Avis juridique important

|

31979L0830

Rådets direktiv 79/830/EEG av den 11 september 1979 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om varmvattenmätare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 259 , 15/10/1979 s. 0001 - 0009 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0109  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 9 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0109  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0219  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0219

RÅDETS DIREKTIV av den 11 september 1979 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om varmvattenmätare (79/830/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Konstruktionen av och kontrollförfarandena för varmvattenmätare är i medlemsstaterna underkastade tvingande bestämmelser som inte är lika mellan länderna och därmed utgör handelshinder i fråga om sådana mätare. Dessa bestämmelser måste därför anpassas till varandra.I rådets direktiv nr 71/316/EEG(3) av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma bestämmelser för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder, i dess lydelse enligt anslutningsakten(4), fastställdes förfarandena för EEG-typgodkännande och första EEG-verifikation. Enligt nämnda direktiv bör de tekniska kraven på konstruktion och arbetssätt för varmvattenmätare fastställas. Dessa krav skall uppfyllas och kontroll genomföras, och vederbörlig märkning sättas på, innan mätarna får fritt importeras, marknadsföras och användas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv gäller varmvattenmätare som är avsedda för kontinuerlig mätning av volymen hos den mängd varmvatten som passerar igenom mätarna. Mätarna skall vara försedda med en mätanordning kopplad till en visningsanordning. Med uttrycket "varmvatten" avses i detta direktiv vatten inom temperaturområdet 30 °C-90 °C.Detta direktiv omfattar inte varmvattenmätare som placeras i cirkulationssystem för överföring av värmeenergi.Artikel 2I bilagan till detta direktiv anges vilka varmvattenmätare som får förses med EEG-märkning. De skall vara föremål för EEG-typgodkännande och underkastas första EEG-verifikation.Artikel 3Ingen medlemsstat får på grund av en varmvattenmätares metrologiska egenskaper begränsa, hindra eller förbjuda att den släpps ut på marknaden eller tas i drift, om den försetts med märkning för EEG-typgodkännande och första EEG-verifikation.Artikel 41. Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1982 sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelserna i den nationella lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 september 1979.På rådets vägnarRay Mac SHARRYOrdförande(1) EGT nr C 131, 5.6.1978, s. 85.(2) EGT nr C 269, 13.11.1978, s. 44.(3) EGT nr L 202, 6.9.1971, s. 1.(4) EGT nr L 73, 27.3.1972, s. 14.BILAGA1. TERMINOLOGI OCH DEFINITIONER 1.0 Denna bilaga gäller endast varmvattenmätare, nedan benämnda "mätare", som uteslutande verkar enligt mekaniska principer. Sådana mätare utnyttjar antingen volymmätkammare med rörliga väggar eller vattenhastighetens inverkan på en skovelförsedd rotor (axial- eller radialturbin). Denna bilaga gäller inte varmvattenmätare som försetts med elektronisk utrustning.1.1 FlödeFlödet är den vattenvolym som passerar genom mätaren per tidsenhet.1.2 Genomströmmad volymGenomströmmad volym är den totala volym vatten som passerat genom mätaren under en given tidsrymd.1.3 Största flöde (Qmax)Största flödet (Qmax) är det största flöde som mätaren kan arbeta vid under begränsade tidsperioder utan att skadas och utan att de största tillåtna felen eller det största tillåtna tryckfallet överskrids.1.4 Nominellt flöde (Qn)Det nominella flödet, Qn, är hälften av det största flödet, Qmax. Det anges i kubikmeter per timme och används för att känneteckna mätaren.Vid det nominella flödet Qn skall mätaren kunna arbeta i normal drift, dvs. kontinuerligt eller intermittent, utan att de största tillåtna felen överskrids.1.5 Minsta flöde (Qmin)Det minsta flödet, Qmin, är det minsta flöde som mätaren kan arbeta vid utan att de största tillåtna felen överskrids. Det skall uttryckas som en del av Qn.1.6 FlödesområdeEn mätares flödesområde begränsas av det största och det minsta flödet, Qmax och Qmin. Området indelas i två zoner, övre och undre zonen, med olika värde på största tillåtet fel.1.7 Gränsflöde (Qt)Gränsflödet, Qt, är det flöde som indelar flödesområdet i den övre och den undre zonen. Vid gränsflödet ändras det största tillåtna felet diskontinuerligt.1.8 Största tillåtet felDet största tillåtna felet är gränsvärdet för det fel som enligt detta direktiv tillåts för EEG-typgodkännande och för första EEG-verifikation av mätaren.1.9 TryckfallTryckfallet är den sänkning av vattentrycket som orsakas av att vattenmätaren befinner sig i ledningen.2. METROLOGISKA EGENSKAPER 2.1 Största tillåtna felDet största tillåtna felet i den undre zonen, från och med Qmin upp till Qt, är ± 5 %.Det största tillåtna felet i den övre zonen, från och med Qt till och med Qmax, är ± 3 %.2.2 Metrologiska klasserVattenmätare indelas efter värdena på Qmin och Qt enligt ovan i de tre metrologiska klasserna i ne- danstående tabell.>Plats för tabell>3. TEKNISKA EGENSKAPER 3.1 Konstruktion - allmänna bestämmelserMätaren skall vara så konstruerad, att den under normala driftsförhållanden1) har lång livslängd och är väl skyddad mot bedrägligt bruk,2) uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.Om en mätare kan utsättas för oförutsedd återströmning av vatten skall den kunna tåla detta utan försämring av eller skadlig inverkan på dess metrologiska egenskaper. En sådan återströmning skall registreras av mätaren.3.2 MaterialVattenmätaren skall vara tillverkad av material som är tillräckligt starkt och stabilt för den avsedda användningen. Den skall genomgående vara uppbyggd av material som motstår såväl inre som normal yttre korrosion. Om så behövs skall den skyddas genom lämplig ytbehandling. Variationer i vattnets temperatur inom intervallet 0 till 110 °C får inte leda till skador på de material som mätaren är tillverkad av.3.3 TryckhållfasthetMätaren skall, utan att funktionsstörningar, läckage, vattensippring genom väggarna eller permanent deformation uppstår, fortlöpande tåla att kontinuerligt utsättas för en vattentemperatur på 90 °C och det vattentryck den konstruerats för. Detta vattentryck kallas det maximala arbetstrycket och skall minst uppgå till 10 bar.3.4 TryckfallTryckfallet i vattenmätaren bestäms vid provning för EEG-typgodkännande och får inte överstiga 0,25 bar vid nominellt flöde och 1 bar vid största flöde.Mätarna indelas utgående från provningsresultaten i fyra grupper, med följande största tryckfall: 1 bar, 0,6 bar, 0,3 bar respektive 0,1 bar. Det gällande gruppvärdet skall anges i EEG-typgodkännandeintyget.3.5 VisningsanordningVisningsanordningen skall medge en tillförlitlig, lätt och entydig avläsning av den uppmätta vattenmängden uttryckt i kubikmeter, genom att dess ingående delar på enkelt sätt placeras intill varandra. Volymen skall anges av antingena) läget av en eller flera visare på cirkulära skalor, ellerb) en rad siffror i ett eller flera fönster, ellerc) en kombination av dessa båda system.Volymens kubikmetervärde skall anges i svart, och delar av kubikmeter i rött.Siffrornas synliga höjd får inte understiga 4 mm.På visningsanordningar med siffror (typerna b och c ovan) skall synlig förflyttning av siffrorna ske uppåt. Frammatning av en siffra skall fullbordas samtidigt som närmast lägre värdesiffra ändras från 9 till 0. I anordning av typen c får den rulle som visar den minsta värdesiffran matas fram kontinuerligt. Antalet hela kubikmeter måste visas tydligt.I visningsanordningar med visare (typerna a och c ovan) skall visarna rotera medurs. Värdet i kubikmeter för varje skaldel skall uttryckas som 10n, där n är ett positivt eller negativt heltal eller noll, så att ett system med på varandra följande dekader erhålls. Intill varje del av skalan skall visas följande eller motsvarande: x1000 - x100 - x10 - x1 - x0,1 - x0,01 - x0,001.För visningsanordningar av båda typerna (med visare eller med siffror) gäller följande:- Enhetsbeteckningen m³ skall visas antingen på skalan eller i omedelbar närhet av den digitala visningsanordningen.