Avis juridique important

|

31986L0155

Rådets direktiv 86/155/EEG av den 22 april 1986 om ändring, med anledning av Spaniens och Portugals anslutning, av vissa direktiv om saluföring av utsäde och plantorn

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 118 , 07/05/1986 s. 0023 - 0027 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 20 s. 0208  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 20 s. 0208

RÅDETS DIREKTIV av den 22 april 1986 om ändring, med anledning av Spaniens och Portugals anslutning, av vissa direktiv om saluföring av utsäde och plantor (86/155/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (), ochmed beaktande av följande:Rådet har genom skilda direktiv upprättat ett regelsystem för saluföring av utsäde och uppförökningsmaterial.För Portugals del har övergångsbestämmelser på detta område fastställts i Anslutningsakten för Spanien och Portugal.För Spaniens del bör anpassningar göras, enligt de riktlinjer som överenskoms under medlemskapsförhandlingarna, av följande direktiv:- rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85 (),- rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85,- rådets direktiv 68/193/EEG av den 9 april 1968 om saluföring av material för vegetativ förökning av vinrankor (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85,- rådets direktiv 69/208/EEG av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85,- rådets direktiv 70/457/EEG av den 29 september 1970 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85,- rådets direktiv 70/458/EEG av den 29 september 1970 om saluföring av utsäde av köksväxter (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85.Bermudagräs, Phalaris aquatica L., sorghum, sudangräs, safflor, jättepumpa och kardon är viktiga arter i produktionen av lantbruksväxter och köksväxter inom den utvidgade gemenskapen och tillämpningsområdet för de nämnda direktiven bör därför även omfatta dessa arter.För att göra det möjligt för Spanien att vidta nödvändiga åtgärder för att införa ett system med obligatorisk sortcertifiering för utsäde av lusern, fodermärgkål och oljerättika bör landet, i fråga om dessa slag av utsäde, ges tillstånd att senarelägga tillämpningen av skyldigheten enligt direktiv 66/401/EEG att endast saluföra sådant utsäde som officiellt har certifierats som "basutsäde" eller "certifikatutsäde".Behovet av bomullsfrö inom den utvidgade gemenskapen är så stort att direktiv 69/208/EEG bör ändras så att det medger saluföring av bomullsfrö som certifikatutsäde av andra generationen.För att göra det möjligt för Spanien att vidta nödvändiga åtgärder för att anpassa dess produktion och avsättning av utsäde och uppförökningsmaterial till kraven i den sortlista som upprättats inom gemenskapen bör denna medlemsstat ges tillstånd att senarelägga tillämpningen av vissa bestämmelser som gäller den nationella sortlistan över vinrankor, den gemensamma sortlistan över arter av lantbruksväxter och den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter, antingen i deras helhet eller beträffande vissa arter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 66/401/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2.1 A a skall orden:- >Plats för tabell>införas efter>Plats för tabell>,- >Plats för tabell>införas efter>Plats för tabell>.2. Följande punkt skall införas i artikel 3:"1 a. Till och med den 31 december 1989 bemyndigas Spanien att, enligt det förfarande som fastställs i artikel 21, besluta om undantag från punkt 1 i fråga om utsäde av Medicago sativa, Brassica oleracea convar. acephala och Raphanus sativus."3. I bilaga 2:I.2 A skall följande textrader införas efter raderna Arrhenaterum elatius respektive Lolium x hybridum:>Plats för tabell>4. I bilaga 2:II.2 A skall följande textrader införas efter raderna Arrhenatherum elatius respektive Lolium x hybridum:>Plats för tabell>5. I bilaga 3 skall följande textrader införas efter raderna Arrhenatherum elatius respektive Lolium x hybridum:>Plats för tabell>Artikel 2 Direktiv 66/402/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2.1 A skall beteckningarna>Plats för tabell>införas efter>Plats för tabell>.2. I artikel 2.1 B skall orden "och Sorghum spp." införas efter "majs".3. I artikel 2.1 D skall orden "Sorghum spp." införas efter "majs".4. I artikel 2.2 E skall orden "Sorghum spp." införas efter "kanariegräs".5. I bilaga 1:2 skall följande text införas före tabellen:"och särskilt i fråga om durra från källor av Sorghum halepense".6. I tabellen i bilaga 1:2 skall följande införas före raden Zea mays:"Sorghum spp. 300 m".7. I punkt ett och två i bilaga 1:3 samt i den inledande texten i punkt 3 skall orden "Sorghum spp. och" i samtliga fall införas före "Zea mays".8. I punkt tre av bilaga 1:3 skall följande läggas till:"C. Sorghum spp.a) Det procentuella antalet plantor av andra sorghumarter än den odlade arten eller plantor som uppenbarligen utgörs av främmande art eller avvikande typ i förhållande till den inavlade linjen eller komponenten får inte överstigaaa) vid produktion av basutsäde>Plats för tabell>bb) vid produktion av certifikatutsäde>Plats för tabell>b) Följande standarder eller andra villkor skall uppfyllas vid produktion av certifikatutsäde:aa) Tillräckligt med pollen skall spridas av hankomponentplantorna medan honkomponentplantorna har receptiva pistillmärken.bb) Om honkomponentplantorna har receptiva pistillmärken får den procentuella andelen plantor av den komponenten som har spridit eller sprider pollen inte överstiga 0,1 %".9. I bilaga 1:5 B skall orden "Sorghum spp. och" vid varje tillfälle införas före "Zea mays".10. I första och andra meningen i bilaga 2:I skall orden "Sorghum spp. och" vid varje tillfälle införas före "Zea mays".11. I bilaga 2:1 B skall orden "Sorghum spp. och" införas före "Zea mays".12. I bilaga 2:2 A skall följande införas efter raden Secale cereale:>Plats för tabell>13. I bilaga 3 skall följande införas efter raden Oryza sativa:>Plats för tabell>14. I bilaga 4 A a 5 skall orden "och Sorghum spp." läggas till.15. I bilaga 4 A a 9 skall orden "av majs" utgå.Artikel 3 I direktiv 68/193/EEG skall följande mening läggas till i artikel 5:"För Spaniens del skall datumet 31 december 1971 som nämns ovan ersättas med den 28 februari 1986."Artikel 4 Direktiv 69/208/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2.1 A skall orden>Plats för tabell>införas efter>Plats för tabell>.2. I artikel 2.1 C skall ordet "safflor" införas efter "dioik hampa".3. I artikel 2.1 C skall ordet "bomull" utgå.4. I artikel 2.1 D skall ordet "bomull" införas efter "soja".5. I artikel 2.1 E skall ordet "bomull" införas efter "soja".6. I artikel 3.1 skall orden "Carthamus tinctorius L." införas efter "Cannabis sativa L.".7. I kolumn 1 i tabellen i bilaga 1:2 skall orden "Carthamus tinctorius" införas efter "Cannabis sativa, utom monoik hampa".8. I bilaga 1:3 skall orden "Carthamus tinctorius" införas efter "Cannabis sativa".9. I bilaga 2:I.2 A skall följande rad införas efter raden Cannabis sativa:>Plats för tabell>.10. I bilaga 3 skall följande rad införas efter raden Cannabis sativa:>Plats för tabell>Artikel 5 Direktiv 70/457/EEG ändras på följande sätt:1. Följande mening skall läggas till i artikel 3.3:"För Spaniens del skall datumen 1 juli 1972 och 30 juni 1980 som nämns i första meningen ersättas med datumen 1 mars 1986 respektive 31 december 1990 beträffande följande arter:Agrostis stoloniferaAgrostis tenuisPhleum pratensePoa pratensisHedysarum coronariumLotus corniculatusLupinus angustifoliumLupinus luteusOnobrychis viciifoliaTrifolium alexandrinumTrifolium pratenseVicia villosaBrassica napus var. napobrassicaBrassica oleracea convar. acephalaRaphanus sativus ssp. oleifera ochArachis hypogaea".2. Följande mening skall läggas till i artikel 15.1:"För Spaniens del skall datumet 1 juli 1972 som nämns i första meningen ersättas med datumet 1 mars 1986 i fråga om andra sorter än sådana som var officiellt införda i denna medlemsstats sortlista den 1 mars 1986 och som även var införda detta datum i sortlistan i en eller flera av de tio tidigare medlemsstaterna, utan att detta påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelser för vissa arter som avses i punkt 5, andra och tredje meningen."3. Följande mening skall läggas till i artikel 16:"För Spaniens del skall datumet 1 juli 1972 som nämns i den första meningen ersättas med datumet 1 mars 1986."4. Följande mening skall läggas till i artikel 17:"För Spaniens del skall datumet 1 juli 1972 som nämns i den första meningen ersättas med datumet 1 mars 1986."Artikel 6 Direktiv 70/458/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2.1 A skall orden>Plats för tabell>införas efter>Plats för tabell>och orden>Plats för tabell>införas efter>Plats för tabell>.2. I artikel 2.1 F b skall ordet "jättepumpa" införas efter "vattenmelon".3. Följande mening skall läggas till i artikel 9.1:"För Spaniens del skall datumen 1 juli 1972 och 30 juni 1975 som nämns i första meningen ersättas med datumen 1 mars 1986 respektive 31 december 1988 beträffande följande arter:Apium graveolensBeta vulgaris var. esculentaBrassica oleraceaCichorium endiviaCucurbita pepoPetroselinum endivia crispumPhaseolus coccineusRaphanus sativusScorzonera hispanica".4. Följande mening skall läggas till i artikel 9.2:"För Spaniens del skall datumen 1 juli 1972 och 30 juni 1980 som nämns i första meningen ersättas med datumen 1 mars 1986 respektive 31 december 1993 beträffande de arter som avses i sista meningen i punkt 1."5. Följande mening skall läggas till i artikel 9.3:"För Spaniens del skall datumen 30 juni 1975 och 1 juli 1972 som nämns ovan ersättas med datumen 31 december 1988 respektive 1 mars 1986 beträffande de arter som avses i sista meningen i punkt 1."6. Följande mening skall läggas till i artikel 12.1:"För Spaniens del skall datumet 1 juli 1970 som nämns i andra meningen ersättas med datumet 1 mars 1986."7. Följande mening skall läggas till i artikel 16.4:"För Spaniens del skall datumet 1 juli 1972 som nämns i första meningen ersättas med datumet 1 mars 1986."8. Följande mening skall läggas till i artikel 26.2:"För Spaniens del skall datumet 1 juli 1970 som nämns i första meningen ersättas med datumet 1 mars 1986."9. I bilaga 2:3 a skall följande rader införas efter raderna Cucumis sativus respektive Cucurbita pepo:>Plats för tabell>10. I bilaga 3:2 skall följande rader införas efter raderna Cucumis sativus respektive Cucurbita pepo:>Plats för tabell>Artikel 7 Medlemsstaterna skall besluta om nödvändiga åtgärder för att följa:- artikel 1.2, artikel 3, artikel 4.3, 4.4 och 4.5, artikel 5 och artikel 6.3-6.8, med verkan från och med den 1 mars 1986,- de övriga bestämmelserna i detta direktiv senast den 1 juli 1987.De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 22 april 1986.På kommissionens vägnarH. van den BROEKOrdförande() EGT nr C 68, 24.3.1986.() EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2298/66.() EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.() EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2309/66.() EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 15.() EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.() EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 1.() EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 7.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/104/EG av den 16 september 2009 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (Text av betydelse för EES)

text:
               3.10.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 260/5

