Avis juridique important

|

31977L0093

Rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 026 , 31/01/1977 s. 0020 - 0054 "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 17 s. 0003  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 11 s. 0121  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 11 s. 0121  Finsk specialutgåva Område 3 Volym 8 s. 0006  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 8 s. 0006

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna (77/93/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Växtodlingen är mycket viktig för gemenskapen.Växtodlingens avkastning minskar ständigt genom påverkan av skadegörare.Det är absolut nödvändigt att skydda växter mot skadegörare inte bara för att undvika en minskning av avkastningen, utan också för att öka produktiviteten inom jordbruket.De åtgärder som vidtas av medlemsstaterna i syfte att systematiskt utrota skadegörare i medlemsstaterna skulle bara ha en begränsad effekt om inte skyddsåtgärder samtidigt vidtogs mot deras införsel.Behovet av sådana åtgärder har länge insetts. De har varit föremål för många nationella bestämmelser och internationella avtal, däribland Internationella växtskyddskonventionen av den 6 december 1951 som slöts inom Förenta nationernas livsmedels- och lantbruksorganisation och som är av världsomfattande intresse.Internationella växtskyddskonventionen och det nära samarbetet mellan staterna inom Växtskyddsorganisatio nen för Europa och Medelhavet har i viss mån redan resulterat i en harmonisering av lagarna om växtskydd.Oberoende av detta internationella samarbete krävs en närmare harmonisering av bestämmelserna mot införsel av skadegörare till gemenskapens medlemsstater.Det är nödvändigt att vidta gemensamma skyddsåtgärder mot att skadegörare förs in från icke-medlemsländer och att omorganisera kontrollen av växtskyddet i samband med att handelshinder och -kontroller inom gemenskapen gradvis undanröjs.I detta avseende består en av de viktigaste åtgärderna i att utarbeta en förteckning över de mycket farliga skadegörare, vilkas införsel till medlemsstaterna helt måste förbjudas och även en lista över de skadegörare vars införsel måste förbjudas om de förekommer på vissa växter eller växtprodukter.Förekomst av en del av dessa skadegörare kan inte kontrolleras effektivt när växter eller växtprodukter förs in från länder där skadegörarna förekommer. Det är därför nödvändigt att i en så begränsad omfattning som möjligt fastställa förbud mot införsel av vissa växter och växtprodukter, eller att bestämmelser fastställs om att särskilda kontroller skall göras i produktionslandet.Beroende på särskilda omständigheter är vissa andra skadegörare av betydelse endast för vissa medlemsstater. Det är tillräckligt att ge dessa medlemsstater möjlighet att låta dessa skadegörare omfattas av gemenskapens bestämmelser om växtskydd.I handeln inom gemenskapen görs för närvarande en växtskyddskontroll av alla växter, växtprodukter och andra föremål inte bara i avsändarlandet utan också i bestämmelselandet. Det är önskvärt att kontrollerna i bestämmelselandet gradvis avskaffas och att kontrollerna i avsändarlandet görs obligatoriska och strängare för att införsel av skadegörare till bestämmelselandet så långt som möjligt skall kunna hindras.Om resultatet av den växtskyddskontroll som utförs i den avsändande medlemsstaten är tillfredsställande, måste ett sundhetscertifikat, utformat efter den modell som infördes genom Internationella växtskyddskonventionen, i allmänhet utfärdas.För att ytterligare onödiga kontroller skall kunna undvikas, måste bestämmelser fastställas enligt vilka sundhetscertifikat för återutförsel under vissa omständigheter kanutfärdas för försändelser med sundhetscertifikat som kommer frånandra medlemsstater.Om en växtskyddskontroll som utförs i den avsändande medlemsstaten utgör en garanti för att produkterna är fria från skadegörare, är det möjligt att avskaffa de systematiska kontroller som utförs i den mottagande medlemsstaten.Dessa systematiska kontroller kan endast avskaffas gradvis och först då medlemsstaterna har förtroende för att kontrollsystemet fungerar i de avsändande medlemsstaterna.I detta avseende förefaller det berättigat att under en period om fyra år efter anmälan av detta direktiv fortsättningsvis tillåta systematiska kontroller i bestämmelselandet, medan alla andra bestämmelser i detta direktiv måste vara införlivade i de nationella lagarna vid utgången av det andra året efter denna anmälan.Vid utgången av denna period om fyra år kommer