- Det snabbaste rörliga synliga graderade elementet, som benämns kontrollelement och vars skaldel kallas kontrollskaldel, skall röra sig kontinuerligt. Detta kontrollelement får vara permanent monterat eller får monteras tillfälligt i form av löstagbara delar. Sådana löstagbara delar får inte märkbart påverka mätarens metrologiska egenskaper.Kontrollskaldelslängden får inte vara mindre än 1 mm eller mer än 5 mm. Skalan skall innefatta antingen- skalmärken av samma tjocklek, som inte får vara tjockare än en fjärdedel av avståndet mellan två intilliggande märkens symmetrilinjer och endast får skilja sig i längd, eller- kontrasterande band med konstant bredd, lika breda som kontrollskaldelslängden.3.6 Antalet siffror och värden på kontrollskaldelenVisningsanordningen måste utan att återgå till noll kunna registrera en volym uttryckt i kubikmeter som motsvarar minst 1999 timmars drift vid nominellt flöde.Kontrollskaldelen skall representera faktorn 1×10n eller 2×10n eller 5×10n. Den skall vara tillräckligt liten för att vid verifikation säkerställa en största onoggrannhet av 0,5% (varvid eventuellt avläsningsfel inte får överstiga hälften av den minsta skaldelen) och en längsta tid av 1,5 timmar för provet vid minsta flöde.En hjälpanordning (en stjärna, en skiva med referensmärke, etc.) får anbringas för att indikera att mätanordningen rör sig innan detta tydligt framgår på visningsanordningen.3.7 JusteringsanordningMätaren får vara försedd med en justeringsanordning som gör det möjligt att ändra förhållandet mellan visad volym och den volym som faktiskt passerat mätaren. En sådan anordning är obligatorisk för mätare som utnyttjar vattenhastighetens inverkan på rotationen hos en rotor med skovlar.3.8 AccelerationsanordningDet är förbjudet att använda en accelerationsanordning för att öka mätarens hastighet vid ett flöde som understiger Qmin.3.9 TilläggsanordningarMätaren får vara försedd med en pulsgenererande anordning, förutsatt att denna inte märkbart påverkar de metrologiska egenskaperna.I EEG-typgodkännandeintyget får föreskrivas om tillägg av speciella fasta eller avtagbara anordningar för att medge automatisk verifikation av mätaren.4. MÄRKNING 4.1 IdentifikationsmärkningVarje mätare skall vara försedd med följande information, läslig och beständig, antingen åtskilt eller tillsammans, på mätarhöljet, räkneverkets skalskiva eller märkskyltena) namnet eller firmanamnet på tillverkaren eller dennes varumärke,b) mätarens metrologiska klass och dess nominella flöde Qn uttryckt i kubikmeter per timme,c) tillverkningsåret och mätarens tillverkningsnummer,d) en eller två pilar som indikerar vattenflödets riktning,e) märket för EEG-typgodkännande,f) största tillåtna arbetstryck om detta överstiger 10 bar,g) största tillåtna driftstemperatur uttryckt under formen: 90 °C,h) bokstaven "V" respektive "H" om mätaren bara fungerar korrekt i antingen vertikalt eller horisontellt läge.4.2 Placering av verifikationsmärkningDet skall finnas utrymme för EEG-verifikationsmärkning på någon väsentlig del av mätaren som är synlig utan att mätaren tas isär (normalt på höljet).4.3 FörseglingVattenmätaren skall ha skyddsanordningar som kan förseglas på sådant sätt att det är omöjligt, såväl före som efter korrekt installation av mätaren, att ta isär eller ändra mätaren eller dess justeringsanordning utan att skyddsanordningarna skadas.5. EEG-TYPGODKÄNNANDE 5.1 FörfarandeEEG-typgodkännande skall utföras enligt direktiv 71/316/EEG.5.2 TypprovningNär det med hjälp av ansökningshandlingarna har fastställts att typen uppfyller kraven i detta direktiv skall behörigt organ utföra laboratorieprov under följande villkor:5.2.1 Antal mätare som skall provasAntalet mätare som tillverkaren skall upplåta för provning anges i nedanstående tabell.>Plats för tabell>Beroende på hur provningen framskrider kan det behöriga organet- besluta att inte prova alla de mätare som tillverkaren upplåtit, eller- begära ytterligare mätare från tillverkaren för att fortsätta provningarna.5.2.2 TryckFör den metrologiska provningen (punkt 5.2.4 nedan) skall trycket vid utloppet från mätaren vara tillräckligt högt för att förhindra att kavitation inträffar.5.2.3 ProvningsutrustningI allmänhet skall mätare provas individuellt. De skall i vart fall provas så att varje enskild mätares egenskaper kan fastställas.Medlemsstatens metrologiska kontrollorgan skall säkerställa att den största relativa onoggrannheten vid mätning av levererad vattenvolym inte överstiger 0,3 %, inklusive de olika fel som kan uppkomma vid installation.Den största tillåtna onoggrannheten är 5 % vid mätning av vattentrycket och 2,5 % vid mätning av tryckfallet.Vid varje prov får den relativa variationen i flödena inte överstiga 2,5 % mellan Qmin och Qt eller 5 % mellan Qt och Qmax.Den största tillåtna onoggrannheten vid temperaturmätning är 1 °C.Utrustningen måste godkännas av medlemsstatens metrologiska kontrollorgan oavsett var provningen utförs.5.2.4 Provning5.2.4.1 ProvningsförfarandeProvningen omfattar följande steg, som utförs i den angivna ordningen:1) Kontroll av trycktäthet.2) Bestämning av felvisningskurvor som funktion av flöde. Därvid skall tryckets inverkan bestämmas och de normala installationsvillkor som tillverkaren föreskrivit för den aktuella mätartypen beaktas (raksträckor uppströms och nedströms om mätaren, förstrypningar, hinder, osv.).3) Bestämning av tryckfall.4) Accelererad hållbarhetsprovning.5) Provning av motståndskraften mot termisk chock för mätare med ett nominellt flöde Qn på högst 10 m³/h.5.2.4.2 Beskrivning av provningenProvningen skall ske enligt följande:- Trycktäthetsprovningen utförs i två steg vid 85 (± 5)°C:a) varje mätare skall under 15 minuter tåla ett tryck på 1,6 gånger det största arbetstrycket (se punkt 4.1 f ovan), utan att läckage eller vattensippring genom väggarna uppstår och utan att mätaren skadas,b) varje mätare skall under 1 minut tåla ett tryck på 2 gånger det största arbetstrycket (se punkt 4.1 f ovan), utan att skadas eller blockeras.- Antalet mätpunkter vid bestämningen av felvisningskurvor och tryckfall skall vara tillräckligt stort för att kurvor skall kunna ritas upp för hela intervallet med erforderlig säkerhet.- Den accelererade hållbarhetsprovningen skall utföras enligt tabellen nedan:>Plats för tabell>Före det första provet och efter varje serie prov skall felen bestämmas under samma villkor åtminstone vid följande flöden:Qmin; Qt; 0,5 Qn; Qmax.Vid varje provning skall vattenvolymen som passerar genom mätaren vara tillräcklig för att visaren eller rullen på kontrollskalan skall rotera ett eller flera hela varv, så att cykliska fel elimineras.- Vid provning av motståndskraft mot termisk chock skall 25 cykler enligt nedan genomföras:>Plats för tabell>5.2.5 Villkor för EEG-typgodkännandeEn mätartyp skall godkännas oma) den uppfyller de administrativa, tekniska och metrologiska bestämmelserna i detta direktiv och dess bilaga,b) provning enligt stegen 1, 2 och 3 i punkt 5.2.4.1 visar att dess tekniska och metrologiska egenskaper överensstämmer med avsnitten 2 och 3 i denna bilaga,c) efter varje accelererad hållbarhetsprovning och varje provning av motståndskraften mot termisk chock ingen variation i förhållande till det ursprungliga diagrammet har observerats som överstiger 1,5 % mellan Qt och Qmax eller 3 % mellan Qmin och Qt.5.3 EEG-typgodkännandeintygI EEG-typgodkännandeintyget kan anges att noggrannhetsprovningen får ske med kallvatten vid första EEG-verifikation.Denna möjlighet tillåts bara om det i samband med undersökning för EEG-typgodkännande vid studium av reglerna för likvärdighet mellan varmt och kallt vatten visat sig att en mätare som godkänts vid nog- grannhetsprovning med kallt vatten också uppfyller kraven rörande största tillåtna fel enligt punkt 2.1 ovan.I detta fall skall EEG-godkännandeintyget innehålla en beskrivning av denna provning och tillämpliga krav, särskilt med avseende på tillåtna fel och provningsflöden.6. FÖRSTA EEG-VERIFIKATION Första EEG-verifikation skall utföras enligt rådets direktiv 71/316/EEG.6.1 FörfarandeFörsta EEG-verifikation skall utföras på en plats som godkänts av medlemsstatens metrologiska kontrollorgan.Lokalerna och provningsutrustningen skall möjliggöra att verifikationen kan utföras säkert och tillförlitligt utan onödig tidsspillan för den person som svarar för provningen. Kraven i punkt 5.2.3 ovan skall uppfyllas, frånsett temperaturerna i de fall proven utförs med kallvatten enligt de eventuella föreskrifter som ges i EEG-typgodkännandeintyget. Åtgärder får vidtas för att möjliggöra provning av mätarna seriekopplade. Vattentrycket på samtliga mätares utloppssida skall alltid vara tillräckligt för att förhindra att kavitation uppträder. Särskilda åtgärder kan dessutom krävas för att förhindra att mätarna påverkar varandra.En komplett enhet får vara försedd med automatiska anordningar, shuntventiler, flödesbegränsare, osv. förutsatt att varje provkrets mellan de mätare som skall kontrolleras och kontrolltankarna är tydligt avgränsad och att det när som helst är möjligt att kontrollera dess interna tryckfall.Vattentillförseln får ske på valfritt sätt, men om flera provkretsar arbetar parallellt får ingen ömsesidig påverkan vara möjlig som inte är förenlig med villkoren i punkt 5.2.3.Om en kontrolltank är indelad i flera kammare skall skiljeväggarna vara tillräckligt styva för att säkerställa att varje kammares volym inte varierar med mer än 0,2% mellan fullt och tomt tillstånd hos intilliggande kammare.6.2 ProvningsförfarandeMätarna måste vara typgodkända.I första EEG-verifikation ingår provning av trycktäthet och noggrannhet.6.2.1 TrycktäthetsprovningProvning av trycktätheten får utföras med kallvatten. Provningen skall pågå under 1 minut vid 1,6 gånger det största tillåtna arbetstrycket. Inget vatten får under provet läcka från eller sippra ut genom väggarna på mätaren.6.2.2 Noggrannhetsprovning6.2.2.1 Noggrannhetsprovning med varmvattenProvning av noggrannhet utförs normalt med varmvatten vid temperaturen (50 ± 5)°C vid minst tre olika flöden:a) mellan 0,9 Qmax och Qmax,b) mellan Qt och 1,1 Qt,c) mellan Qmin och 1,1 Qmin.De största tillåtna felen för mätaren vid denna provning är de som anges i punkt 2.1 ovan.Om det visar sig att alla fel har samma förtecken skall mätaren justeras så att minst ett av felen understiger hälften av det största tillåtna felet.6.2.2.2 Noggrannhetsprovning med kallvattenOm EEG-typgodkännandeintyget så medger får noggrannhetsprovningen utföras med kallvatten. I så fall skall provningen utföras enligt föreskrifterna i intyget.