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/104/EG
   av den 16 september 2009
   om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)
   (kodifierad version)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2,
   med beaktande av kommissionens förslag
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 89/655/EEG av den 30 november 1989 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (3) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (5). Bestämmelserna i direktiv 89/391/EEG ska därför tillämpas fullt ut i frågor, som gäller arbetstagarnas användning av arbetsutrustning i arbetet, utan att det hindrar strängare och/eller mer specificerade bestämmelser i detta direktiv.

               (3)

               Enligt artikel 137.2 i fördraget kan rådet genom direktiv fastställa minimikrav för att främja förbättringar, särskilt av arbetsmiljön, för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet.

               (4)

               Enligt samma artikel får sådana direktiv inte medföra administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.

               (5)

               De bestämmelser som antagits i enlighet med artikel 137.2 i fördraget hindrar inte någon medlemsstat från att bibehålla eller införa mer långtgående bestämmelser för arbetsskydd, så länge bestämmelserna är förenliga med fördraget.

               (6)

               En förutsättning för att arbetstagarnas hälsa och säkerhet ska kunna tryggas är att de minimikrav efterlevs, som utformats för att garantera en högre skyddsnivå för säkerhet och hälsa vid användning av arbetsutrustning.

               (7)

               Målsättningen att förbättra arbetstagarnas säkerhet, hygien och hälsa får inte underordnas rent ekonomiska överväganden.

               (8)

               Arbete på nivåer över mark- eller golvplan kan utsätta arbetstagarna för särskilt stora risker när det gäller hälsa och säkerhet, särskilt risk för fall från höjd och andra allvarliga arbetsolyckor, som utgör en hög procentandel av olyckorna, särskilt av dödsolyckorna.

               (9)

               Detta direktiv är ett led i arbetet med att praktiskt förverkliga den inre marknadens sociala dimension.

               (10)

               Medlemsstaterna är i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (6) skyldiga att underrätta kommissionen om varje förslag till tekniska föreskrifter för maskiner, apparater och installationer.

               (11)

               Detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de mål som eftersträvas, och det går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de målen.

               (12)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III, del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I

      ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

   Artikel 1
   Tillämpningsområde
   1.   Detta direktiv, som är det andra särdirektivet enligt definitionen i artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG, fastställer minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet enligt definitionen i artikel 2.
   2.   Bestämmelserna i direktiv 89/391/EEG ska tillämpas fullt ut inom hela det område som avses i punkt 1, utan att hindra tillämpningen av de strängare eller mer specifika bestämmelser som finns i detta direktiv.
   Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv avses med
   a)   arbetsutrustning: varje maskin, apparat, verktyg eller installation, som används i arbetet,
   b)   användning av arbetsutrustning: varje aktivitet som medför utnyttjande av arbetsutrustning, såsom start och stopp, användning, transport, reparation, ändring, service och underhåll, till vilket bl.a. rengöring räknas,
   c)   riskområde: varje område inom arbetsutrustningen eller i dess omgivning, där en utsatt arbetare löper risk för sin säkerhet och hälsa,
   d)   utsatt arbetare: varje arbetstagare som helt eller delvis befinner sig inom ett riskområde,
   e)   operatör: den eller de arbetstagare som har till uppgift att använda arbetsutrustningen.
   KAPITEL II

      ARBETSGIVARNAS SKYLDIGHETER

   Artikel 3
   Allmänna skyldigheter
   1.   Arbetsgivaren ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att försäkra sig om att den arbetsutrustning, som ställs till arbetstagarnas förfogande i företaget eller verksamheten, är lämplig för det arbete som ska utföras eller har anpassats till det på lämpligt sätt, och därmed kan användas av arbetstagarna utan att deras säkerhet och hälsa äventyras.
   Vid valet av den arbetsutrustning som ska användas, ska arbetsgivaren ta hänsyn till arbetets särskilda betingelser och de risker, som finns i företaget eller verksamheten, i synnerhet på arbetsplatsen, när det gäller arbetstagarnas säkerhet och hälsa eller de ytterligare riskmoment, som kan tillkomma på grund av användningen av arbetsutrustningen i fråga.
   2.   Om det trots detta inte är möjligt att helt säkerställa arbetstagarnas säkerhet och hälsa vid användning av arbetsutrustning, ska arbetsgivaren vidta lämpliga åtgärder för att nedbringa riskerna till ett minimum.
   Artikel 4
   Regler om arbetsutrustning
   1.   Utöver vad som sägs i artikel 3 ska arbetsgivaren anskaffa eller använda:

               a)

               arbetsutrustning som, om den ställs till arbetstagarnas förfogande på företaget eller i verksamheten för första gången efter den 31 december 1992, uppfyller

                           i)

                           föreskrifterna i varje tillämpligt direktiv, som är utfärdat av gemenskapen och är relevant för verksamheten,

                           ii)

                           de minimikrav, som anges i bilaga I, i den utsträckning inga andra direktiv som utfärdats av gemenskapen är tillämpliga, eller då sådana direktiv endast delvis är tillämpliga,

               b)

               arbetsutrustning som, om den redan har ställts till arbetstagarnas förfogande på företaget eller i verksamheten den 31 december 1992, uppfyller de minimikrav som anges i bilaga I senast fyra år efter den dagen,

               c)

               utan att det påverkar tillämpningen av led a i och trots vad som sägs i led a ii och i led b, särskild arbetsutrustning som omfattas av minimikraven i punkt 3 i bilaga I, som redan ställts till arbetstagarnas förfogande i företaget eller verksamheten den 5 december 1998 och vilken senast fyra år efter den dagen uppfyller de minimikrav som anges i bilaga I.

         2.   Arbetsgivaren ska vidta de åtgärder som behövs för att arbetsutrustningen, så länge den används, genom tillfredsställande underhåll ska uppfylla kraven i punkt 1 a eller 1 b.
   3.   Medlemsstaterna ska efter samråd med arbetsmarknadens parter och med beaktande av nationell lagstiftning eller praxis fastställa villkor som möjliggör att den skyddsnivå uppnås som motsvarar de mål som anges i bilaga II.
   Artikel 5
   Kontroll av arbetsutrustning
   1.   Om säkerheten beror på hur installationen är gjord, ska arbetsgivaren se till att denna arbetsutrustning kontrolleras av personer som är behöriga enligt nationell lagstiftning eller gällande praxis vid ibruktagandet (efter installationen och innan utrustningen tas i bruk första gången) samt när utrustningen har flyttats och monterats på en annan plats eller ny placering för att säkerställa att arbetsutrustningen är korrekt installerad och fungerar väl.
   2.   För att kunna garantera att kraven på säkerhet och hälsa respekteras och att eventuella försämringar upptäcks och åtgärdas i tid, ska arbetsgivaren se till att arbetsutrustning som utsätts för negativ påverkan så att risken för farliga situationer kan öka, blir föremål för

               a)

               regelbundna kontroller och, i förekommande fall, regelbundna prov, som utförs av personer som är behöriga enligt nationell lagstiftning eller praxis,

               b)

               extra kontroller som utförs av personer som är behöriga enligt nationell lagstiftning eller praxis varje gång som något ovanligt har inträffat som skulle kunna ha påverkat utrustningens säkerhet negativt, som t.ex. ombyggnader, olyckor, naturfenomen eller långa perioder av stillestånd.

         3.   Resultaten av kontrollen ska nedtecknas och ställas till den behöriga myndighetens förfogande. Uppgifterna ska bevaras så länge som kan anses vara lämpligt.
   När arbetsutrustningen används utanför företaget ska den åtföljas av ett konkret bevis på när den senaste kontrollen utfördes.
   4.   Medlemsstaterna ska fastställa närmare regler för dessa kontroller.
   Artikel 6
   Arbetsutrustning med speciella risker
   När användningen av arbetsutrustning kan medföra en speciell risk för arbetstagarnas säkerhet och hälsa, ska arbetsgivaren vidta de åtgärder som behövs så att

               a)

               endast de personer, som har till uppgift att sköta arbetsutrustningen, får använda den,

               b)

               de personer som tas i anspråk vid reparation, ändring, service och underhåll är särskilt utsedda för detta.

         Artikel 7
   Ergonomi och hälsa i arbetet
   När minimikraven för hälsa och säkerhet tillämpas ska arbetsgivaren till fullo beakta arbetsplatsens utformning och arbetstagarnas arbetsställning när arbetsutrustningen används, liksom ergonomiska principer.
   Artikel 8
   Information till arbetstagarna
   1.   Utan hinder av artikel 10 i direktiv 89/391/EEG ska arbetsgivaren vidta nödvändiga åtgärder för att ställa tillräcklig information till arbetstagarnas förfogande och, när det behövs, skrivna instruktioner för arbetsutrustningen.
   2.   Informationen och instruktionerna ska minst innehålla tillräckliga upplysningar om hälsa och säkerhet i fråga om

               a)

               användningen av arbetsutrustningen,

               b)

               sådana onormala situationer som kan förutses,

               c)

               i tillämpliga fall de erfarenheter som man gjort under användning av arbetsutrustningen.