de växtskyddskontroller som utförs i bestämmelselandet beträffande frukt, grönsaker och potatis, med undantag av utsädespotatis, inte längre att tillåtas, förutom av särskilda anledningar eller med viss begränsning, med undantag av vissa formella kontroller.Sådana växtskyddskontroller måste begränsas till införsel av produkter med ursprung i icke-medlemsländer och till de fall där det föreligger starka bevis på att någon av växtskyddsbestämmelserna inte har iakttagits. I alla andra fall får endast tillfälliga kontroller tillåtas.Det är nödvändigt att medlemsstaterna, i fråga om införsel av produkter från icke-medlemsländer, kräver kontroller åtminstone av de huvudsakliga bärarna av skadegörare.Det är också nödvändigt att fastställa att medlemsstater under vissa förhållanden kan göra undantag från vissa bestämmelser.Om överhängande fara för införsel eller spridning av skadegörare föreligger måste medlemsstaterna också ha rätt att vidta sådana skyddsåtgärder som inte anges i detta direktiv.I synnerhet i det fallet är det lämpligt att medlemsstaterna har ett nära samarbete med kommissionen genom Ständiga kommittén för fytosanitära frågor som infördes genom beslut 76/894/EEG(3).De av gemenskapens bestämmelser som handlar om växtskyddsåtgärder påverkas i princip inte av detta direktiv. Detta gäller också medlemsstaternas växtskyddsbestämmelser omskydd mot sådana skadegörare som vanligtvis angriper växter eller växtprodukter i lager, och vissa andra av medlemsstaternas växtskyddsbestämmelser om både nationella och importerade produkter.I de franska utomeuropeiska departementen skiljer sig situationen från den i andra delar av gemenskapen på grund av förhållandena som helhet betraktat, som beror på klimat, jordbruksproduktion, skadegörare och handelsmönster. Inte förrän bestämmelserna i detta direktiv har justerats på lämpligt sätt kan de tillämpas i fråga om ovannämnda departement.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv gäller skyddsåtgärder mot införsel av skadegörare på växter eller växtprodukter till medlemsstaterna från andra medlemsstater eller från icke-medlemsländer.2. Detta direktiv är inte tillämpligt för de franska utomeuropeiska departementen.Artikel 2 1. I detta direktiv avses meda) växter: levande växter och levande växtdelar, inklusive färska frukter och fröer,b) växtprodukter: produkter från växter som är obearbetade eller som genomgått en enkel bearbetning, såtillvida att de inte är växter,c) plantering: alla förfaranden att placera växter så att deras framtida tillväxt, reproduktion eller förökning säkras,d) skadegörare: skadliga organismer på växter eller växtprodukter, som hör till djur- eller växtriket, eller virus, mykoplasma eller andra sjukdomsalstrande organismer,e) officiellt uttalande: uttalande som görs av ledamöter av den officiella växtskyddsmyndigheten eller, under deras ansvar, av andra tjänstemän.2. Detta direktiv gäller trä endast i den mån det har kvar hela eller en del av sin naturliga rundade yta, med eller utan bark.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de skadegörare som anges i bilaga 1 del A.2. Punkt 1 skall inte tillämpas under perioden från och med den 16 oktober till och med den 30 april för svaga angrepp på snittblommor av de skadegörare som anges i bilaga 1 del A a 1 och A a 4.Enligt förfarandet i artikel 16 får medlemsstater på begäran bemyndigas att förkorta den ovan nämnda perioden.3. Punkt 1 skall inte tillämpas för svaga angrepp på frukt av de skadegörare som anges i bilaga 1 del A b 3. Punkt 1 skall emellertid tillämpas under perioden från och med den 1 maj till och med den 15 september om skadegöraren är ung och rörlig.4. Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de växter och växtprodukter som anges i bilaga 2 del A om de är angripna av de skadegörare som anges i den delen av bilagan för ifrågavarande växt eller växtprodukt.5. Medlemsstaterna får förbjuda införsel till sina områden av de skadegörare som anges i bilaga 2 del A, vare sig de förs in separat eller om de förekommer på andra föremål än de som anges i den delen av bilagan för ifrågavarande skadegörare.6. De medlemsstater som anges i bilaga 1 del B och i bilaga 2 del B får förbjuda införsel till sina områden av:a) de skadegörare som anges i bilaga 1 del B och som anges invid statens namn,b) e växter och växtprodukter som anges i bilaga 2 del B invid statens namn, om de är angripna av de skadegörare som anges i den delen av bilagan.7. Medlemsstaterna får föreskriva att separat införsel till deras områden av andra organismer än de som anges i bilagorna 1 och 2 och som kan anses vara skadliga skall förbjuda seller kräva särskilt tillstånd.Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de växter eller växtprodukter som anges i bilaga 3 del A, om de har sitt ursprung i de länder som anges i den delen av bilagan.2. Medlemstaterna fåra) förbjuda införsel till sina områden av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 3 del B invid medlemsstatens namn,b) kräva att de andra medlemsstaterna, från vilka de växter eller växtprodukter som anges i bilaga 3 del A, med undantag av de som anges i punkterna 9 och 10, införs till deras områden, företer ett officiellt certifikat av vilket produkternas ursprungsland framgår.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 4 del A, om inte de särskilda krav som anges i den delen av bilagan uppfylls.2. Medlemsstaterna fåra) föreskriva att de särskilda krav som anges i bilaga 4 del A punkterna 1, 2, 3 eller 5 också skall tillämpas för icke medlemsländer som inte anges i bilagan, om dessa inte ställer motsvarande villkor för trä med ursprung i de länder som anges i den delen av bilagan,b) förbjuda införsel till sina områden av de växter som anges i bilaga 4 del B invid ländernas namn, om de särskilda villkor som anges i den delen av bilagan inte uppfylls,c) kräva av de andra medlemsstaterna, från vilka de växtprodukter som anges i bilaga 4 del A punkterna 1, 2, 3 och 5 förs in till deras områden, att de företer ett officiellt certifikat av vilket produkternas ursprungsland framgår.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall, åtminstone för införsel till en annan medlemsstat av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 5, fastställa att dessa och deras emballage skall ha undergått en noggrann officiell kontroll, antingen av hela försändelsen eller genom representativa stickprov och, om nödvändigt, att transportfordonen också skall undergå en officiell kontroll för att följande skall kunna säkerställas:a) Att de inte är angripna av de skadegörare som anges i bilaga 1 del A.b) Att de, då det gäller de växter och växtprodukter som anges i bilaga 2 del A, inte är angripna av skadegörare som anges för växterna och växtprodukterna i den delen av bilagan.c) Att de, då det gäller de växter och växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 4 del A, uppfyller särskilda krav somanges i den delen av bilagan.2. Medlemsstaterna skall fastställa de kontrollåtgärder som avses i punkt 1 för att säkerställa att artikel 3.5, 3.6 och 3.7 eller artikel 5.2 efterlevs, om bestämmelsemedlemsstaten begagnar sig av en av de valmöjligheter som avses i ovan nämnda artiklar.3. Medlemsstaterna skall fastställa att de fröer som anges i bilaga 4 del A och som skall föras in till en annan medlemsstat skall kontrolleras officiellt för att säkerställa att de uppfyller ifrågavarande särskilda krav som anges i den delen av bilagan.Artikel 7 1. Om villkoren i artikel 6, på grundval av den kontroll som fastställs i den artikeln, anses vara uppfyllda, skall ett sundhetscertifikat utfärdas enligt modellen i bilaga 8 del A på åtminstone ett av de officiella språken i gemenskapen, helst det språk som används i bestämmelsemedlemsstaten. För andra föremål skall orden "växter eller växtprodukter som beskrivs" på certifikatet ersättas med orden "föremål som beskrivs".2. Medlemsstaterna skall fastställa att de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 5 inte får föras in till en annan medlemsstat om de inte åtföljs av ett sundhetscertifikat utfärdat i enlighet med punkt 1. Sundhetscertifikatet får inte utfärdas tidigare än 14 dagar före den dag då växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen lämnar den avsändande medlemsstaten.3. De åtgärder som medlemsstaterna skall vidta för tillämpningen av artikel 6.3 skall bestämmas i enlighet med artikel 16 före utgången av den period som anges i artikel 20.1 b.Artikel 8 1. Om ingen av omständigheterna i punkt 2 föreligger, skall medlemsstaterna fastställa att de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 5 och som har förts in till deras områden från en medlemsstat och som skall föras in till en annan medlemsstats område skall undantas från ytterligare kontroll i enlighet med artikel 6, om de åtföljs av ett sundhetscertifikat från en medlemsstat, utfärdat enligt modellen i bilaga 8 del A.2. Om växter, växtprodukter eller andra föremål från en medlemsstat har delats upp i mindre partier, eller lagrats, eller fått nytt emballage i en annan medlemsstat, och sedan förs in till en tredje