Avis juridique important

|

32000L0035

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 200 , 08/08/2000 s. 0035 - 0038

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EGav den 29 juni 2000om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktionerEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),enligt förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), mot bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av förlikningskommittén den 4 maj 2000, ochav följande skäl:(1) Europaparlamentet uppmanade i sin resolution om det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverksföretag(4) kommissionen att lägga fram förslag för att lösa problemen med sena betalningar.(2) Den 12 maj 1995 antog kommissionen en rekommendation om betalningsfrister vid handelstransaktioner(5).(3) I sin resolution om kommissionens rekommendation om betalningsfrister vid handelstransaktioner(6) uppmanade Europaparlamentet kommissionen att omarbeta sin rekommendation till ett förslag till ett rådsdirektiv och att lägga fram det så snart som möjligt.(4) Den 29 maj 1997 antog Ekonomiska och sociala kommittén ett yttrande om kommissionens grönbok om offentlig upphandling inom Europeiska unionen: Överväganden inför framtiden(7).(5) Den 4 juni 1997 offentliggjorde kommissionen en handlingsplan för den inre marknaden, i vilken det underströks att sena betalningar är på väg att bli ett allt allvarligare hinder för att den inre marknaden skall bli en framgång.(6) Den 17 juli 1997 offentliggjorde kommissionen en rapport om betalningsförseningar vid handelstransaktioner(8) i vilken en sammanfattande utvärdering gjordes av vad kommissionens rekommendation av den 12 maj 1995 hade givit för resultat.(7) Alltför långa betalningsperioder och sena betalningar medför att företag, särskilt små och medelstora, utsätts för betungande administrativa och ekonomiska bördor. Dessa problem utgör dessutom en huvudorsak till att företag kommer på obestånd som hotar deras fortsatta existens och leder till att många arbetstillfällen går förlorade.(8) I vissa medlemsstater avviker de avtalsenliga betalningsfristerna betydligt från genomsnittet i gemenskapen.(9) Skillnaderna mellan medlemsstaterna i fråga om regler och praxis när det gäller betalningar utgör ett hinder för en väl fungerande inre marknad.(10) Detta får till följd att handelstransaktioner mellan medlemsstaterna begränsas avsevärt. Detta strider mot artikel 14 i fördraget eftersom företagare skall kunna bedriva handel på hela den inre marknaden på sådana villkor som säkerställer att gränsöverskridande transaktioner inte medför större risker än inrikes försäljning. Det skulle leda till en snedvridning av konkurrensen om väsentligt olika regler tillämpades på inrikes och gränsöverskridande transaktioner.(11) Av den senaste statistiken framgår det att situationen med sena betalningar, milt uttryckt, inte har förbättrats i många medlemsstater sedan rekommendationen av den 12 maj 1995 antogs.(12) Målet att bekämpa sena betalningar på den inre marknaden kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna var för sig och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. Direktivet överensstämmer därför helt och hållet med subsidiaritetsprincipens och proportionalitetsprincipens krav i enlighet med artikel 5 i fördraget.(13) Detta direktiv bör begränsas till betalningar som görs som ersättning vid handelstransaktioner och reglerar inte transaktioner med konsumenter, räntor i samband med andra betalningar, t.ex. betalningar enligt lagstiftningen om checkar och växlar eller betalningar av skadestånd, inbegripet betalningar från försäkringsbolag.(14) Det faktum att fria yrkesutövare omfattas av det här direktivet betyder inte att medlemsstaterna måste behandla dem som företag eller näringsidkare för syften som inte omfattas av detta direktiv.(15) I detta direktiv ges enbart en definition av uttrycket "exekutionstitel", men de olika förfarandena för verkställighet av en sådan titel och villkoren för att inställa eller förordna om uppskov med verkställigheten av en sådan titel regleras inte.(16) Sen betalning är ett avtalsbrott som har blivit ekonomiskt intressant för gäldenärer i de flesta medlemsstater genom att dröjsmålsräntan är låg och/eller indrivningsförfarandena långsamma. Det krävs en avgörande förändring som inbegriper ersättning till borgenärerna för de kostnader som uppstått, för att vända denna utveckling och för att säkerställa att konsekvenserna av sena betalningar avhåller från sådana betalningar.(17) Skälig ersättning för indrivningskostnader skall inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser enligt vilka en nationell domstol kan bevilja borgenären skadestånd för annan skada som orsakats av gäldenärens betalningsförsening, men det bör även beaktas att sådana kostnader eventuellt redan ersätts genom dröjsmålsräntan för betalningsförseningen.(18) I detta direktiv beaktas frågan om långa avtalsenliga betalningsfrister och särskilt att det finns vissa kategorier av avtal där en längre betalningsperiod tillsammans med en inskränkning i avtalsfriheten eller en högre ränta kan vara motiverad.(19) Detta direktiv bör förbjuda missbruk av avtalsfriheten till borgenärens nackdel. I de fall syftet med ett avtal i huvudsak är att förse gäldenären med ytterligare likviditet på bekostnad av borgenären eller då huvudentreprenören ålägger sina leverantörer eller underleverantörer betalningsvillkor som inte kan motiveras på grundval av de villkor som huvudentreprenören själv beviljats, kan detta anses utgöra sådant missbruk. Direktivet påverkar inte nationella bestämmelser med avseende på det sätt på vilket avtal ingås eller som reglerar giltighet av avtalsvillkor som är oskäliga för gäldenären.(20) Konsekvenserna av sena betalningar kan endast verka avskräckande om de är förenade med indrivningsförfaranden som är snabba och effektiva för borgenären. I enlighet med icke-diskrimineringsprincipen i artikel 12 i fördraget bör dessa förfaranden vara tillgängliga för alla borgenärer som är etablerade i gemenskapen.(21) Det är önskvärt att se till att borgenärerna kan göra gällande ett återtagandeförbehåll på ett icke-diskriminerande sätt över hela gemenskapen om återtagandeförbehållet är giltigt enligt de tillämpliga nationella bestämmelser som skall tillämpas på grundval av internationell privaträtt.(22) Detta direktiv bör reglera samtliga handelstransaktioner oberoende av om de ingås mellan privata eller offentliga företag eller mellan företag och offentliga myndigheter, med beaktande av att de sistnämnda verkställer ett stort antal betalningar till företag. Direktivet bör följaktligen också reglera alla handelstransaktioner mellan huvudentreprenörer och deras leverantörer eller underleverantörer.(23) I artikel 5 i detta direktiv krävs att indrivningsförfarandet avseende obestridda fordringar slutförs inom en kort tidsperiod i enlighet med nationell lagstiftning, men den artikeln ålägger inte medlemsstaterna att anta ett särskilt förfarande eller ändra sina nuvarande rättsliga förfaranden på ett speciellt sätt.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1TillämpningsområdeBestämmelserna i detta direktiv skall gälla alla betalningar som görs som ersättning vid handelstransaktioner.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv avses med1. handelstransaktioner: transaktioner mellan företag eller mellan företag och offentliga myndigheter som leder till leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersättning,offentlig myndighet: varje upphandlande myndighet eller enhet enligt definitionen i direktiven om offentlig upphandling (92/50/EEG(9), 93/36/EEG(10), 93/37/EEG(11) och 93/38/EEG(12)),företag: varje organisation som handlar inom sin oberoende ekonomiska eller yrkesmässiga verksamhet, även om den drivs av en ensam person,2. sen betalning: överskridande av den avtalsenliga eller lagstadgade tidsfristen för betalning,3. återtagandeförbehåll: avtalsbestämmelse på grundval av vilken säljaren behåller äganderätten till de berörda varorna tills full betalning erlagts.4. den räntesats som Europeiska centralbanken använder för sina huvudsakliga refinansieringstransaktioner: den räntesats som används vid sådana transaktioner som görs till fast refinansieringsränta. Om en huvudsaklig refinansieringstransaktion har genomförts genom ett förfarande med rörlig refinansieringsränta skall denna räntesats fastställas genom hänvisning till den marginalräntesats som var resultatet av transaktionen. Detta gäller både upphandling till enhetligt pris och upphandling med rörlig ränta.5. exekutionstitel: beslut, dom eller utslag om betalning som meddelas