         Arbetstagarna ska göras uppmärksamma på de risker de utsätts för, den arbetsutrustning som finns i deras omedelbara närhet på arbetsplatsen liksom på eventuella förändringar som de berörs av, om detta påverkar den arbetsutrustning som finns i deras omedelbara närhet på arbetsplatsen, även om de själva inte direkt använder utrustningen.
   3.   Informationen och instruktionerna ska vara begripliga för de arbetstagare som berörs.
   Artikel 9
   Utbildning av arbetstagarna
   Utöver vad som sägs i artikel 12 i direktiv 89/391/EEG, ska arbetsgivaren vidta de åtgärder som är nödvändiga för att

               a)

               de personer, som ska använda en arbetsutrustning, ska få tillräcklig utbildning, som också behandlar alla de risker som kan vara förknippade med användningen av arbetsutrustningen,

               b)

               de personer, som nämns i artikel 6 b, ska få den särskilda utbildning som behövs.

         Artikel 10
   Samråd med och medverkan av arbetstagarna
   Arbetstagarna eller deras representanter ska delta i samråd om och behandling av frågor som omfattas av detta direktiv och dess bilagor i enlighet med artikel 11 i direktiv 89/391/EEG.
   KAPITEL III

      ÖVRIGA BESTÄMMELSER

   Artikel 11
   Ändring av bilagorna
   1.   Tillägg till bilaga I av ytterligare minimikrav, som gäller särskild arbetsutrustning enligt punkt 3 i bilaga I, ska antas av rådet på det sätt som anges i artikel 137.2 i fördraget.
   2.   Rent tekniska anpassningar av bilagorna ska beslutas enligt det förfarande som anges i artikel 17.2 i direktiv 89/391/EEG, till följd av

               a)

               antagandet av direktiv om teknisk harmonisering och standardisering av arbetsutrustning, eller

               b)

               den tekniska utvecklingen, ändringar i internationella regler eller specifikationer eller nya rön om arbetsutrustning.

         Artikel 12
   Slutbestämmelser
   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit eller antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 13
   Direktiv 89/655/EEG i dess lydelse enligt direktiven som anges i bilaga III, del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III, del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IV.
   Artikel 14
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 15
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 16 september 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BUZEK

            Ordförande

            På rådets vägnar

         C. MALMSTRÖM

            Ordförande

      (1)  EUT C 100, 30.4.2009, s. 144.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 8 juli 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 13 juli 2009.

      (3)  EGT L 393, 30.12.1989, s. 13.

      (4)  Se bilaga III del A.

      (5)  EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

      (6)  EGT L 204, 21.7.1998, s. 37.

      BILAGA I

         MINIMIKRAV

      (som det hänvisas till i artikel 4.1 a ii och 4.1 b)
      1.   Allmänt

      Förpliktelserna i denna bilaga gäller, med iakttagande av detta direktiv, när respektive risker föreligger vid användning av arbetsutrustningen i fråga.
      Vad beträffar följande minimikrav som gäller arbetsutrustning som redan är i bruk krävs inte nödvändigtvis samma åtgärder som de väsentliga krav som ställs på ny arbetsutrustning.
      2.   Allmänna minimikrav för arbetsutrustning

                  2.1

                  Manöveranordningarna på en arbetsutrustning ska, om de kan påverka säkerheten, vara klart synliga och identifierbara och, där så är nödvändigt, vara märkta på ett ändamålsenligt sätt.
                  Manöveranordningarna ska, utom i de fall då detta inte är möjligt, vara placerade utanför riskområdet, och så att handhavandet av dem inte medför ytterligare risker. De får inte kunna ge upphov till fara på grund av en oavsiktlig manöver.
                  Om det behövs, ska operatören från huvudmanöverplatsen kunna förvissa sig om att ingen befinner sig inom riskområdena. Om detta inte är möjligt ska det finnas ett säkert varningssystem, som före varje start automatiskt ger en ljud- eller ljussignal. En utsatt arbetare måste ha tid och möjlighet att snabbt undgå fara, som beror på start eller stopp av arbetsutrustningen.
                  Styrsystemen måste vara säkra och ska ha valts med hänsyn tagen till de fel, störningar och påkänningar som kan förutses i förbindelse med de förhållanden som de ska användas under.

                  2.2

                  Start av en arbetsutrustning ska endast kunna ske genom en medveten manöver med ett därför avsett manöverdon.
                  Detsamma ska gälla

                              —

                              vid återstart, oavsett anledningen till stoppet,

                              —

                              vid styrning av en betydande förändring av arbetsfunktionen (t.ex. hastighet, tryck etc.),

                        utom i det fall att en sådan återstart eller ändring inte utsätter arbetstagarna för någon risk.
                  Detta krav gäller inte om återstarten eller förändringen i arbetsfunktion ingår i det normala arbetsförloppet i en automatisk anordning.

                  2.3

                  All arbetsutrustning ska vara försedd med ett manöverdon, som gör det möjligt att stoppa den helt och under säkra förhållanden.
                  Varje arbetsplats ska vara försedd med ett manöverdon, som gör det möjligt att stoppa hela eller delar av arbetsutrustningen beroende på typ av risk, så att utrustningen är i ett säkert tillstånd. Stoppdonet ska ha prioritet över startanordningen. När arbetsutrustningen, eller dess farliga delar, har bringats till stopp, ska energitillförseln till de aktuella drivanordningarna avbrytas.

                  2.4

                  Om det är befogat, med hänsyn till arbetsutrustningens risker och dess normala stopptid, ska arbetsutrustningen vara försedd med en nödstoppsanordning.

                  2.5

                  Arbetsutrustning, som medför fara på grund av fallande föremål eller något som kastas ut, ska vara försedd med lämpliga säkerhetsanordningar, som är anpassade efter risken.
                  Arbetsutrustning, som medför fara på grund av utsläpp av gas, ånga eller vätska eller spridning av damm, ska vara försedd med lämplig inneslutning eller utsugningsanordningar i närheten av spridningskällorna.

                  2.6

                  Arbetsutrustningar och delar i dem ska, när det behövs för arbetstagarnas säkerhet och hälsa, vara stabiliserade genom fastspänning eller på annat sätt.

                  2.7

                  När det föreligger fara för sprängning av arbetsutrustningen eller för brott på dess delar, och detta kan medföra betydande fara för arbetstagarnas säkerhet och hälsa, måste lämpliga skyddsåtgärder vidtas.

                  2.8

                  När det finns risk för olyckor på grund av mekanisk kontakt med arbetsutrustningens rörliga delar, måste dessa vara försedda med skydd eller säkerhetsanordningar, som förhindrar tillträde till riskområden eller stoppar de farliga delarnas rörelse, innan man når riskområdena.
                  Skydd och säkerhetsanordningar

                              —

                              ska vara av robust konstruktion,

                              —

                              får inte medföra ytterligare risker,

                              —

                              får inte vara lätta att avlägsna eller sätta ur funktion,

                              —

                              måste vara placerade på tillräckligt avstånd från riskområdet,

                              —

                              får inte mer än nödvändigt skymma uppsikten över utrustningens operationer,

                              —

                              måste tillåta nödvändiga ingrepp för att montera eller byta ut delar liksom även underhållsarbete, varvid tillträde endast får ges till det område, där arbetet ska utföras och detta, om möjligt, utan att skyddet eller säkerhetsanordningen behöver avlägsnas.

                  2.9

                  Belysningen på områden och ställen för arbete med eller underhåll av arbetsutrustning ska vara väl anpassad till arbetets natur.

                  2.10

                  Delar av en arbetsutrustning med hög eller mycket låg temperatur, ska, om det behövs, vara skyddade för att förhindra att arbetstagarna kommer i beröring med dem, eller för nära dem.

                  2.11

                  Varningssystemen på arbetsutrustningen ska vara otvetydiga och lätta att upptäcka och förstå.

                  2.12

                  Arbetsutrustningen får endast användas för det ändamål och under de betingelser den är lämpad för.

                  2.13

                  Underhållsarbetet ska kunna utföras, när arbetsutrustningen är avstängd. Om detta inte är möjligt, måste man kunna vidta passande skyddsåtgärder eller förlägga sådant arbete utanför riskområdena.
                  När det finns en underhållsjournal till arbetsutrustningen, ska denna hållas aktuell.

                  2.14

                  Varje arbetsutrustning ska vara försedd med lätt identifierbara anordningar för att frånkoppla all energitillförsel.
                  Återinkoppling ska kunna ske utan risk för arbetstagarna.

                  2.15

                  Arbetsutrustningen ska vara försedd med de skyltar och andra varningsanordningar som krävs för arbetstagarnas säkerhet.

                  2.16

                  Arbetstagarna ska ha säkra tillträdesvägar till, och kunna uppehålla sig säkert inom, alla områden, där deras närvaro fordras för produktions-, justerings- och underhållsarbete.

                  2.17

                  All arbetsutrustning ska vara konstruerad så att arbetstagarna skyddas mot risken att den fattar eld eller överhettas och mot utsläpp av gas, damm, vätska, ånga eller andra ämnen, som produceras av arbetsutrustningen, används vid drift eller lagras i den.

                  2.18

                  All arbetsutrustning ska vara konstruerad för att förhindra risken för explosion, vilket gäller såväl själva arbetsutrustningen som ämnen som produceras av den, används vid drift eller lagras i den.

                  2.19

                  All arbetsutrustning måste vara konstruerad så att utsatta arbetare skyddas från risken att komma i direkt eller indirekt kontakt med elektricitet.