medlemsstat, skall den andra medlemsstaten fritas från att göra en ny kontroll i enlighet med artikel 6, om det officiellt fastställts att produkterna på den statens område inte har varit utsatta för någon smittorisk som kan ge anledning att ifrågasätta om villkoren i artikel 6 har följts. I detta fall skall ett sundhetscertifikat för återutförsel enligt modellen i bilaga 8 del B utfärdas på åtminstone ett av gemenskapens officiella språk, helst det språk som används i bestämmelsemedlemsstaten. Detta certifikat måste fogas till det sundhetscertifikat som utfärdats av den första medlemsstaten eller till en bestyrkt kopia av detta. Detta certifikat får kallas "sundhetscertifikat för återutförsel".Ett sundhetscertifikat för återutförsel får inte utfärdas mer än 14 dagar före den dag då växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen lämnar det återutförande medlemslandet.3. Punkterna 1 och 2 skall också tillämpas om växter, växtprodukter eller andra föremål förs in i flera medlemsstater efter varandra. Om i det fallet fler än ett certifikat för återutförsel har utfärdats måste produkterna åtföljas av följande dokument:a) Det senaste sundhetscertifikatet eller en bestyrkt kopia av detta.b) Det senaste sundhetscertifikatet för återutförsel.c) De sundhetscertifikat för återutförsel som föregår det certifikat som anges i b eller bestyrkta kopior av dessa.Artikel 9 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att de växter, växtprodukter och andra föremål som har sitt ursprung i en annan medlemsstat eller i en icke-medlemsstat och som anges i bilaga 4 del A, med undantag av punkterna 1, 2, 3 b, 4 b, 5, 6, 35 och 36, inte får föras in till en annan medlemsstat om de inte, utöver de certifikat som avses i artiklarna 7 och 8, åtföljs av ett officiellt sundhetscertifikat i enlighet med modellen i bilaga 8 del A, utfärdat i ursprungslandet, eller av en bestyrkt kopia av detta certifikat.2. Punkt 1 skall även tillämpas vid införsel av de växter och växtprodukter som anges i bilaga 4 del B till de medlemsstater som anges i den delen av bilagan för de växterna och växtprodukterna i fråga.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att de växter som anges i bilaga 6 och som förs in till deras områden måste desinficeras effektivt mot San José-sköldlusen vid ankomsten. Desinficering skall dock inte krävas om risk för spridning av San José-sköldlusen inte behöver befaras.2. Enligt förfarandet i artikel 16 kan medlemsstaterna på begäran få tillstånd att kräva att de växter som anges i punkt 1 måste desinficeras innan de släpps in på deras områden.Artikel 11 1. Medlemsstaterna får föreskriva att växter, växtprodukter och andra föremål och deras emballage och transportfordon skall undergå en kontroll vid införseln till deras områden från en annan medlemsstat, för att säkerställa att de förbud och begränsningar som fastställs i artiklarna 3, 4 och 5 följs. Medlemsstaterna skall övervaka att dessa växter, växtprodukter och andra föremål, om deras införsel inte är förbjuden enligt artikel 3, 4 eller 5, inte är underställda förbud eller begränsningar i förbindelse med växtskyddsåtgärder, utom oma) certifikaten i artiklarna 4, 5, 7, 8 eller 9 inte företes,b) växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen inte införs på en av de föreskrivna införselorterna,c) växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen inte underställs en officiell kontroll enligt punkt 3 så som det fastställs i bestämmelserna,d) dessa förbud eller begränsningar fastställs på grundval av artikel 18.2. De får inte kräva någon ytterligare uppgift på sundhetscertifikatet.3. I fråga om frukt, grönsaker och potatis, med undantag för utsädespotatis, får medlemsstaterna utöver en officiell kontroll av identiteten och av de krav som tillåts enligt punkt 1, inte föreskrivasystematiska officiella kontroller av att bestämmelserna i artikel 3 och 5 efterföljs, utom oma) det finns särskilda skäl att anta att någon av de bestämmelserna inte har följts,b) de växter som anges ovan har ursprung i ett ickemedlemsland och den kontroll som fastställs i artikel 12.1 a inte redan har utförts i en annan medlemsstat.I alla andra fall skall officiella kontroller av frukt, grönsaker och potatis, med undantag av utsädespotatis, utföras endast sporadiskt, genom stickprov. De skall anses vara sporadiska om de utförs på högst en tredjedel av de försändelser som införs från en viss medlemsstat och görs med en så jämn spridning som möjligt över tiden och över alla produkter.4. Om det vid tidpunkten för införsel