av en domstol eller annan behörig myndighet antingen för omedelbar betalning eller betalning genom avbetalningar och som gör det möjligt för borgenären att erhålla betalning för sin fordran av gäldenären genom verkställighet; härunder inbegrips beslut, dom eller utslag om betalning som är interimistiskt verkställbar(t) och förblir detta även om gäldenären överklagar avgörandet.Artikel 3Ränta vid sen betalning1. Medlemsstaterna skall säkerställaa) att ränta i enlighet med punkt d skall betalas från dagen efter den förfallodag eller den betalningsperiod som fastställs i avtalet,b) att, om förfallodagen eller betalningsperioden inte fastställs i avtalet, ränta automatiskt skall betalas utan att det krävs en påminnelsei) 30 dagar efter den dag då gäldenären mottog fakturan eller en likvärdig begäran om betalning, ellerii) om det råder osäkerhet om dagen för mottagande av fakturan eller en likvärdig begäran om betalning, 30 dagar efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsten, elleriii) om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning innan varorna eller tjänsten mottagits, 30 dagar efter dagen för mottagande av varorna eller tjänsten, elleriv) om ett förfarande för godkännande eller kontroll, genom vilket varornas eller tjänstens överensstämmelse med avtalet skall konstateras, föreskrivs i lag eller i avtalet och om gäldenären mottar fakturan eller en likvärdig begäran om betalning tidigare eller den dag då mottagandet eller kontrollen sker, 30 dagar efter den sistnämnda dagen,c) att borgenären skall vara berättigad till dröjsmålsränta omi) borgenären har fullgjort sina avtalsenliga och lagenliga skyldigheter ochii) inte har mottagit det förfallna beloppet i tid, dock inte om gäldenären inte är ansvarig för dröjsmålet.d) att räntenivån för dröjsmålsränta (den lagstadgade räntan) som gäldenären är skyldig att betala skall vara summan av den räntesats som Europeiska centralbanken har tillämpat vid sin senaste huvudsakliga refinansieringstransaktion som utfördes före den första kalenderdagen av det aktuella halvåret (referensräntan) plus åtminstone 7 procentenheter (marginalen), såvida inte annat anges i avtalet. För en medlemsstat som inte deltar i tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen skall den ovan avsedda referensräntan vara den motsvarande ränta som fastställs av medlemsstatens centralbank. I båda fallen skall den referensränta som gällde den första kalenderdagen av det aktuella halvåret tillämpas under de följande sex månaderna.e) att, utom i de fall då gäldenären inte är ansvarig för dröjsmålet, borgenären skall ha rätt att kräva skälig ersättning från gäldenären för alla relevanta indrivningskostnader som borgenären ådragit sig till följd av gäldenärens sena betalning. Dessa indrivningskostnader skall stå i överensstämmelse med principerna om öppenhet och proportionalitet när det gäller skulden i fråga. Medlemsstaterna får, med iakttagande av principerna ovan, fastställa högsta belopp för indrivningskostnader för skulder av olika storlek.2. För vissa kategorier av avtal som skall anges i nationell lagstiftning får medlemsstaterna fastställa den tidsfrist efter vilken ränta skall betalas till högst 60 dagar, under förutsättning att de antingen hindrar avtalsparterna från att överskrida denna tidsfrist eller fastställer en obligatorisk räntesats som väsentligen överskrider den lagstadgade räntan.3. Medlemsstaterna skall se till att en överenskommelse om tidpunkt för betalning eller konsekvenserna av sen betalning som inte överensstämmer med bestämmelserna i punkt 1 b-d och punkt 2 antingen inte skall vara verkställbar eller skall ge upphov till skadeståndskrav om överenskommelsen, när alla omständigheter i fallet beaktas, inklusive gott handelsbruk och produktens beskaffenhet, är grovt oskälig mot borgenären. När det fastställs om en överenskommelse är grovt oskälig mot borgenären skall hänsyn tas till bland annat om gäldenären har objektiva skäl att avvika från bestämmelserna i punkt 1 b-d och punkt 2. Om en sådan överenskommelse fastställs vara grovt oskälig skall de lagstadgade villkoren gälla, såvida inte de nationella domstolarna fastställer andra villkor som är skäliga.4. Medlemsstaterna skall säkerställa att det i borgenärers och konkurrenters intresse finns lämpliga och effektiva medel för att förhindra fortsatt tillämpning av villkor som är grovt oskäliga i den mening som avses i punkt 3.5. De medel som avses i punkt 4 skall omfatta bestämmelser med vars hjälp organisationer som officiellt erkänts som företrädare för, eller som har ett legitimt intresse i, att företräda små och medelstora företag, kan vidta rättsliga åtgärder i enlighet med den berörda nationella lagstiftningen vid domstolar eller vid behöriga administrativa myndigheter på grundval av att avtalsvillkor som ställts upp för allmän tillämpning är grovt oskäliga i den mening som avses i punkt 3, så att de kan vidta lämpliga och effektiva åtgärder för att förhindra fortsatt tillämpning av sådana villkor.Artikel 4Återtagandeförbehåll1. Medlemsstaterna skall i enlighet med de nationella bestämmelser som är tillämpliga på grundval av internationell privaträtt föreskriva att säljaren behåller rätten till varorna tills full betalning erlagts om köparen och säljaren uttryckligen avtalat om ett återtagandeförbehåll innan varorna levererades.2. Medlemsstaterna får anta eller bibehålla bestämmelser om delbetalningar som köparen redan erlagt.Artikel 5Indrivning av obestridda fordringar1. Medlemsstaterna skall säkerställa att en exekutionstitel, oavsett skuldens storlek, normalt kan erhållas inom 90 kalenderdagar från den dag då borgenären väckte talan eller gav in en ansökan vid domstol eller annan behörig myndighet, under förutsättning att gäldenären inte bestrider skulden eller invänder mot delar av förfarandet. Denna skyldighet skall fullgöras av medlemsstaterna i enlighet med respektive nationella lagar och andra författningar.2. Enligt respektive nationella lagar och andra författningar skall samma villkor gälla för alla borgenärer som är etablerade i Europeiska gemenskapen.3. Tidsfristen på 90 kalenderdagar i punkt 1 skall inte omfatta följande:a) Tidsfristerna för delgivning av handlingar.b) Eventuella förseningar som orsakats av borgenären, så som den tid som ägnas åt att korrigera ansökningar.4. Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av bestämmelserna i Brysselkonventionen om domstols behörighet och verkställighet av domar på privaträttens område(13).Artikel 6Överföring till nationell lagstiftning1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 8 augusti 2000. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning vid offentliggörandet. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna får behålla eller sätta i kraft bestämmelser som är mer gynnsamma för borgenären än de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv.3. Vid överföringen av detta direktiv får medlemsstaterna uteslutaa) skulder som är föremål för ett insolvensförfarande mot gäldenären,b) avtal som har ingåtts före den 8 augusti 2000, ochc) räntefordringar som understiger 5 euro.4. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.5. Kommissionen skall två år efter den 8 augusti 2002 genomföra en översyn av bland annat den lagstadgade räntan, avtalsreglerade betalningsfrister och sena betalningar, för att bedöma inverkan på handelstransaktioner och hur lagstiftningen fungerar i praktiken. Resultatet av denna och andra översyner skall meddelas Europaparlamentet och rådet, och i förekommande fall åtföljas av förslag till åtgärder för att förbättra direktivet.Artikel 7IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 8AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaternaUtfärdat i Luxemburg den 29 juni 2000.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarM. Marques da CostaOrdförande(1) EGT C 168, 3.6.1998, s. 13 ochEGT C 374, 3.12.1998, s. 4.(2) EGT C 407, 28.12.1998, s. 50.(3) Europaparlamentets yttrande av den 17 september 1998 (EGT C 313, 12.10.1998, s. 142), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 juli 1999 (EGT C 284, 6.10.1999, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 16 december 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 15 juni 2000 och rådets beslut av den 18 maj 2000.(4) EGT C 323, 21.11.1994, s. 19.(5) EGT L 127, 10.6.1995, s. 19.(6) EGT C 211, 22.7.1996, s. 43.(7) EGT C 287, 22.9.1997, s. 92.(8) EGT C 216, 17.7.1997, s. 10.(9) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.(10) EGT L 199, 9.8.1993, s. 1.(11) EGT L 199, 9.8.1993, s. 54.(12) EGT L 199, 9.8.1993, s. 84.(13) Konsoliderad version EGT L 27, 26.1.1998, s. 3.