            3.   Ytterligare minimikrav för särskild arbetsutrustning

      3.1   Minimikrav på rörlig arbetsutrustning, både självgående och icke-självgående
      3.1.1   Arbetsutrustning som förflyttar arbetstagare måste vara konstruerad för att minska risken för arbetstagarna under förflyttningen.
      Bland dessa risker måste inbegripas eventuella risker för att arbetstagare kommer i kontakt med eller kläms i hjulen eller transportbanden.
      3.1.2   Om en oförutsedd blockering i kraftöverföringen mellan den rörliga arbetsutrustningen, och dess tillbehör eller det som flyttas kan medföra särskilda risker, måste sådan arbetsutrustning vara utrustad eller inrättad så att det inte uppstår någon blockering av kraftöverföringen.
      När sådana blockeringar inte kan undvikas måste varje tänkbar åtgärd vidtas för att förhindra att arbetstagarna kommer till skada.
      3.1.3   Om kraftöverföringsaxeln mellan olika enheter av rörlig arbetsutrustning kan nedsmutsas eller skadas av att släpa i marken måste det finnas fästanordningar.
      3.1.4   Rörlig arbetsutrustning som förflyttar en eller flera arbetstagare måste utformas så att risken för att utrustningen välter eller tippar under den faktiska användningen begränsas

                  —

                  genom att ett skydd som hindrar utrustningen från att tippa mer än ett kvarts varv anbringas, eller

                  —

                  om utrustningen kan tippa mer än ett kvarts varv, genom att skydd anbringas som tillförsäkrar att det finns tillräckligt med fritt utrymme runt den eller de arbetstagare som befinner sig på utrustningen, eller

                  —

                  genom någon annan åtgärd som ger samma resultat.

            Dessa säkerhetsanordningar kan utgöra en integrerad del av arbetsutrustningen.
      Dessa säkerhetsanordningar är inte nödvändiga när arbetsutrustningen är förankrad under användningen eller när utrustningen är utformad så att den omöjligt kan välta eller tippa.
      När det finns risk för att en arbetstagare som befinner sig på utrustningen kan komma i kläm mellan delar av utrustningen och marken om utrustningen skulle välta, måste utrustningen vara försedd med en anordning för att spänna fast arbetstagaren.
      3.1.5   Gaffeltruckar med plats för en eller flera arbetstagare måste anpassas eller utrustas så att faran för att trucken välter begränsas, t.ex. genom att

                  —

                  en förarhytt monteras, eller

                  —

                  en konstruktion som hindrar trucken från att välta monteras, eller

                  —

                  en konstruktion monteras som garanterar att det om trucken välter finns tillräckligt med utrymme mellan marken och vissa delar av gaffeltrucken för den eller de arbetstagare som befinner sig på den, eller

                  —

                  en konstruktion som innebär att arbetstagarna fastspänns vid förarsätet så att de inte fastnar under gaffeltrucken om den välter.

            3.1.6   Rörlig självgående arbetsutrustning som, när den är i rörelse, kan innebära fara för arbetstagarna, måste uppfylla följande krav:

                  a)

                  Arbetsutrustningen måste vara försedd med anordningar som gör det möjligt att förhindra att den obehörigen sätts igång.

                  b)

                  Arbetsutrustningen måste vara konstruerad så att verkningarna av en eventuell kollision kan begränsas när flera spårbundna arbetsutrustningar är i rörelse samtidigt.

                  c)

                  Arbetsutrustningen måste vara försedd med broms- och stoppdon. När säkerheten så kräver måste det finnas en nödstoppsutrustning med lätt åtkomliga manöverdon eller automatiska system för att bromsa och stoppa arbetsutrustningen om de normala anordningarna slutar att fungera.

                  d)

                  När förarens sikt från säkerhetssynpunkt är otillräcklig ska lämplig hjälputrustning installeras för att förbättra sikten.

                  e)

                  Arbetsutrustning som ska användas på natten eller på platser med dålig belysning måste vara utrustad med belysning som är avpassad för det arbete som ska utföras och som garanterar tillräcklig säkerhet för arbetstagarna.

                  f)

                  Arbetsutrustning som medför brandrisk, på grund av att själva utrustningen kan fatta eld eller på grund av att det som flyttas kan fatta eld, vilket kan utgöra en fara för arbetstagarna, måste vara försedd med lämplig utrustning för att släcka elden, om sådan inte finns på tillräckligt nära håll på arbetsplatsen.

                  g)

                  Fjärrstyrd arbetsutrustning måste stanna automatiskt så fort den lämnar kontrollområdet.

                  h)

                  Fjärrstyrd utrustning som under normala förhållanden kan medföra risk för att arbetstagare körs på eller kläms måste förses med anordningar som förhindrar detta, om det inte finns andra säkerhetsanordningar på platsen, mot risken för påkörning.

            3.2   Minimikrav för arbetsutrustning som används för lyft av last
      3.2.1   När arbetsutrustning för lyft av last ska installeras permanent måste styrkan och stabiliteten hos utrustningen under användning garanteras med hänsyn tagen till bl.a. de lyft som ska göras och belastningen på utrustningens fäst- eller upphängningspunkter.
      3.2.2   Maskiner som används för lyft av last ska vara klart och tydligt märkta med sin nominella belastning, och i tillämpliga fall, med den nominella belastningen för maskinens olika sammansättningar.
      Lyfttillbehör måste märkas så att det klart kan utläsas vad som är utmärkande för säker användning av dem.
      Arbetsutrustning som inte är avsedd att användas för att lyfta personer men som felaktigt kan användas till detta måste märkas tydligt och på lämpligt sätt.
      3.2.3   Permanent installerad arbetsutrustning måste installeras så att risken minskas för att lasten

                  a)

                  kolliderar med arbetstagarna,

                  b)

                  oavsiktligen kränger riskabelt eller faller fritt, eller

                  c)

                  lossas oavsiktligt.

            3.2.4   Arbetsutrustning som används för att lyfta eller flytta arbetstagare måste vara konstruerad så att

                  a)

                  man med hjälp av lämpliga anordningar hindrar korgen från att falla, när en sådan finns,

                  b)

                  användaren själv hindras från att falla ur korgen, när en sådan finns,

                  c)

                  användaren inte riskerar att krossas, klämmas eller köras på, särskilt om han ofrivilligt kommer i kontakt med utrustningen,

                  d)

                  säkerheten garanteras för arbetstagare som har blivit instängda i en korg till följd av en olyckshändelse, och att de kan befrias ur den.

            Om de risker som anges i led a på grund av arbetsplatsens utformning och nivåskillnader inte kan avhjälpas med säkerhetsanordningar, måste en lina med högre säkerhetskoefficient installeras och dess funktion ska kontrolleras varje arbetsdag.

      BILAGA II

         BESTÄMMELSER ANGÅENDE ANVÄNDNING AV ARBETSUTRUSTNING

      (som det hänvisas till i artikel 4.3)

         Allmänt

      Denna bilaga gäller med beaktande av detta direktiv, när respektive risk föreligger för arbetsutrustningen i fråga.
      1.   Allmänna bestämmelser för all arbetsutrustning

                  1.1

                  Arbetsutrustning ska installeras, placeras och användas på ett sådant sätt att riskerna kan begränsas för alla som använder utrustningen och andra arbetstagare, t.ex. genom att se till att det finns tillräckligt med utrymme mellan utrustningens rörliga delar och fasta eller rörliga delar i dess omgivning och att all energi och alla ämnen som används eller framställs kan tillföras eller avlägsnas på ett säkert sätt.

                  1.2

                  Arbetsutrustning måste monteras och monteras ned på ett säkert sätt; särskilt ska eventuella instruktioner från tillverkaren beaktas.

                  1.3

                  Arbetsutrustning som under användning kan drabbas av blixtnedslag måste skyddas mot effekterna av ett blixtnedslag med hjälp av särskilda anordningar eller lämpliga åtgärder.

            2.   Bestämmelser om användning av rörlig arbetsutrustning, både självgående och icke-självgående

                  2.1

                  Självgående arbetsutrustning får endast framföras av arbetstagare som har fått lämplig utbildning för säkert framförande av sådan utrustning.

                  2.2

                  Om arbetsutrustning förflyttas inom ett arbetsområde måste lämpliga trafikregler fastställas och följas.

                  2.3

                  Organisatoriska åtgärder måste vidtas för att förhindra att arbetstagare som är till fots kommer in på ett område där självgående arbetsutrustning framförs.
                  Om det för ett fullgott utförande av arbetsuppgifterna krävs att arbetstagare till fots befinner sig inom arbetsområdet måste lämpliga åtgärder vidtas för att förhindra att de skadas av utrustningen.

                  2.4

                  Transport av arbetstagare på rörlig arbetsutrustning som drivs på mekanisk väg är tillåten endast när lämpliga skyddsåtgärder har vidtagits. Om arbete måste utföras under transporten ska hastigheten om nödvändigt anpassas.

                  2.5

                  Rörlig arbetsutrustning som är utrustad med förbränningsmotor får bara användas på arbetsområdet om tillräckligt tillflöde av luft kan garanteras, utan att arbetstagarnas hälsa eller säkerhet riskeras.