konstateras att en del av en försändelse med växter, växtprodukter eller andra föremål är angripna av de skadegörare som anges i bilagorna 1 och 2, skall införseln av den andra delen inte förbjudas, förutsatt att den inte misstänks vara angripen och förutsatt att det det kan antas vara uteslutet att skadegörare skulle ha spritt sig under uppdelningen av försändelsen.5. Medlemsstaterna skall föreskriva att de sundhetscertifikat, eller sundhetscertifikat för återutförsel, som företes när växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen förs in till deras områden, skall ha stämplats av den behöriga myndigheten, och av stämpeln skall framgå åtminstone myndighetens namn och datum för införseln.Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall, åtminstone angående införsel till deras områden av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 5 och som kommer från ick-emedlemsländer, föreskrivaa) att dessa växter, växtprodukter och andra föremål och deras emballage skall undergå en noggrann officiell kontroll, antingen av hela försändelsen eller genom representativa stickprov och, om nödvändigt, att transportfordonen också skall kontrolleras officiellt för att följande skall kunna säkerställas:- Att de inte är angripna av de skadegörare som anges i bilaga 1 del A.- Att de, rörande de växter och växtprodukter som anges i bilaga 2 del A, inte är angripna av de skadegörare som anges för växterna och växtprodukterna i den delen av bilagan.- Att de, rörande de växter och växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga 4 del A, uppfyller de särskilda krav som anges för växterna och växtprodukterna i den delen av bilagan.b) att de måste åtföljas av de certifikat som avses i artiklarna 4, 5, 7, 8 eller 9 och att sundhetscertifikatet inte får vara utfärdat tidigare än 14 dagar före den dag då växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen lämnar det avsändande landet.2. Punkt 1 skall tillämpas i de fall som avses i artiklarna 6.3 och 7.3.3. Punkt 1 a skall inte tillämpas om växter, växtprodukter eller andra föremål förs in till en medlemsstat via en annan medlemsstat som redan har utfört den kontroll som avses i punkt 1 a.4. Medlemsstaterna får utsträcka tillämpningen av åtgärderna i artikel 8 till försändelser som kommer från icke-medlemsländer.Artikel 13 Rådet skall på förslag av kommissionen anta de ändringar som skall göras till bilagorna.Artikel 14 1. Förutsatt att det inte föreligger någon risk för att skadegörare sprids får medlemsstaternaa) föreskriva allmänna undantag eller undantag i enskilda falli) från artikel 4.1 i fråga om en avkortning av den period som föreskrivs i bilaga 3 del A 8,ii) från artiklarna 4.1, 10 och 12 i fråga om transitering överderas områden och direkt handel mellan två platser på en medlemsstats område via ett annat lands område,iii) från artikel 12, om växterna och växtprodukterna eller de andra föremålen avsänds direkt från en annan medlemsstat till deras områden via ett icke-medlemslands område,iv) från artiklarna 5, 10 och 12 i fråga om- flyttgods,- små kvantiteter av växter eller växtprodukter, livsmedel och djurfoder, om de är avsedda för ägarens eller mottagarens bruk i icke-industriella och icke-kommersiella syften eller är avsedda för konsumtionunder transporten,- växter från jordlotter som ligger inom ett annat lands gränsområde, som utnyttjas av boende i närheten eller av jordbruksfastigheter inom deras gränsområde,- växter som är avsedda för plantering eller för förökning på jordlotter som ligger inom deras gränsområde och som utnyttjas av boende i närheten eller av jordbruksfastigheter inom ett annat lands gränsområde.b) föreskriva om undantag i enskilda falli) från artiklarna 3.1 och 12, under perioden från och med den 1 maj till och med den 15 oktober, i fråga om de skadegörare som anges i bilaga 1 del A a 1 och del A a 4, i fall av svagt angripna snittblommor,ii) från artiklarna 3.1 och 12, under perioden från och med den 1 november till och med den 31 mars, i fråga om de skadegörare som anges i bilaga 1 del A a 2, i fall av svagt angripen frukt,iii) från artiklarna 3.1, 3 och 12, i fall av frukt som är mer än svagt angripen av San José-sköldlusen,iv) från artikel 3.3 andra meningen och artikel 12,v) från artiklarna 3.4 och 12, i fall av vissa växter eller växtprodukter som är svagt angripna av vissa skadegörare, om dessa skadegörare redan finns inom gemenskapen.c) föreskriva om undantag i enskilda fall och utan att det påverkar tillämpningen av det förfarande som avses i punkt 2i) från artiklarna 