Avis juridique important

|

31980L0233

Kommissionens direktiv 80/233/EEG av den 21 november 1979 om en anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/756/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 051 , 25/02/1980 s. 0008 - 0018 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0192  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 9 s. 0108  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0192  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 11 s. 0010  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 11 s. 0010

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 21 november 1979 om en anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/756/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (80/233/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), i dess senaste lydelse enligt direktiv 78/547/EEG(2), och särskilt artiklarna 11, 12 och 13 i detta,med beaktande av rådets direktiv 76/756/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3), ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till vunna erfarenheter och den tekniska utvecklingen är det nu möjligt att förstärka vissa krav och att anpassa dem bättre till faktiska provningsförhållanden.Dessa ändringar skall följas av ytterligare ändringar som för närvarande utarbetas och vars uppgift blir att göra vissa krav tydligare i syfte att öka säkerheten för både de åkande i fordonen och andra trafikanter.Bestämmelserna i detta direktiv är i överenstämmelse med yttrandet från Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv för avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 76/756/EEG ändras på följande sätt:1. Artiklarna 2 och 3 skall ersättas med en ny artikel 2 enligt följande:"Artikel 21. Från och med den 1 maj 1980 får ingen medlemsstat, av skäl som hänför sig till installationen av belysnings- och ljussignalanordningarna, oavsett om dessa är obligatoriska eller frivilliga, uppräknade i punkterna 1.5.7 - 1.5.20 i bilaga 1,- med avseende på en fordonstyp, vägra att bevilja EEG-typgodkännande, vägra att utfärda den handling som anges i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG eller vägra att bevilja nationellt typgodkännande, eller- förbjuda att fordon tas i bruk,om installationen av belysnings- och ljussignalanordningarna på fordonstypen eller fordonen överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.2. Från och med den 1 januari 1981- får medlemsstaterna inte längre utfärda den handling som anges i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG för en fordonstyp om installation av belysnings- och ljussignalanordningarna inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,- får medlemsstaterna vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en fordonstyp där installationen av de nämnda belysnings- och ljussignalanordningarna inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.3. Från och med den 1 oktober 1982 får medlemsstaterna förbjuda ibruktagande av fordon för vilka ett intyg enligt artikel 10 i direktiv 70/156/EEG om installationen av de nämnda belysnings- och ljussignalanordningarna utfärdats efter den 1 oktober 1979 när installationen av dessa anordningar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv."2. Artiklarna 4, 5, 6 och 7 skall bli artiklarna 3, 4, 5 respektive 6.3. Bilagorna 1 och 2 skall ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 april 1980 och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 november 1979.På kommissionens vägnarÉtienne DAVIGNONLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 168, 26.6.1978, s. 39.(3) EGT nr L 262,27.9.1976, s. 1.BILAGAÄndringar i bilagorna till direktiv 76/756/EEG BILAGA 1: INSTALLATION AV BELYSNINGS- OCH LJUSSIGNALANORDNINGAR Punkt 1.3 skall ändras på följande sätt:"1.3 Olastat fordon:fordonet i körklart skick, enligt definitionen i punkt 2.6 i bilaga 1 (Mall för informationsdokument) till direktiv 70/156/EEG, men utan förare."Punkt 1.5.3 skall ändras på följande sätt:"1.5.3 Grupperade lyktor:anordningar som har skilda linser eller skilda linsdelar, skilda ljuskällor men gemensamt lamphus."Punkt 1.5.4 skall ändras på följande sätt:"1.5.4 Kombinerade lyktor:anordningar som har skilda linser eller skilda linsdelar, men gemensam ljuskälla och gemensamt lamphus."Punkt 1.5.20 skall ändras på följande sätt:"1.5.20 Reflexanordning:en anordning som används för att visa på närvaron av ett fordon genom att återkasta ljus som härstammar från en ljuskälla som inte är ansluten till fordonet, varvid iakttagaren befinner sig intill ljuskällan.I detta direktiv anses inte följande som reflexanordningar:- Reflekterande registreringsskyltar.- Reflekterande signaler som nämns i ADR (Europeiska överenskommelsen om internationella transporter av farligt gods på väg).- Andra reflekterande skyltar och signaler som måste användas för att uppfylla en medlemsstats föreskrifter för användning i fråga om vissa fordonskategorier eller vissa driftmetoder."Punkt 1.6.1 skall ändras på följande sätt:"1.6.1 Lysande yta i en belysningsanordning:(1.5.7 - 1.5.10) den rätvinkliga projektionen av hela reflektoröppningen på ett tvärplan. Om belysningsanordningen saknar reflektor skall definitionen i 1.6.2 tillämpas. Om lyktglaset (eller glasen) sträcker sig endast delvis över reflektoröppningen skall endast projektionen av denna del beaktas.För halvljusstrålkastare begränsas den lysande ytan av den synliga avbildningen av ljus/mörker-gränsen på linsen. Om reflektorn och glaset är inställbara i förhållande till varandra skall medelinställningen användas."Punkt 1.6.4 skall ändras på följande sätt:"1.6.4 Synlig yta:för en bestämd observationsriktning, den rätvinkliga projektionen av den ljusavgivande ytan på ett plan vinkelrätt mot observationsriktningen (se ritning i tillägg 2) och tangerande linsens yttersta punkt."Efter punkt 1.6.4 skall följande nya punkt 1.6.5 införas:"1.6.5 Ljusavgivande yta:hela eller en del av den yttre ytan på den genomskinliga lins som omsluter belysnings- och ljussignalanordningen och medger överensstämmelse med fotometriska och kolorimetriska krav."Punkt 1.8skall ändras på följande sätt:"1.8 Referenscentrum:skärningspunkten mellan referensaxeln och den ljusavgivande ytan. Detta referenscentrum skall anges av lykttillverkaren."Punkt 1.9 skall ändras på följande sätt:"1.9 Vinklar för geometrisk synbarhet:de vinklar som bestämmer området för den minsta sammanhängande vinkel inom vilken lyktans synliga yta skall vara synlig. Detta område för den sammanhängande vinkeln bestäms av de sfäriska segment vars centrum sammanfaller med lyktans referenscentrum och som har ekvatorn parallell med marken. Dessa segment bestäms i förhållande till referensaxeln. De horisontella vinklarna ß motsvarar längden och de vertikala vinklarna á motsvarar bredden. Inom vinklarna för geometrisk synbarhet får det inte finnas något hinder för ljusets fortplantning från någon del av lyktans synliga yta då denna betraktas från oändligt avstånd.Om mätningar utförs närmare lampan skall observationsriktningen förskjutas parallellt för att åstadkomma samma noggrannhet.Inom vinklarna för geometrisk synbarhet tas ingen hänsyn till hinder som redan fanns då lyktan typgodkändes.Om någon del av lyktans synliga yta döljs av ytterligare någon fordonsdel när lyktan installeras skall bevis föreläggas om att den del av lyktan som inte döljs av hinder fortfarande uppfyller de fotometriska värden som föreskrivs för godkännande av anordningen som en optisk enhet (se figur nedan).">Hänvisning till >Punkt 1.12 skall ändras på följande sätt:"1.12 Lyktenhet:även varje kombination av två eller flera lyktor, antingen de är identiska eller inte, som har samma funktion och avger ljus av samma färg, om den består av anordningar vars projektion av de samlade ljusavgivande ytorna på ett visst tvärplan upptar 60% eller mer av ytan av den minsta rektangel som omskriver projektionerna av dessa ljusavgivande ytor, under förutsättning att en sådan kombination är godkänd som en lyktenhet då godkännande krävs.Denna möjliga kombination gäller inte helljusstrålkastare, halvljusstrålkastare och dimstrålkastare."Punkt 1.14 skall ändras på följande sätt:"1.14 Avstånd mellan två lyktor:för lyktor som är riktade åt samma håll, det kortaste avståndet mellan de rätvinkliga projektionerna på ett plan vinkelrätt mot referensaxlarna för konturerna hos de två lysande ytorna definierade enligt 1.6. Avståndet mellan två lyktor får dock mätas utan exakt bestämning av konturerna hos de lysande ytorna när avståndet klart överstiger de minsta kraven i direktivet."Efter punkt 1.17 skall följande nya punkt 1.18 införas:"1.18 Mark:den yta på vilken fordonet står och som i huvudsak bör vara horisontell."Punkt 2.2.2 skall ändras på följande sätt:"2.2.2 En förteckning över anordningar som föreskrivs av tillverkaren för belysnings- och ljussignalutrustningen. Förteckningen kan innehålla flera typer av anordningar för varje funktion. Varje typ skall vara vederbörligen märkt (till exempel genom typgodkännandemärke, tillverkarens namn osv.)