            3.   Bestämmelser om användning av arbetsutrustning för lyft av last

      3.1   Allmänt
      3.1.1   Arbetsutrustning som kan monteras ned eller rörlig utrustning som är avsedd för lyft av last måste användas på ett sådant sätt att arbetsutrustningens stabilitet garanteras under alla förutsebara förhållanden, och med beaktande av markförhållandena.
      3.1.2   Arbetstagare får endast lyftas med sådan arbetsutrustning och sådana tillbehör som är avsedda för detta.
      Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 i direktiv 89/391/EEG kan det undantagsvis tillåtas att arbetsutrustning som inte är avsedd för att lyfta arbetstagare används till detta, under förutsättning att lämpliga åtgärder har vidtagits för att garantera säkerheten i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis som föreskriver lämplig övervakning.
      När arbetstagare befinner sig på arbetsutrustning som används för lyft av last måste manöverplatsen vara bemannad hela tiden. Arbetstagare som lyfts måste ha säkra kommunikationsmöjligheter. I en nödsituation måste det finnas möjlighet att evakuera de berörda arbetstagarna.
      3.1.3   Åtgärder måste vidtas så att inga arbetstagare uppehåller sig under hängande last, såvida inte ett effektivt utförande av arbetsuppgifter kräver det.
      Last får inte transporteras ovanför oskyddade arbetsplatser där arbetstagare normalt uppehåller sig.
      När så ändå sker, om arbetsuppgifterna inte kan utföras effektivt på något annat sätt, måste lämpliga förfaranden fastställas och tillämpas.
      3.1.4   Lyfttillbehör måste väljas efter vilken last som ska hanteras, vilka grippunkter och vilka lyft- och fastgöringsdon som ska användas, vilka väderleksförhållanden som råder och med beaktande av kablarna och deras sammanställning. Tillbehörens hopsättning måste tydligt märkas så att användaren upplyses om vad som kännetecknar den, om de inte monteras ned efter användningen.
      3.1.5   Lyfttillbehör måste förvaras på ett sådant sätt att de inte kommer till skada eller blir förstörda.
      3.2   Arbetsutrustning för lyft av last utan styrskena
      3.2.1   När två eller fler utrustningar för lyft av last utan styrskena har installerats eller uppförts på en arbetsplats så att deras arbetsområden delvis sammanfaller, måste lämpliga åtgärder vidtas så att kollisioner undviks mellan lasterna eller delar av själva arbetsutrustningen.
      3.2.2   När rörlig arbetsutrustning används för lyft av last utan styrskena måste åtgärder vidtas som hindrar utrustningen från att tippa, välta och, vid behov, flytta på sig eller glida. Det måste kontrolleras att dessa åtgärder har genomförts korrekt.
      3.2.3   Om operatören av arbetsutrustning för lyft av last utan styrskena inte har fullgod sikt över hela laststräckan, antingen direkt eller med hjälputrustning, måste en behörig person stå i direktkontakt med operatören och vägleda denne, och arbetet måste organiseras så att man förhindrar att lasten kolliderar på ett sätt som kan vara farligt för arbetstagarna.
      3.2.4   Arbetet måste organiseras så att det är möjligt för en arbetstagare att göra fast eller lossa en last för hand på ett betryggande sätt, särskilt genom att arbetstagaren bibehåller direkt eller indirekt kontroll över lasten.
      3.2.5   Alla lyft måste planeras och övervakas på ett lämpligt sätt och genomföras så att arbetstagarnas säkerhet skyddas.
      I synnerhet om en last samtidigt måste lyftas av två eller flera arbetsutrustningar för lyft av last utan styrskena, måste ett förfarande fastställas och tillämpas som säkerställer god samordning mellan operatörerna.
      3.2.6   Om arbetsutrustningen för lyft av last utan styrskena inte kan bibehålla sitt grepp om lasten på grund av att energitillförseln helt eller delvis avbryts, måste lämpliga åtgärder vidtas så att arbetstagarna inte utsätts för någon fara på grund av detta.
      Hängande last får inte lämnas utan övervakning, utom när tillträde till farozonen inte är möjligt och lasten är säkert fastsatt och upphängd.
      3.2.7   Arbetsutrustning för lyft av last utan styrskena som används utomhus får inte användas när väderförhållandena är så dåliga att det äventyrar en säker funktion och därmed utsätter arbetstagarna för fara. Lämpliga skyddsåtgärder för att bl.a. förhindra att utrustningen välter måste vidtas så att arbetstagarna inte utsätts för fara.
      4.   Bestämmelser om användningen av arbetsutrustning avsedd för tillfälligt arbete på nivåer över mark- eller golvplan

      4.1   Allmänna bestämmelser
      4.1.1   Om i enlighet med artikel 6 i direktiv 89/391/EEG och artikel 3 i det här direktivet tillfälligt arbete på nivåer över mark- eller golvplan inte kan utföras från en lämplig yta på ett säkert sätt och under ergonomiskt lämpliga förhållanden ska den arbetsutrustning väljas som på lämpligaste sätt säkerställer och upprätthåller säkra arbetsförhållanden. Gemensamma skyddsåtgärder ska prioriteras framför personliga skyddsåtgärder. Arbetsutrustningen ska vara dimensionerad för den typ av arbete som ska utföras och för de belastningar som går att förutse samt möjliggöra riskfri förflyttning.
      Valet av lämpligaste sättet för tillträde till en tillfällig arbetsplats på nivåer över mark- eller golvplan ska ske med hänsyn till hur ofta förflyttningar sker, vilken höjd som ska nås och hur länge användningen pågår. Det valda sättet ska också möjliggöra evakuering i en nödsituation. Förflyttningen mellan en utrustning för tillträde och plattformar, ställningslag eller spångar får inte innebära någon ytterligare risk för fall.
      4.1.2   Användningen av stege som plats för arbete på nivåer över mark- eller golvplan ska begränsas till de förhållanden där, med hänsyn till punkt 4.1.1, annan och säkrare arbetsutrustning inte är befogad på grund av att användningen är förenad med obetydliga risker och på grund av att utrustningen antingen används under kort tid eller att det råder förhållanden på platsen som arbetsgivaren inte kan förändra.
      4.1.3   Användning av linor för att komma åt arbetsplatsen och inta arbetsposition får endast tillåtas under sådana omständigheter där det av riskbedömningen framgår att arbetet kan utföras under säkra förhållanden och där användningen av annan säkrare arbetsutrustning inte är befogad.
      En arbetssits försedd med lämpliga tillbehör ska tillhandahållas om riskbedömningen och i synnerhet arbetets varaktighet och den ergonomiska belastningen föranleder detta.
      4.1.4   Beroende på vilken typ av arbetsutrustning som valts på grundval av ovannämnda punkter ska lämpliga åtgärder fastställas för att minimera de risker för arbetstagarna som är förbundna med denna typ av utrustning. Om så krävs ska anordningar för skydd mot fall installeras. Dessa anordningar ska vara så utformade och ha en sådan hållfasthet att fall förhindras eller bromsas upp så att det i möjligaste mån förhindras att arbetstagarna skadas. De gemensamma anordningarna för skydd mot fall får endast upphöra vid platserna för tillträde till stege eller trappa.
      4.1.5   När det för utförandet av ett särskilt arbete är nödvändigt att tillfälligt ta bort en gemensam anordning för skydd mot fall, ska effektiva säkerhetsåtgärder som kompenserar detta vidtas. Arbetet får inte utföras förrän dessa åtgärder har vidtagits. När detta särskilda arbete slutgiltigt eller tillfälligt har avslutats ska de gemensamma anordningarna för skydd mot fall återställas.
      4.1.6   Tillfälligt arbete på nivåer över mark- eller golvplan får endast utföras när väderförhållandena inte innebär någon risk för arbetstagarnas säkerhet och hälsa.
      4.2   Särskilda bestämmelser om användning av stegar
      4.2.1   Stegar ska placeras på ett sådant sätt att deras stabilitet under användningen säkras. Bärbara stegar ska vila på ett stadigt, hållfast och orörligt underlag av lämplig storlek så att stegpinnarna förblir i horisontellt läge. Upphängda stegar ska vara fastsatta på ett säkert sätt och, med undantag för repstegar, så att de inte kan rubbas eller komma i svängning.
      4.2.2   Bärbara stegar ska hindras från att glida under användningen, antingen genom att den nedre eller övre delen av stegens bärande ben förankras, eller genom en anordning som förhindrar glidning eller på något annat sätt som är lika effektivt. Stegarna ska vara tillräckligt mycket högre än det plan som ska nås med hjälp av stegen, om inte andra anordningar gör det möjligt för arbetstagarna att hålla sig fast på ett säkert sätt. Stegar som är sammansatta av flera sektioner och utskjutsstegar ska användas på ett sådant sätt att det säkerställs att de olika delarna inte kan rubbas i förhållande till varandra. Hjulförsedda stegar ska säkras mot rörelser innan de används.
      4.2.3   Stegar ska användas på ett sådant sätt att arbetstagaren hela tiden kan stå stadigt och hålla sig fast på ett säkert sätt. Särskilt får arbetstagaren inte förhindras från att hålla sig fast på ett säkert sätt om han måste bära något i handen när han befinner sig på en stege.
      4.3   Särskilda bestämmelser om användning av byggnadsställningar
      4.3.1   Om dimensioneringsberäkningen för den aktuella byggnadsställningen inte är tillgänglig eller om den inte täcker det utförande som planeras, ska en hållfasthets- och stabilitetsberäkning göras, om inte byggnadsställningen monteras enligt en allmänt erkänd standardmodell.
      4.3.2   Beroende på den valda byggnadsställningens komplexitet ska en plan för montering, användning och demontering upprättas av en kompetent person. Denna plan kan utformas som en plan för det allmänna användningsområdet kompletterad med detaljerade, särskilda uppgifter om den aktuella byggnadsställningen.
      4.3.3   En byggnadsställnings stödkomponenter ska förhindras från att glida, antingen genom att de förankras i stödytan, eller genom en anordning som förhindrar glidning eller på något annat sätt som är lika effektivt, och den bärande ytan ska ha tillräcklig bärkraft. Byggnadsställningen ska vara garanterat stabil. Oavsiktlig förflyttning av byggnadsställningar på hjul vid arbete på nivåer över mark- eller golvplan ska förhindras genom lämpliga anordningar.
      4.3.4   Byggnadsställningens ställningslag ska vad avser dimensioner, form och placering vara anpassat till arbetets art och till den belastning som det kommer att utsättas för samt tillåta att arbete och förflyttning kan ske på ett säkert sätt. Byggnadsställningens ställningslag ska vara fäst på ett sådant sätt att dess delar inte rubbas vid normal användning. Inget farligt mellanrum får förekomma mellan de delar som utgör ställningslaget och de vertikala gemensamma anordningarna för skydd mot fall.
      4.3.5   När vissa partier av en byggnadsställning inte är färdiga att användas, till exempel vid montering, nedmontering eller ändringar, ska dessa partier utmärkas med varningsskyltar i enlighet med de nationella bestämmelser genom vilka rådets direktiv 92/58/EEG av den 24 juni 1992 om minimikrav beträffande varselmärkning och signaler för hälsa och säkerhet i arbetet (nionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (1) har överförts och på lämpligt sätt fysiskt avgränsas så att tillträde till det farliga området förhindras.
      4.3.6   Byggnadsställningar får monteras, nedmonteras eller avsevärt ändras endast under en kompetent persons ledning och av arbetstagare som i enlighet med bestämmelserna i artikel 9 har fått lämplig specialutbildning för det arbete som ska utföras och de särskilda risker detta kan medföra, i synnerhet när det gäller

                  a)

                  förståelsen av planer för montering, nedmontering eller ändring av byggnadsställningen i fråga,

                  b)

                  säkerhet vid montering, nedmontering eller ändring av byggnadsställningen i fråga,

                  c)

                  åtgärder för att förebygga risk för fall för personer eller föremål,

                  d)

                  säkerhetsåtgärder när väderförhållandena förändras på ett sätt som påverkar säkerheten negativt vid den berörda byggnadsställningen,

                  e)

                  villkor beträffande tillåten belastning,

                  f)

                  varje annan risk som det ovan nämnda arbetet med montering, nedmontering eller ändringar kan medföra.

