1.