."Punkt 2.2.4 skall ändras på följande sätt:"2.2.4 Monteringsritning(ar) för varje enskild lykta som utvisar de lysande ytorna enligt definitionen i 1.6, referensaxlarna enligt definitionen i 1.7 och referenscentrum enligt definitionen i 1.8."Punkt 3.5.1 skall ändras på följande sätt:"3.5.1 vara monterade symmetriskt på fordonet i förhållande till symmetrilängsplanet (denna uppskattning skall grundas på lyktans yttre geometriska form och inte på kanten av dess lysande yta enligt 1.6),"Punkt 3.5.2 skall ändras på följande sätt:"3.5.2 vara inbördes symmetriska i förhållande till symmetrilängsplanet; detta krav gäller inte i fråga om lyktans inre uppbyggnad,"Punkt 3.8 skall ändras på följande sätt:"3.8 Den största höjden över marken skall mätas från den högsta punkten och den minsta höjden från den lägsta punkten på den lysande ytan.I fråga om halvljusstrålkastare mäts den minsta höjden i förhållande till marken från den lägsta kanten på reflektorn."Efter 3.8 skall följande nya punkt 3.8.1 införas:"3.8.1 Läget i sidled skall bestämmas från kanten av den lysande yta som befinner sig längst bort från fordonets symmetrilängsplan när det gäller den totala bredden, och från innerkanterna av de lysande ytorna när det gäller avståndet mellan belysningsanordningarna."Punkt 3.10 skall ändras på följande sätt:"3.10 Inget rött ljus avgivet av en lykta enligt definition i 1.5 skall vara synligt framåt och inget vitt ljus avgivet av en lykta enligt definition i 1.5, med undantag av backningsstrålkastaren, skall vara synligt bakåt. Lyktor som används för att belysa fordonets interiör skall inte beaktas i detta avseende.Kraven i detta stycke anses uppfyllda om följande gäller:"Punkt 3.10.1 skall ändras på följande sätt:"3.10.1 För synbarheten för rött ljus framåt: det får inte finnas någon direkt synbarhet av en ljusavgivande yta i en röd lykta som betraktas av en person som rör sig inom zon 1 längs ett tvärplan 25 m framför fordonet (se tillägg 3 figur 1)."Punkt 3.10.2 skall ändras på följande sätt:"3.10.2 För synbarheten för vitt ljus bakåt: det får inte finnas någon direkt synbarhet av en ljusavgivande yta i en vit lykta som betraktas av en person som rör sig inom zon 2 längs ett tvärplan 25 m bakom fordonet (se tillägg 3, figur 2)."Punkt 3.11 skall ändras på följande sätt:"3.11 De elektriska kopplingarna skall vara sådana att främre och bakre sidopositionslyktorna, breddmarkeringslyktorna om sådana finns och skyltlyktan endast kan tändas och släckas samtidigt.Detta gäller inte då främre och bakre sidopositionslyktorna används som parkeringslyktor."Punkt 3.15.3 skall ändras på följande sätt:"3.15.3 I händelse av ett fel i manöverorganet för nedfällningsanordningen eller andra fel som nämns i punkterna 3.15.2.1 och 3.15.2.2 skall en nedfälld belysningsanordning kunna föras till bruksläget utan hjälp av verktyg."Punkt 3.15.6 skall ändras på följande sätt:"3.15.6 När nedfällningsanordningen har en temperatur på -30 °C till +50 °C skall strålkastaren kunna nå det helt öppna läget inom tre sekunder från det att manövreringen av manöverorganet påbörjats."Efter 3.15.6 skall följande nya punkt 3.16 införas:"3.16 Antal lyktorAntalet lyktor monterade på fordonet skall vara lika med det antal som anges i underpunkt 2 till var och en av punkterna 4.1 - 4.17."Punkt 4.1.4.3 skall ändras på följande sätt:"4.1.4.3 I längsled:Framtill på fordonet och monterat på ett sådant sätt att det avgivna ljuset inte orsakar föraren obehag, varken direkt eller indirekt genom backspeglarna och/eller andra reflekterande ytor på fordonet."Punkt 4.1.5 skall ändras på följande sätt:"4.1.5 Geometrisk synbarhetDen lysande ytans synbarhet, inräknat dess synbarhet inom områden som inte verkar belysta i den ifrågavarande observationsriktningen, skall säkerställas inom ett divergerande utrymme som bestäms av linjer som utgår från omkretsen på den lysande ytan och bildar en vinkel på minst 5° med strålkastarens referensaxel. Utgångspunkten för vinklarna för geometrisk synbarhet utgörs av omkretsen på projektionen av den lysande ytan på ett tvärplan som tangerar den främsta delen av strålkastarens lins."Punkt 4.1.11 skall ändras på följande sätt:"4.1.11 KontrollanordningKontrollampa är obligatorisk."Punkt 4.2.5 skall ändras på följande sätt:"4.2.5 Geometrisk synbarhetDefinieras av vinklarna á och â enligt 1.9:á = 15° uppåt och 10° nedåt.â = 45° utåt och 10° inåt.Eftersom de fotometriska värden som krävs för halvljusstrålkastare inte gäller hela det geometriska siktfältet, krävs ett minsta värde på 1 cd inom det återstående utrymmet för typgodkännandeändamål. Förekomsten av sarger eller annan utrustning intill lyktan får inte orsaka sekundäreffekter som medför obehag för andra trafikanter."Punkt 4.2.11 skall ändras på följande sätt:"4.2.11 KontrollanordningKontrollanordning är frivillig."Punkt 4.3.11 skall ändras på följande sätt:"4.3.11 KontrollanordningKontrollanordning är frivillig."Punkt 4.4.11 skall ändras på följande sätt:"4.4.11 KontrollanordningKontrollanordning är frivillig."Punkt 4.5.3 skall ändras på följande sätt:"4.5.3 Arrangemang>Plats för tabell>Punkt 4.5.4.1 skall ändras på följande sätt:"4.5.4.1 I sidled:Kanten på den lysande ytan längst bort från fordonets symmetrilängsplan får inte befinna sig mer än 400 mm från fordonets yttersta kant.Avståndet mellan innerkanterna på de två lysande ytorna får inte vara mindre än 600 mm. När det vertikala avståndet mellan den bakre körriktningsvisaren och motsvarande bakre sidopositionslykta inte är mer än 300 mm, får inte avståndet mellan fordonets yttersta kant och ytterkanten på den lysande ytan i bakre körriktningsvisaren vara mer än 50 mm större än avståndet mellan fordonets yttersta kant och ytterkanten på den lysande ytan i motsvarande bakre sidopositionslykta.För främre körriktningsvisare får inte den lysande ytan befinna sig mindre än 40 mm från den lysande ytan i halvljusstrålkastarna eller dimstrålkastarna om sådana finns. Ett kortare avstånd tillåts om ljusstyrkan i körriktningsvisarens referensaxel är minst 400 cd."Punkt 4.5.8 skall ändras på följande sätt:"4.5.8 Får inte kombinerasmed en annan lykta. Får endast kombineras med körriktningsvisare av annan kategori."Punkt 4.5.11 skall ändras på följande sätt:"4.5.11 KontrollanordningFunktionskontrollanordning är obligatorisk för främre och bakre körriktningsvisare. Den kan utgöras av en ljussignal eller en ljudsignal eller bägge. Om den är en ljussignal skall den vara blinkande och åtminstone i händelse av fel på någon av de främre eller bakre körriktningsvisarna, antingen släckas eller förbli tänd utan att blinka eller uppvisa en märkbart ändrad blinkfrekvens. Om den enbart är en ljudsignal skall denna vara klart hörbar och uppvisa en märkbart ändrad frekvens åtminstone i händelse av fel på någon av främre eller bakre körriktningsvisarna.Om ett motorfordon är utrustat för att dra en släpvagn skall det vara försett med en särskild optisk funktionskontrollanordning för körriktningsvisarna på släpvagnen, om inte kontrollanordningen på dragfordonet medger att ett fel på varje körriktningsvisare på den bildade fordonskombinationen avkänns."Punkt 4.6.10 skall ändras på följande sätt:"4.6.10 Elektriska kopplingarVarningsljuset skall manövreras med hjälp av ett särskilt manöverorgan som får alla körriktningsvisare att blinka i takt."Punkt 4.6.11 skall ändras på följande sätt:"4.6.11 KontrollanordningKontrollampa är obligatorisk. Blinkande varningslampa som kan fungera med kontrollanordning(ar) enligt 4.5.11."Punkt 4.7.11 skall ändras på följande sätt:"4.7.11 KontrollanordningKontrollanordning är frivillig. Om den finns skall kontrollanordningen vara en funktionskontrollanordning som är en inte blinkande varningslampa som tänds i händelse av fel på stopplyktorna."Tillägg 2: Ritningen skall ersättas med följande ritning:>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 2Punkt 15 skall ändras på följande sätt:"15. Följande handlingar med typgodkännandenummer enligt ovan bifogas detta typgodkännandeintyg:. . . . . . . Förteckning(ar) över anordningar som tillverkaren angivit för montering av belysnings- och ljussignalutrustningen. För varje anordning är tillverkarens beteckning och typgodkännandemärket angivna."På uttrycklig begäran skall dessa handlingar överlämnas till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater.