            Den person som leder och de arbetstagare som utför sådana arbeten ska ha tillgång till den plan för montering och demontering som avses i punkt 4.3.2 och eventuella anvisningar i denna.
      4.4   Särskilda bestämmelser om användning av linor för att komma åt arbetsplatsen och inta arbetsposition
      Vid användning av linor för att komma åt arbetsplatsen och inta arbetsposition ska följande villkor vara uppfyllda:

                  a)

                  Systemet ska omfatta minst två separat fästade linor, den ena för tillträde, nedstigning och stöd (arbetslina) och den andra för säkerhet (säkerhetslina).

                  b)

                  Arbetstagaren ska vara utrustad med, och använda, lämplig sele och ska genom denna vara kopplad till säkerhetslinan.

                  c)

                  Arbetslinan ska vara försedd med en anordning för säker ned- och uppstigning samt med ett system för automatisk låsning, så att fall kan förhindras om användaren förlorar kontrollen över sina rörelser. Säkerhetslinan ska vara utrustad med en rörlig anordning som förhindrar fall och som följer med i arbetstagarens förflyttningar.

                  d)

                  De verktyg och annan utrustning som en arbetstagare använder ska vara säkrad vid arbetstagarens sele eller arbetssits eller på annat lämpligt sätt.

                  e)

                  Arbetet ska planeras och övervakas på ett korrekt sätt, så att arbetstagaren omedelbart kan få hjälp vid ett nödläge.

                  f)

                  De arbetstagare som berörs ska, i enlighet med bestämmelserna i artikel 9, få lämplig specialutbildning för det arbete som ska göras, särskilt i räddningsmetoder.

            I undantagsfall, då användning av två linor enligt riskbedömningen skulle göra arbetet farligare, kan användning av en enda lina tillåtas om lämpliga säkerhetsåtgärder har vidtagits för att garantera säkerheten i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis.

         (1)  EGT L 245, 26.8.1992, s. 23.

      BILAGA III
      DEL A

         Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning

      (som det hänvisas till i artikel 13)

                  Rådets direktiv 89/655/EEG
                  (EGT L 393, 30.12.1989, s. 13)

                  Rådets direktiv 95/63/EG
                  (EGT L 335, 30.12.1995, s. 28)

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/45/EG
                  (EGT L 195, 19.7.2001, s. 46)

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/30/EG
                  (EUT L 165, 27.6.2007, s. 21)

                  Endast vad gäller hänvisningen till direktiv 89/655/EEG i artikel 3.3

      DEL B

         Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning

      (som det hänvisas till i artikel 13)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  89/655/EEG

                  31 december 1992

                  95/63/EG

                  4 december 1998

                  2001/45/EG

                  19 juli 2004 (1)

                  2007/30/EG

                  31 december 2012

         (1)  Vid tillämpningen av punkt 4 i bilaga II i direktiv 89/655/EEG ska medlemsstaterna ges möjlighet att utnyttja en övergångsperiod på högst två år från och med den 19 juli 2004 för att beakta olika situationer som kan uppstå särskilt i samband med små och medelstora företags praktiska tillämpning av direktiv 2001/45/EG.

      BILAGA IV

         Jämförelsetabell

                  Direktiv 89/655/EEG

                  Detta direktiv

                  Artikel 1

                  Artikel 1

                  Artikel 2

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  Artikel 4a.1

                  Artikel 5.1

                  Artikel 4a.2, första och andra strecksatsen

                  Artikel 5.2, a och b

                  Artikel 4a.3

                  Artikel 5.3

                  Artikel 4a.4

                  Artikel 5.4

                  Artikel 5, första och andra strecksatsen

                  Artikel 6 a och b

                  Artikel 5a

                  Artikel 7

                  Artikel 6.1

                  Artikel 8.1

                  Artikel 6.2, första stycket, första, andra och tredje strecksatsen

                  Artikel 8.2, första stycket, a, b och c

                  Artikel 6.2, andra stycket

                  Artikel 8.2, andra stycket

                  Artikel 6.3

                  Artikel 8.3

                  Artikel 7, första strecksatsen

                  Artikel 9 a

                  Artikel 7, andra strecksatsen

                  Artikel 9 b

                  Artikel 8

                  Artikel 10

                  Artikel 9.1

                  Artikel 11.1

                  Artikel 9.2, första och andra strecksatsen

                  Artikel 11.2 a och b

                  Artikel 10.1

                  —

                  Artikel 10.2

                  Artikel 12

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  Artikel 14

                  Artikel 11

                  Artikel 15

                  Bilaga I

                  Bilaga I

                  Bilaga II

                  Bilaga II

                  —

                  Bilaga III

                  —

                  Bilaga IV


title: Rådets direktiv 2005/71/EG av den 12 oktober 2005 om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte

text:
               3.11.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 289/15

      RÅDETS DIREKTIV 2005/71/EG
   av den 12 oktober 2005
   om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.3 a och artikel 63.4 i detta,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionen framhöll i januari 2000 nödvändigheten av att, som led i en strävan att stärka och skapa struktur i den europeiska forskningspolitiken, skapa ett europeiskt område för forskningsverksamhet, som centralt moment i gemenskapens framtida insatser på detta område.

               (2)

               Europeiska rådet i Lissabon i mars 2000, som godkände det europeiska området för forskningsverksamhet, uppställde målet att gemenskapen senast 2010 skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi.

               (3)

               Globaliseringen av ekonomin kräver större rörlighet för forskare, en insikt som kom till uttryck i sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet (4), när gemenskapen ytterligare ökade möjligheterna för forskare från tredjeländer att delta i forskningsprogrammen.

               (4)

               Europeiska gemenskapen beräknas senast 2010 behöva 700 000 forskare för att nå det av Europeiska rådet i Barcelona i mars 2002 fastställda målet att 3 % av BNP skall investeras i forskning. Detta mål kräver en rad samverkande åtgärder, exempelvis att öka de ungas intresse för en vetenskaplig karriär, främja kvinnors deltagande i vetenskaplig forskning, öka möjligheterna till utbildning och rörlighet inom forskningen, förbättra karriärmöjligheterna för forskare inom gemenskapen och göra gemenskapen mer öppen för tredjelandsmedborgare som kan komma i fråga för inresa och vistelse i forskningssyfte.

               (5)

               Syftet med detta direktiv är att bidra till att målen uppnås genom att stödja tredjelandsmedborgares inresa, vistelse och rörlighet i forskningssyfte under längre tid än tre månader, så att gemenskapen får ökad attraktionskraft bland forskare i hela världen och stärker sin ställning som ett internationellt forskningscentrum.

               (6)

               Genomförandet av detta direktiv bör inte stimulera till kunskapsflykt från länder med framväxande ekonomi eller utvecklingsländer. Kompletterande åtgärder för att främja att forskarna återvänder till sina ursprungsländer och för att främja forskares rörlighet bör vidtas i partnerskap med ursprungsländerna i en strävan att skapa en övergripande migrationspolitik.

               (7)

               För att uppnå målen i Lissabonprocessen är det också viktigt att främja rörligheten inom unionen för forskare som är EU-medborgare och särskilt forskare från de medlemsstater som anslöt sig 2004, i syfte att bedriva vetenskaplig forskning.

               (8)

               Med tanke på den öppenhet som förändringarna i världsekonomin framtvingar och de krav som uppfyllelsen av målet att 3 % av BNP skall investeras i forskning sannolikt kommer att medföra, bör de forskare från tredjeländer som kan vara berättigade enligt direktivet utses enligt en bred definition som bygger på forskarnas behörighet och det forskningsprojekt som de avser att genomföra.

               (9)

               De insatser som måste göras för att uppnå detta treprocentiga mål gäller till stor del den privata sektorn, som följaktligen måste rekrytera fler forskare under de kommande åren, varför de forskningsorgan som kan omfattas av direktivet finns inom såväl den offentliga som den privata sektorn.

               (10)

               Varje medlemsstat bör se till att regelbundet uppdaterad och så uttömmande information som möjligt offentliggörs, särskilt via Internet, om enligt detta direktiv godkända forskningsorgan med vilka forskare kan ingå mottagningsavtal och om de villkor och förfaranden för inresa och vistelse på medlemsstatens territorium i forskningssyfte som har antagits enligt detta direktiv.

               (11)

               Det är lämpligt att underlätta forskares inresa och vistelse genom att inrätta ett förfarande för inresa och vistelse som är oberoende av forskarnas rättsförhållande till det mottagande forskningsorganet och genom att inte längre utöver uppehållstillstånd kräva arbetstillstånd. Medlemsstaterna kan tillämpa liknande bestämmelser för tredjelandsmedborgare som i samband med ett forskningsprojekt ansöker om inresa och vistelse för att undervisa vid en institution för högre utbildning i enlighet med nationell lagstiftning eller administrativ praxis.

               (12)

               Samtidigt bör de hävdvunna vägarna för inresa och vistelse (såsom arbete och praktik) bibehållas, särskilt för doktorander som bedriver forskning som studerande, vilka bör undantas från detta direktivs tillämpningsområde och vilka omfattas av rådets direktiv 2004/114/EG av den 13 december 2004 om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete (5).

               (13)

               Det särskilda förfarandet för forskare bygger på att forskningsorganen samarbetar med medlemsstaternas behöriga myndigheter på invandringsområdet. Forskningsorganen ges en central roll i förfarandet för inresa och vistelse i syfte att underlätta och påskynda inresa och vistelse i gemenskapen för forskare från tredjeländer, samtidigt som medlemsstaterna behåller sina befogenheter i frågor som rör polisens utlänningskontroll.

               (14)

               Forskningsorganen, som förhandsgodkänns av medlemsstaterna, bör kunna ingå ett mottagningsavtal med tredjelandsmedborgare som avser att genomföra forskningsprojekt. Medlemsstaterna utfärdar ett uppehållstillstånd på grundval av mottagningsavtalet, om villkoren för inresa och vistelse är uppfyllda.

               (15)

               För att öka gemenskapens attraktionskraft bland forskare från tredjeländer bör dessa under sin vistelse på en rad områden beviljas samma sociala och ekonomiska rättigheter som medborgarna i den mottagande medlemsstaten och ha möjlighet att undervisa vid institutioner för högre utbildning.

               (16)

               Detta direktiv innebär en mycket viktig förbättring av den sociala tryggheten, eftersom principen om icke-diskriminering även är tillämplig direkt på personer som kommer till en medlemsstat direkt från ett tredjeland. Direktivet bör dock ändå inte ge upphov till ytterligare rättigheter utöver de som redan föreskrivs i den befintliga gemenskapslagstiftningen i fråga om social trygghet för tredjelandsmedborgare som omfattas av vissa gränsöverskridande bedömningsgrunder mellan medlemsstaterna. Vidare bör det genom direktivet inte beviljas rättigheter i situationer som inte omfattas av gemenskapslagstiftningen, till exempel avseende familjemedlemmar som är bosatta i ett tredjeland.

               (17)

               Det är viktigt att främja rörligheten för tredjelandsmedborgare som beviljas rätt till inresa och vistelse för att bedriva vetenskaplig forskning som en möjlighet att utveckla och konsolidera kontakter och nätverk mellan partner och fastställa rollen för det europeiska området för forskningsverksamhet över hela världen. Forskare bör kunna utnyttja denna rörlighet på de villkor som fastställs i detta direktiv. Villkoren för att utnyttja rörligheten enligt detta direktiv bör inte påverka de nuvarande reglerna för erkännande av resehandlingars giltighet.

               (18)

               Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att underlätta och främja fortsatt sammanhållning av forskarnas familjer, i enlighet med rådets rekommendation av den 12 oktober 2005 om underlättande av inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare som skall bedriva forskning i Europeiska gemenskapen (6).

               (19)

               I familjesammanhållningens och rörlighetens intresse bör familjemedlemmar kunna ansluta sig till forskaren i en annan medlemsstat på de villkor som anges i medlemsstatens nationella lagstiftning, dit även medlemsstatens skyldigheter enligt bilaterala eller multilaterala avtal hör.

               (20)

               Innehavare av uppehållstillstånd bör i princip ha tillåtelse att lämna in en ansökan om inresa och vistelse medan de befinner sig på den berörda medlemsstatens territorium.

               (21)

               Medlemsstaterna bör ha rätt att ta ut en avgift av sökanden för handläggningen av ansökan om uppehållstillstånd.

               (22)

               Detta direktiv bör under inga omständigheter påverka tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland (7).

               (23)

               Målen för detta direktiv – införandet av ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i medlemsstaterna under en period som överstiger tre månader i syfte att genomföra ett forskningsprojekt inom ramen för ett mottagningsavtal med ett forskningsorgan – kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna, särskilt inte i fråga rörlighet mellan medlemsstaterna, och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Gemenskapen har därför rätt att vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (24)

               Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna i detta direktiv utan diskriminering på grund av kön, ras, hudfärg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

               (25)

               Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

               (26)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet ”Bättre lagstiftning” kommer medlemsstaterna att uppmanas att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som såvitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (27)

               I enlighet med artikel 3 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, meddelade Irland i en skrivelse av den 1 juli 2004 sin önskan att delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv.

               (28)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i nämnda protokoll, deltar inte Förenade kungariket i antagandet av detta direktiv, som därför inte är bindande för eller tillämpligt i Förenade kungariket.

               (29)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som fogas till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som därför inte är bindande för eller tillämpligt i Danmark.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I
   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
   Artikel 1
   Syfte
   I detta direktiv anges villkoren för inresa och vistelse i medlemsstaterna för forskare från tredjeländer som avser att under mer än tre månader genomföra ett forskningsprojekt inom ramen för mottagningsavtal med forskningsorgan.
   Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

               a)

                  tredjelandsmedborgare: varje person som inte är unionsmedborgare enligt artikel 17.1 i fördraget.

               b)

                  forskning: skapande arbete som bedrivs systematiskt för att höja den totala kunskapsnivån, bland annat kunskap om människan, kulturen och samhället, samt användning av dessa kunskaper för nya tillämpningar.

               c)

                  forskningsorgan: varje form av offentlig eller privat organisation som bedriver forskning, och som enligt detta direktiv har godkänts av en medlemsstat i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning eller administrativa praxis.

               d)

                  forskare: en tredjelandsmedborgare (med lämplig högskoleexamen som ger tillträde till doktorandutbildning) som väljs ut av ett forskningsorgan för att genomföra ett forskningsprojekt där ovannämnda examen normalt krävs.

               e)

                  uppehållstillstånd: varje tillstånd som försetts med beteckningen ”forskare” och som utfärdats av en medlemsstats myndigheter och ger en tredjelandsmedborgare rätt att vistas lagligen på medlemsstatens territorium, i enlighet med artikel 1.2 a i förordning (EG) nr 1030/2002.

         Artikel 3
   Tillämpningsområde
   1.   Detta direktiv skall tillämpas på tredjelandsmedborgare som ansöker om att få resa in på en medlemsstats territorium i syfte att genomföra ett forskningsprojekt.
   2.   Detta direktiv skall inte tillämpas på

               a)

               tredjelandsmedborgare som befinner sig i en medlemsstat för att söka internationellt skydd eller inom ramen för ordningar för tillfälligt skydd,

               b)

               tredjelandsmedborgare som ansöker om rätt att vistas i en medlemsstat i egenskap av studerande i den mening som avses i direktiv 2004/114/EG i syfte att bedriva forskning och därigenom erhålla en doktorsexamen,

               c)

               tredjelandsmedborgare som är föremål för ett utvisningsbeslut, men där uppskov med verkställigheten har beviljats på grund av faktiska eller rättsliga omständigheter,

               d)

               forskare som av ett forskningsorgan har lånats ut till ett annat forskningsorgan i en annan medlemsstat.

         Artikel 4
   Förmånligare bestämmelser
   1.   Detta direktiv skall inte påverka förmånligare bestämmelser i

               a)

               bilaterala eller multilaterala avtal mellan å ena sidan gemenskapen eller gemenskapen och dess medlemsstater och å andra sidan ett eller flera tredjeländer,

               b)

               bilaterala eller multilaterala avtal mellan en eller flera medlemsstater och ett eller flera tredjeländer.

         2.   Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att införa eller bibehålla bestämmelser som är mer förmånliga för de personer som direktivet skall tillämpas på.
   KAPITEL II
   FORSKNINGSORGAN
   Artikel 5
   Godkännande
   1.   Varje forskningsorgan som vill ta emot en forskare inom ramen för det förfarande för inresa och vistelse som fastställs i detta direktiv skall ha förhandsgodkänts för detta ändamål av den berörda medlemsstaten.
   2.   Forskningsorganet skall godkännas i enlighet med de förfaranden som anges i medlemsstaternas nationella lagstiftning eller administrativa praxis. Ansökningar om godkännande från både offentliga och privata organ skall utformas i enlighet med dessa förfaranden och grundas på deras uppdrag enligt lag eller i förekommande fall på deras stadgeenliga ändamål tillsammans med uppgifter som styrker att de bedriver forskning.
   Forskningsorganet skall godkännas för minst fem år. I undantagsfall får medlemsstaterna ge godkännande för en kortare tid.
   3.   Medlemsstaterna får i enlighet med nationell lagstiftning begära ett skriftligt åtagande från forskningsorganet som innebär att om forskaren olagligen stannar kvar på den berörda medlemsstatens territorium skall ovannämnda organ stå för återbetalningen av de kostnader för hans eller hennes vistelse och återresa som betalats av den medlemsstatens offentliga medel. Forskningsorganets ekonomiska ansvar skall upphöra senast sex månader efter det att mottagningsavtalet har löpt ut.
   4.   Medlemsstaterna får föreskriva att det godkända organet, inom två månader från den dag då mottagningsavtalet löpte ut, skall bekräfta för de behöriga myndigheter som medlemsstaterna har utsett för ändamålet att arbetet har bedrivits inom vart och ett av de forskningsprojekt för vilka ett mottagningsavtal har undertecknats på grundval av artikel 6.
   5.   De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall offentliggöra och regelbundet uppdatera förteckningar över de forskningsorgan som godkänts i enlighet med detta direktiv.
   6.   En medlemsstat får bland annat vägra att förlänga eller besluta att återkalla godkännandet av ett forskningsorgan som inte längre uppfyller villkoren i punkterna 2, 3 och 4, eller om godkännandet har erhållits på falska grunder, eller om forskningsorganet har ingått ett mottagningsavtal med en tredjelandsmedborgare på ett bedrägligt eller försumligt sätt. Om den berörda medlemsstaten inte ger eller återkallar sitt godkännande, får det berörda forskningsorganet förbjudas att ansöka om ett nytt godkännande i upp till fem år från det att beslutet om att återkalla eller inte förlänga godkännandet offentliggjordes.
   7.   Medlemsstaterna får i sin nationella lagstiftning besluta om följderna av ett återkallande av godkännandet eller en vägran att förlänga godkännandet för befintliga mottagningsavtal som ingåtts i enlighet med artikel 6 och hur detta påverkar de berörda forskarnas uppehållstillstånd.
   Artikel 6
   Mottagningsavtal
   1.   Ett forskningsorgan som vill ta emot en forskare skall ingå ett mottagningsavtal med denne, varigenom forskaren åtar sig att genomföra det aktuella forskningsprojektet och forskningsorganet åtar sig att ta emot forskaren, utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 7.
   2.   Ett forskningsorgan får ingå mottagningsavtal endast om följande villkor är uppfyllda:

               a)

               Forskningsprojektet har godtagits av forskningsorganets behöriga myndigheter, efter kontroll av följande:

                           i)

                           Syftet med den planerade forskningen, forskningsprojektets längd och tillgång till den finansiering som behövs för att genomföra projektet.

                           ii)

                           Forskarens kvalifikationer i förhållande till forskningens syfte; kvalifikationerna skall styrkas med en vidimerad kopia av kvalifikationerna, i enlighet med artikel 2 d.

               b)

               Forskaren skall under varje månad av sin vistelse ha tillgång till tillräckliga medel motsvarande det minimibelopp som medlemsstaten har offentliggjort för ändamålet, så att kostnaderna för uppehälle och återresa är täckta utan att medlemsstatens sociala biståndssystem behöver utnyttjas.

               c)

               Forskaren skall under sin vistelse ha en sjukförsäkring som täcker alla risker som medborgare i den berörda medlemsstaten i normala fall får täckta.

               d)

               I mottagningsavtalet skall forskarnas rättsliga förhållanden och arbetsvillkor specificeras.