Avis juridique important

|

32003L0069

Kommissionens direktiv 2003/69/EG av den 11 juli 2003 om ändring av bilagan till rådets direktiv 90/642/EEG beträffande gränsvärden för resthalter av klormekvat, lambda-cyhalotrin, kresoximmetyl, azoxystrobin och vissa ditiokarbamater (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 175 , 15/07/2003 s. 0037 - 0044

Kommissionens direktiv 2003/69/EGav den 11 juli 2003om ändring av bilagan till rådets direktiv 90/642/EEG beträffande gränsvärden för resthalter av klormekvat, lambda-cyhalotrin, kresoximmetyl, azoxystrobin och vissa ditiokarbamater(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker(1), senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003(2), särskilt artikel 7 i detta, ochav följande skäl:(1) Gränsvärdena för resthalter i produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker, avspeglar de minsta mängder av växtskyddsmedel som krävs för att ge växterna ett effektivt skydd, när medlen används på ett sådant sätt att resthalterna blir så låga som det är praktiskt möjligt och godtagbart ur toxikologisk synpunkt, särskilt med hänsyn till skyddet av miljön och konsumenternas beräknade intag via födan. Gemenskapens gränsvärden för resthalter motsvarar den övre gränsen för de resthalter som kan finnas i produkterna om producenterna har tillämpat god lantbrukspraxis.(2) Gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester ses regelbundet över och ändras med hänsyn till ny information och nya data. Gränsvärdena utgörs av den lägsta analytiska bestämningsgränsen i de fall där de godkända användningsområdena för växtskyddsmedel inte ger upphov till påvisbara halter av bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel, eller då det inte finns några godkända användningsområden, eller då medlemsstaternas beslut om godkännande för vissa användningsområden inte underbyggts med nödvändiga data, eller då användningsområden i tredje länder som ger upphov till bekämpningsmedelsrester i eller på sådana livsmedel som kan övergå till fri omsättning på gemenskapens marknad, inte har underbyggts med nödvändiga data.(3) När det gäller klormekvat har medlemsstaterna och berörda parter meddelat kommissionen att föroreningar hos päron på grund av bakgrundsnivåer av klormekvat i miljön till följd av tidigare användning fortsätter att vara betydande. Uppgifter från övervakningen visar att resthalterna sjunker så långsamt att det tillfälliga gränsvärde som fastställts genom direktiv 90/642/EEG behöver finnas kvar under ytterligare tre år.(4) När det gäller lambda-cyhalotrin, kresoximmetyl, azoxystrobin och mankozeb har ansökningar om nya eller ändrade användningsområden lämnats in till de rapporterande medlemsstaterna. Dessa användningsområden bedömdes och de förväntas inte resultera i att konsumenter utsätts för oacceptabel exponering.(5) Med de nuvarande metoderna för rutinanalys är det inte möjligt att skilja mankozeb från andra ditiokarbamater (maneb, mankozeb, metiram, propineb och zineb (summan uttrycks som CS2)), och definitionen för resthalten omfattar därför samtliga ditiokarbamater.(6) Kommissionen har kommit fram till att några av gränsvärdena för resthalter av försiktighetsskäl borde ändras mot bakgrund av eventuella risker för konsumenterna. Medlemsstaterna bör vidta ytterligare åtgärder för riskhantering så att konsumenterna ges ett fullgott skydd.(7) Konsumenternas livstids- och korttidsexponering genom livsmedel för de bekämpningsmedel som behandlas i detta direktiv har bedömts på nytt och utvärderats i enlighet med de rutiner och den praxis som används inom gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer3(3). Det har beräknats att de gränsvärden för resthalter som fastställs i detta direktiv inte leder till att konsumenter utsätts för oacceptabel exponering.(8) I relevanta fall har konsumenternas akuta exponering för dessa bekämpningsmedel genom de livsmedel som kan innehålla rester av bekämpningsmedel bedömts och utvärderats i enlighet med de rutiner och den praxis som används inom Europeiska gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer. Förekomsten av resthalter av bekämpningsmedel på samma nivå som eller under de gränsvärden som föreslås i detta direktiv anses inte orsaka några akuta toxiska effekter.(9) Gemenskapens handelspartner ombads via Världshandelsorganisationen att yttra sig om de gränsvärden som föreslås i detta direktiv och deras synpunkter har beaktats.(10) Yttrandena från Vetenskapliga kommittén för växter har beaktats, särskilt råd och rekommendationer när det gäller metoder för att skydda konsumenter mot jordbruksprodukter som behandlats med bekämpningsmedel.(11) Bilagan till direktiv 90/642/EEG bör därför ändras.(12) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga II till direktiv 90/642/EEG skall ändras på följande sätt:1. I raden för kresoximmetyl på jordgubbar skall "0,2 (p) mg/kg" ersättas med "1 (p) mg/kg".2. I raden för ditiokarbamater "Maneb, mankozeb, metiram, propineb och zineb (summan uttryckt som CS2)" skall "0,2 mg/kg" för rädisor ersättas med "2 mg/kg", och "0.05* mg/kg" för knipplök ersättas med "1 mg/kg".3. I raden för klormekvat på päron skall fotnot (t) ersättas med följande:"(t) Ett tillfälligt gränsvärde på 0,3 mg/kg skall tillämpas till och med den 31 juli 2006.".4. Raderna för azoxystrobin och lambda-cyhalotrin skall ersättas med raderna i bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 31 juli 2003 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 augusti 2003.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den sjunde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 juli 2003.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 350, 14.12.1990, s. 71.(2) EUT L 122, 16.5.2003, s. 1.(3) Riktlinjer för beräkning av intaget av bekämpningsmedelsrester via födan (reviderad utgåva). Dessa riktlinjer togs fram av GEMS/Livsmedelsprogrammet i samarbete med Codex Alimentarius-kommittén för bekämpningsmedelsrester och offentliggjordes av Världshälsoorganisationen 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).BILAGA">Plats för tabell>"