         3.   Efter det att mottagningsavtalet har undertecknats, kan forskningsorganet i enlighet med nationell lagstiftning åläggas att förse forskaren med ett personligt intyg om att organet åtar sig att stå för de kostnader som avses i artikel 5.3.
   4.   Mottagningsavtalet skall automatiskt upphöra att gälla om forskaren inte beviljas rätt till inresa och vistelse eller om rättsförhållandet mellan forskaren och forskningsorganet upphör.
   5.   Forskningsorganet skall utan dröjsmål underrätta den myndighet som medlemsstaterna har utsett för ändamålet om varje omständighet som kan hindra genomförandet av detta mottagningsavtal.
   KAPITEL III
   FORSKARES INRESA OCH VISTELSE
   Artikel 7
   Villkor för inresa och vistelse
   1.   En tredjelandsmedborgare som ansöker om tillstånd till inresa och vistelse för de syften som anges i detta direktiv skall

               a)

               visa upp en giltig resehandling enligt nationell lagstiftning; medlemsstaterna får kräva att resehandlingen skall vara giltig minst så länge som uppehållstillståndet varar,

               b)

               uppvisa ett undertecknat mottagningsavtal med ett forskningsorgan i enlighet med artikel 6.2, och

               c)

               vid behov uppvisa ett kostnadsåtagande som utfärdats av forskningsorganet i enlighet med artikel 6.3, och

               d)

               inte bedömas utgöra ett hot mot den allmänna ordningen och säkerheten eller folkhälsan.

         Medlemsstaterna skall kontrollera att alla villkor i leden a, b, c och d har uppfyllts.
   2.   Medlemsstaterna får också kontrollera på vilka villkor mottagningsavtalet har grundats och ingåtts.
   3.   När kontrollerna i punkterna 1 och 2 har slutförts med positivt resultat, skall forskaren tillåtas resa in på medlemsstatens territorium för att arbeta i enlighet med mottagningsavtalet.
   Artikel 8
   Uppehållstillståndets giltighetstid
   Medlemsstaterna skall utfärda ett uppehållstillstånd för minst ett år och skall förlänga det om villkoren i artiklarna 6 och 7 fortsätter att vara uppfyllda. Om forskningsarbetet planeras pågå under kortare tid än ett år, skall uppehållstillståndet utfärdas för en tid som motsvarar forskningsprojektets längd.
   Artikel 9
   Familjemedlemmar
   1.   Om en medlemsstat beslutar att bevilja uppehållstillstånd för en forskares familjemedlemmar skall deras uppehållstillstånd utfärdas för samma tid som det uppehållstillstånd som utfärdats till forskaren om giltighetstiden för deras resehandlingar medger det. I vederbörligen motiverade fall kan uppehållstillståndet för forskarens familjemedlemmar förkortas.
   2.   Utfärdande av uppehållstillstånd för familjemedlemmarna till den forskare som beviljats rätt till inresa och vistelse i en medlemsstat skall inte vara avhängigt av kravet på en minimiperiod för forskarens vistelse.
   Artikel 10
   Beslut om att återkalla eller att inte förlänga uppehållstillståndet
   1.   Medlemsstaterna får återkalla eller vägra att förlänga ett uppehållstillstånd som utfärdats på grundval av detta direktiv om det har erhållits på falska grunder eller om det visar sig att innehavaren inte uppfyllde eller inte längre uppfyller villkoren för inresa och vistelse enligt artiklarna 6 och 7 eller att syftet med innehavarens vistelse är ett annat än det för vilket inresa och vistelse beviljades.
   2.   Medlemsstaterna får återkalla eller vägra att förlänga ett uppehållstillstånd av hänsyn till allmän ordning och säkerhet eller folkhälsan.
   KAPITEL IV
   FORSKARES RÄTTIGHETER
   Artikel 11
   Undervisning
   1.   Forskare som beviljats inresa och vistelse enligt detta direktiv får undervisa i enlighet med nationell lagstiftning.
   2.   Medlemsstaterna får fastställa ett högsta antal timmar eller dagar för undervisningen.
   Artikel 12
   Likabehandling
   Innehavaren av ett uppehållstillstånd skall ha rätt till samma behandling som landets medborgare när det gäller

               a)

               erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis i enlighet med relevanta nationella förfaranden,

               b)

               arbetsvillkor, inräknat löne- och uppsägningsvillkor,

               c)

               de grenar av social trygghet som anges i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (8). De särskilda bestämmelserna i bilagan till rådets förordning (EG) nr 859/2003 av den 14 maj 2003 om utvidgning av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) nr 574/72 till att gälla de medborgare i tredje land som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa bestämmelser (9) skall tillämpas i enlighet därmed,

               d)

               skatteförmåner,

               e)

               tillgång till varor och tjänster och leveranser av allmänt tillgängliga varor och tjänster.

         Artikel 13
   Rörlighet mellan medlemsstaterna
   1.   En tredjelandsmedborgare som i enlighet med detta direktiv har beviljats rätt till inresa och vistelse som forskare får också utföra en del av sin forskning i en annan medlemsstat enligt de villkor som fastställs i denna artikel.
   2.   Om forskaren vistas högst tre månader i en annan medlemsstat, får forskningen utföras på grundval av det mottagningsavtal som har ingåtts i den första medlemsstaten, förutsatt att han eller hon har tillräckliga medel i den andra medlemsstaten och att han eller hon inte anses utgöra ett hot mot allmän ordning och säkerhet eller mot folkhälsan i den andra medlemsstaten.
   3.   Om forskaren vistas längre än tre månader i en annan medlemsstat får medlemsstaterna begära ett nytt mottagningsavtal för forskning i den medlemsstaten. Villkoren enligt artiklarna 6 och 7 skall under alla omständigheter uppfyllas gentemot den berörda medlemsstaten.
   4.   Om det enligt tillämplig lagstiftning krävs visering eller uppehållstillstånd för att utnyttja rörligheten skall sådan visering eller sådant tillstånd beviljas i god tid inom en period som inte hindrar att forskningen fullföljs, samtidigt som de behöriga myndigheterna ges tillräcklig tid att behandla ansökningarna.
   5.   Medlemsstaterna får inte kräva att forskaren lämnar deras territorium för att lämna in ansökningar om visering eller uppehållstillstånd.
   KAPITEL V
   FÖRFARANDE OCH INSYN
   Artikel 14
   Ansökningar om rätt till inresa och vistelse
   1.   Medlemsstaterna skall avgöra huruvida ansökningar om uppehållstillstånd skall lämnas in av forskaren eller av det berörda forskningsorganet.
   2.   Ansökan skall prövas och behandlas när den berörda tredjelandsmedborgaren vistas utanför den medlemsstat där han eller hon vill få rätt till inresa och vistelse.
   3.   Medlemsstaterna får, i enlighet med sin nationella lagstiftning, godta en ansökan som lämnats in när den berörda tredjelandsmedborgaren redan befinner sig på deras territorium.
   4.   Den berörda medlemsstaten skall på alla sätt underlätta för den tredjelandsmedborgare som har lämnat in en ansökan och uppfyller villkoren i artiklarna 6 och 7 att erhålla de viseringar som krävs.
   Artikel 15
   Rättssäkerhetsgarantier
   1.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall anta ett beslut om den fullständiga ansökan så snart som möjligt och när så är lämpligt påskynda handläggningen.
   2.   Om de upplysningar som lagts fram till stöd för ansökan är otillräckliga kan prövningen av ansökan avbrytas, och de behöriga myndigheterna skall underrätta sökanden om eventuella kompletterande upplysningar som krävs.
   3.   Alla beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd skall delges den berörda tredjelandsmedborgaren i enlighet med delgivningsförfarandena enligt tillämplig nationell lagstiftning. I delgivningen skall det anges vilka eventuella prövningsförfaranden som föreligger och tidsfristerna för rättsliga åtgärder.
   4.   Om en ansökan avslås eller ett uppehållstillstånd som har utfärdats enligt detta direktiv återkallas skall den berörda personen ha rätt att överklaga inför den berörda medlemsstatens myndigheter.
   KAPITEL VI
   SLUTBESTÄMMELSER
   Artikel 16
   Rapportering
   Kommissionen skall med jämna mellanrum, och första gången senast tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft, rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv i medlemsstaterna, och skall vid behov föreslå nödvändiga ändringar.
   Artikel 17
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 12 oktober 2007
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 18
   Med avvikelse från bestämmelserna i kapitel III skall medlemsstaterna inte vara skyldiga att utfärda tillstånd enligt detta direktiv i form av uppehållstillstånd under en period på upp till två år efter den dag som avses i artikel 17.1.
   Artikel 19
   Ingenting i detta direktiv skall påverka Irlands rätt att upprätthålla de arrangemang för ”den gemensamma resezonen” i enlighet med det protokoll om tillämpning av vissa inslag i artikel 14 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen på Förenade kungariket och Irland som genom Amsterdamfördraget fogas till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.
   Artikel 20
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 21
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

      Ufärdat i Luxemburg den 12 oktober 2005.

            På rådets vägnar

            C. CLARKE

            Ordförande

      (1)  Yttrandet avgivet den 12 april 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 120, 20.5.2005, s. 60.

      (3)  EUT C 71, 22.3.2005, s. 6.

      (4)  Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (2002–2006) (EGT L 232, 29.8.2002, s. 1). Beslutet ändrat genom beslut nr 786/2004/EG (EUT L 138, 30.4.2004, s. 7).

      (5)  EUT L 375, 23.12.2004, s. 12.

      (6)  Se sidan 26 i detta nummer av EUT.

      (7)  EGT L 157, 15.6.2002, s. 1.

      (8)  EUT L 149, 5.7.1971, s. 2. Förordningen senast ändrad genom Europarlamentets och rådets förordning (EG) nr 647/2005 (EUT L 117, 4.5.2005, s. 1.)

      (9)  EUT L 124, 20.5.2003, s. 1.