title: Kommissionens direktiv 2006/82/EG av den 23 oktober 2006 om anpassning av direktiv 91/321/EEG om modersmjölkersättning och tillskottsnäring och direktiv 1999/21/EG om dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål med anledning av Bulgariens och Rumäniens anslutning

text:
               20.12.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 362/94

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/82/EG
   av den 23 oktober 2006
   om anpassning av direktiv 91/321/EEG om modersmjölkersättning och tillskottsnäring och direktiv 1999/21/EG om dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål med anledning av Bulgariens och Rumäniens anslutning
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 4.3,
   med beaktande av anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 56, och
   av följande skäl:

               (1)

               Om det med anledning av anslutningen krävs anpassningar av rättsakter som fortsätter att gälla efter den 1 januari 2007 och dessa anpassningar inte finns med i anslutningsakten eller i dess bilagor, skall i enlighet med artikel 56 i anslutningsakten nödvändiga anpassningar antas av kommissionen i samtliga fall där den ursprungliga rättsakten antogs av kommissionen.

               (2)

               I slutakten från den konferens under vilken anslutningsfördraget utarbetades anges att de höga fördragsslutande parterna har nått en politisk överenskommelse om en serie anpassningar av institutionernas rättsakter som krävs på grund av anslutningen och rådet och kommissionen uppmanas att anta dessa anpassningar före anslutningen, vid behov kompletterade och aktualiserade så att hänsyn tas till unionsrättens utveckling.

               (3)

               Kommissionens direktiv 91/321/EEG av den 14 maj 1991 om modersmjölkersättning och tillskottsnäring (1) och kommissionens direktiv 1999/21/EG av den 25 mars 1999 m dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål (2) bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 91/321/EEG och 1999/21/EG skall ändras i enlighet med bilagan.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall senast dagen för Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med dagen för Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv skall träda i kraft under förutsättning att anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien träder i kraft och då samtidigt med detta.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 23 oktober 2006.

            På kommissionens vägnar

         Olli REHN

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 175, 4.7.1991, s. 35.

      (2)  EGT L 91, 7.4.1999, s. 29.

      BILAGA
      FRI RÖRLIGHET FÖR VAROR
      LIVSMEDEL

                  1.

                  31991 L 0321: Kommissionens direktiv 91/321/EEG av den 14 maj 1991 om modersmjölkersättning och tillskottsnäring (EGT L 175, 4.7.1991, s. 35), ändrat genom

                              —

                              11994 N: Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige (EGT C 241, 29.8.1994, s. 21),

                              —

                              31996 L 0004: Kommissionens direktiv 96/4/EG av den 16.2.1996 (EGT L 49, 28.2.1996, s. 12),

                              —

                              31999 L 0050: Kommissionens direktiv 1999/50/EG av den 25.5.1999 (EGT L 139, 2.6.1999, s. 29),

                              —

                              12003 T: Anslutningsakten för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien (EUT L 236, 23.9.2003, s. 33),

                              —

                              32003 L 0014: Kommissionens direktiv 2003/14/EG av den 10.2.2003 (EUT L 41, 14.2.2003, s. 37).

                              a)

                              I artikel 7.1 skall följande läggas till efter orden ”počiatočná dojčenská výživa” och ”následná dojčenská výživa”:

                                          ”—

                                          På bulgariska:
                                          ’храни за кърмачета’ och ’преходни храни’,

                                          —

                                          På rumänska:
                                          ’preparate pentru sugari’ och ’pentru copii de vârstă mică’.”;

                              b)

                              I artikel 7.1 skall följande läggas till efter orden ”počiatočná dojčenská mliečna výživa” och ”následná dojčenská mliečna výživa”:

                                          ”—

                                          På bulgariska:
                                          ’млека за кърмачета’ och ’преходни млека’,

                                          —

                                          På rumänska:
                                          ’lapte pentru sugari’ och ’pentru copii de vârstă mică’. ”

                  2.

                  31999 L 0021: Kommissionens direktiv 1999/21/EG av den 25 mars 1999 om dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål (EGT L 91, 7.4.1999, s. 29), ändrat genom

                              —

                              12003 T: Anslutningsakten för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien (EUT L 236, 23.9.2003, s. 33).

                        I artikel 4.1 skall den förteckning som börjar med ”På spanska” och slutar med ”medicinska ändamål” ersättas med följande förteckning:

                              ”—

                              På bulgariska:
                              ’Диетични храни за специални медицински цели’

                              —

                              På spanska:
                              ’Alimento dietético para usos médicos especiales’

                              —

                              På tjeckiska:
                              ’Dietní potravina určená pro zvláštní lékařské účely’

                              —

                              På danska:
                              ’Levnedsmiddel/Levnedsmidler til særlige medicinske formål’

                              —

                              På tyska:
                              ’Diätetisches/Diätetische Lebensmittel für besondere medizinische Zwecke (Bilanzierte Diäten)’

                              —

                              På estniska:
                              ’Toit meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks’

                              —

                              På grekiska:
                              ’Διαιτητικά τρόφιμα για ειδικούς ιατρικούς σκοπούς’

                              —

                              På engelska:
                              ’Food(s) for special medical purposes’

                              —

                              På franska:
                              ’Aliment(s) diététique(s) destiné(s) à des fins médicales spéciales’

                              —

                              På italienska:
                              ’Alimento dietetico destinato a fini medici speciali’

                              —

                              På lettiska:
                              ’Diētiskā pārtika cilvēkiem ar veselības traucējumiem’

                              —

                              På litauiska:
                              ’Specialios medicininės paskirties maisto produktai’

                              —

                              På ungerska:
                              ’Speciális – gyógyászati célra szánt – tápszer’

                              —

                              På maltesiska:
                              ’Ikel dijetetiku għal skopijiet mediċi speċifiċi’

                              —

                              På nederländska:
                              ’Dieetvoeding voor medisch gebruik’

                              —

                              På polska:
                              ’Dietetyczne środki spożywcze specjalnego przeznaczenia medycznego’

                              —

                              På portugisiska:
                              ’Produto dietético de uso clínico’

                              —

                              På rumänska:
                              ’Alimente dietetice pentru scopuri medicale speciale’

                              —

                              På slovakiska:
                              ’dietetická potravina na osobitné lekárske účely’

                              —

                              På slovenska:
                              ’Dietno (dietetično) živilo za posebne zdravstvene namene’

                              —

                              På finska:
                              ’Kliininen ravintovalmiste/kliinisiä ravintovalmisteita’

                              —

                              På svenska:
                              ’Livsmedel för speciella medicinska ändamål’. ”