3 och 4.1 i fråga om de krav som avses i bilaga 3 del A 8 och från artiklarna 5 och 12 i experimentellt eller vetenskapligt syfte och för sorturval.ii) från artikel 5.1 och tredje strecksatsen i artikel 12.1 i fråga om det krav som anges i bilaga 4 delarna A 1 och A 5.iii) från artikel 5.1 och tredje strecksatsen i artikel 12.1 a, i fråga om det krav som anges i bilaga 4 del A 25 för utsädespotatis, förutsatt att det krävs ett officiellt uttalande om att de har sitt ursprung i områden där inga symtom på angrepp har registrerats av virus som anges i bilaga 1 del A e 2 efter ingången av den senaste avslutade växtperioden.2. I de undantag som fastställs i punkt 1 c skall medlemsstaterna omedelbart informera de andra medlemsstaterna och kommissionen om bestämmelser i lagar och andra författningar som antas i detta sammanhang. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 16 får, senast sex månader efter det att de ovan nämnda bestämmelserna antagits, ett beslutfattas om huruvida de skall upphävas eller ändras.3. I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 får medlemsstater på begäran bemyndigas att fastställa undantag från artikel 4.1 såtillvida som sådana undantag inte tillåts enligt punkt 1.4. I de undantag som fastställs i punkterna 1 b, 1 c och 3 skall det i varje enskilt fall krävas ett officiellt uttalande om att villkoren för att bevilja undantaget är uppfyllda.5. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om de undantag som de har beviljat i enlighet med punkterna 1 c eller 3. Kommissionen skall varje år anmäla denna information till de andra medlemsstaterna.I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 får medlemsstater befrias från att anmäla denna information.6. Medlemsstater får fastställa undantag från artiklarna 5, 6, 7, 8 och 9 för införsel av växter, växtprodukter och andra föremål till en annan medlemsstat om den sistnämnda fritar avsändarlandet från att tillämpa ovannämnda artiklar.Artikel 15 1. Om en medlemsstat anser att det föreligger en överhängande fara för att skadegörare, också sådana som inte nämns i bilagorna, skall föras in eller spridas på dess område, kan den vidta kompletterande tillfälliga åtgärder som är nödvändiga för att skydda den från denna fara. Den skall omedelbart informera de andra medlemsstaterna och kommissionen om de åtgärder som den vidtagit och ange orsakerna till dessa.2. Enligt förfarandet i artikel 17 skall det beslutas om huruvida de åtgärder som har vidtagits av medlemsstaten bör upphävas eller ändras. Fram till dess ett beslut har fattats, antingen av rådet eller av kommissionen, enligt ovan nämnda förfarande, får medlemsstaten hålla fast vid de åtgärder som den har vidtagit.Artikel 16 1. När det förfarande som föreskrivs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden omedelbart hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för fytosanitära frågor, nedan kallad "kommittén", antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.2. I kommittén skall medlemsstaternas röster vägasenligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall lägga fram ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande de frågor som skall undersökas är. Yttranden skall avges med en majoritet på 41 röster.4. Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen själv utan dröjsmål anta och genomföra det. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådetvilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall anta förslaget med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att ärendet mottagits skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och skall genomföra dem omedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 17 1. När förfarandet som föreskrivs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden omedelbart hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för fytosanitära frågor, nedan kallad "kommittén", antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.2. I kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall lägga fram ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar. Yttranden skall avges med en majoritet på 41 röster.4. Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen utan dröjsmål anta och genomföra det. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall anta förslaget med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att ärendet mottagits skall kommissionen själv besluta att deföreslagna åtgärderna skall vidtas och skall genomföra demomedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 18 1. Detta direktiv påverkar inte gemenskapens bestämmelser om kraven på växtskydd för växter och växtprodukter, utom då det föreskriver eller uttryckligen tillåter striktare krav i detta avseende.2. Enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 16 får medlemsstater bemyndigas att anta särskilda växtskyddsbestämmelser då växter eller växtprodukter förs in på deras områden i den mån sådana åtgärder är fastställda också för inhemsk produktion.3. Medlemstaterna får vidta särskilda växtskyddsåtgärder mot de skadegörare som vanligtvis angriper växter eller växtprodukter i lager då det gäller införsel till deras områden av växter eller växtprodukter, i synnerhet de som anges i bilaga 7 och av deras emballage eller de fordon som transporterar dem.Artikel 19 Rådets direktiv 69/466/EEG av den 8 december 1969 om kontroll av San José-sköldlusen(4) ändras på följande sätt:a) I artikel 7 skall följande punkt 2 läggas till och den nuvarande texten i den artikeln skall betecknas punkt 1:"2. Punkt 1 skall inte gälla svagt angripna försändelser av färsk frukt."b) I artikel 10.1 a, 10.1 b och 10.1 c skall hänvisningar till artikel 7 ändras så att de hänvisar till "artikel 7.1".Artikel 20 1. Medlemsstater skall inom följande tidsperioder sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv:a) För de begränsningar som fastställs i artikel 11.3, inomen period på fyra år efter dess anmälan.b) För de andra bestämmelserna i detta direktiv inom en period på två år efter dess anmälan.2. Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om alla de lagar och andra författningar som antas vid genomförandet av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta.Artikel 21 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1976.På rådets vägnarA. P. L. M. M. van der STEEOrdförande(1) EGT nr 187, 9.11.1965, s. 2900/65.(2) Yttrande avgivet den 13 oktober 1965.(3) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 25.(4) EGT nr L 323, 24.12.1969, s. 5.BILAGA 1 A. SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL MÅSTE FÖRBJUDAS I ALLA MEDLEMSSTATERa) Levande organismer från djurriket, på alla utvecklingsstadier1. Cacoecimorpha pronubana (Hb.)2. Ceratitis capitata (Wied.)3. Conotrachelus nenuphar (Herbst)4. Epichoristodes acerbella (Walk.) Diak.5. Hylurgopinus rufipes Eichh.6. Hyphantria cunea (Drury)7. Laspeyresia molesta (Busck)8. Popillia japonica Newman9. Rhagoletis cingulata (Loew)10. Rhagoletis fausta (Osten Sacken)11. Rhagoletis pomonella (Walsh)12. Scaphoideus luteolus Van Duz.13. Scolytus multistriatus (Marsh.)14. Scolytus scolytus (F.)15. Spodoptera littoralis (Boisd.)16. Spodoptera litura (F.)b) Organismer från djurriket, på alla utvecklingsstadier, om det inte är bevisat att de är döda1. Heterodera pallida Stone2. Heterodera rostochiensis Woll.3. Quadraspidiotus perniciosus (Comst.)c) Bakterier1. Aplanobacter populi Ridé2. Corynebacterium sepedonicum (Spieck. och Kotth.) Skapt. och Burkh.3. Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.d) Kryptogamer1. Angiosorus solani Thirum. och O'Brien [= Thecaphorasolani (Barrus)]2. Ceratocystis fagacearum (Bretz) Hunt3. Ceratocystis ulmi (Buism.) C. Moreau4. Chrysomyxa arctostaphyli Diet.5. Cronartium comptoniae Arthur6. Cronartium fusiforme Hedgc. och Hunt ex Cumm.7. Cronartium quercuum (Berk.) Miyabe ex Shirai8. Endocronartium harknessii (J. P. Moore) Y. Hiratsuka [= Peridermiumharknessii (J. P. Moore)]9. Endothia parasitica (Murrill) P. J. och H. W. Anderson10. Guignardia laricina (Saw.) Yamamoto och Ito11. Hypoxylon pruinatum (Klotzsche) Cke.12. Melampsora farlowii (Arthur) Davis13. Melampsora medusae Thüm. [=M. albertensis Arthur]14. Mycosphaerella populorum Thomp. (Septoria musiva Peck)15. Ophiostoma (Ceratocystis) roboris C. Georgescu och I. Teodoru16. Poria weirii Murr.17. Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc.e) Virus och mykoplasma1. Skadegörande virus och mykoplasma hos Cydonia Mill., Fragaria (Tourn.) L., Ligustrum L., Malus Mill., Populus L., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rosa L., Rubus L., Syringa L.2. Virus och mykoplasma hos potatis (Solanum tuberosum L.)a) Potato spindle tuber virusb) Potato yellow dwarf virusc) Potato yellow vein virusd) Andra skadegörande virus och mykoplasma såtillvida som de inte finns inom gemenskapen3. Rose wilt4. Tomato bunchy top virus5. Tomato ring spot virus6. Skadegörande virus och mykoplasma hos vinstockar (Vitis L. partim)7. Floemnekros hos Ulmus L.f) Fanerogamer- Arceuthobium spp. (icke-europeiska arter)B. SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL FÅR FÖRBJUDAS I VISSA MEDLEMSSTATERa) Levande organismer från djurriket, på alla utvecklingsstadier>Plats för tabell>b) Bakterier>Plats för tabell>c) Kryptogamer>Plats för tabell>d) Virus>Plats för tabell>BILAGA 2 A. SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL MÅSTE FÖRBJUDAS I ALLA MEDLEMSSTATER OM DE FÖREKOMMER PÅ VISSA VÅXTER ELLER VÄXTPRODUKTERa) Levande organismer från djurriket, I alla utvecklingsstadier >Plats för tabell>b) Bakterier>Plats för tabell>c) Kryptogamer>Plats för tabell>d) Virus och mykoplasma>Plats för tabell>B. SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL FÅR FÖRBJUDAS I VISSA MEDLEMSSTATER OM DE FÖREKOMMER PÅ VISSA VÄXTER ELLER VÄXTPRODUKTERa) levande organismer från djurriket, i alla utvecklingsstadier>Plats för tabell>b) Bakterier>Plats för tabell>c) Kryptogamer>Plats för tabell>BILAGA 3 A. VÄXTER OCH VÄXTPRODUKTER VILKAS INFÖRSEL MÅSTE FÖRBJUDAS I ALLA MEDLEMSSTATER>Plats för tabell>B. VÄXTER OCH VÄXTPRODUKTER VILKAS INFÖRSEL FÅR FÖRBJUDAS I VISSA MEDLEMSSTATER>Plats för tabell>BILAGA 4 A. SÄRSKILDA KRAV SOM MÅSTE FASTSTÄLLAS AV ALLA MEDLEMSSTATER FÖR INFÖRSEL AV VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL>Plats för tabell>B. SÄRSKILDA KRAV SOM FÅR STÄLLAS AV VISSA MEDLEMSSTATER FÖR INFÖRSEL AV VÄXTER OCH VÄXTPRODUKTER>Plats för tabell>BILAGA 5 Växter, växtprodukter och andra föremål som måste genomgå en växtskyddskontroll i ursprungs- eller avsändarlandet innan de tillåts föras in i en medlemsstat1. Växter, planterade eller avsedda för plantering, dock inte fröer och akvarieväxter2. Följande växtdelar:a) Snittblommor och växtdelar avsedda för prydnadsändamål:CastaneaChrysanthemumDianthusGladiolusPrunusQuercusRosaSalixSyringaVitisb) Färsk frukt avCitrus limon, dock inte citroner [Citrus limon (L.) Burm och Citrus medica L.]CydoniaMalusPrunusPyrus3. Potatisknölar (Solanum tuberosum L.)4. Trä av- Castanea, Quercus och Ulmus,- Barrträd med ursprung i länder utanför Europa,- Populus, med ursprung i länder på den amerikanska kontinenten.5. Jord- som innehäller växtdelar eller humus, varvid torv inte anses som växtdelar eller humus,- som är vidhängande eller tillförd till växterna.BILAGA 6 Växter som måste desinfekterasVäxter av släktena Acacia, Acer, Amelanchier, Chaenomeles, Cotoneaster, Crataegus, Cydonia, Euonymus, Fagus, Juglans, Ligustrum, Maclura, Malus, Populus, Prunus, Ptelea, Pyrus, Ribes, Rosa, Salix, Sorbus, Symphoricarpus, Syringa, Tilia, Ulmus och Vitis, dock inte frukter, fröer och växtdelar som används för prydnadsändamål.BILAGA 7 Växter och växtprodukter för vilka särskilda arrangemang får tillämpas1. Spannmål och därav hårledda produkter.2. Torkade baljväxter.3. Maniokrötter och därav härledda produkter.4. Rester från produktion av vegetabiliska oljor.BILAGA 8 A. MODELL SUNDHETSCERTIFIKATNr. .VÄXTSKYDDSMYNDIGHETi: .till: VÄXTSKYDDSMYNDIGHET(ER)i: .BESKRIVNING AV FÖRSÄNDELSEExportörens namn och adress: .Mottagarens namn och adress: .Antal och beskrivning av förpackningar: .Märkning: .Ursprungsort: .Angivet transportmedel: .Angiven införselort: .Angiven kvantitet och varubeskrivning: .Växternas botaniska namn: .Härmed intygas att de växter eller växtprodukter som beskrivs ovan har kontrollerats och befunnits vara fria från karantänsskadegörare, och väsentligen fria från andra farliga skadegörare, och att de anses vara förenliga med kraven i de rådande växtskyddsbestämmelserna i det importerande landet.BEFRIELSE FRÅN SKADEGÖRARE OCH/ELLER DESINFEKTIONDatum: . Behandling: .Kemikalie (aktiv substans): .Varaktighet och temperatur: .Koncentration: .Ytterligare uppifter: .Ytterligare uppgifter: .Utfärdat i: . Utfärdat av (namn): .. .Datum: .(Organisationens stämpel) (Underskrift)B. MODELL SUNDHETSCERTIFIKAT FÖR ÅTERUTFÖRSELNr. .VÄXTSKYDDSMYNDIGHETi: . (återutförselland)till: VÄXTSKYDDSMYNDIGHET(ER)i: . (bestämmelseland (-länder))BESKRIVNING AV FÖRSÄNDELSEExportörens namn och adress: .Mottagarens namn och adress: .Antal och beskrivning av förpackningar: .Märkning: .Ursprungsort: .Angivet transportmedel: .Angiven införselort: .Angiven kvantitet och varubeskrivning: .Växternas botaniska namn: .Härmed intygas att de växter eller växtprodukter som beskrivs ovan har importerats till......................... (de återutförsellandet) från .. (ursprungslandet) med medföljande sundhetscertifikat nr .......,varav original   eller bekräftad kopia   bifogas detta certifikat, och att de är förpackade   ompackade   i ursprungliga emballage   i nytt emballage  , att de på grundval av originalet av sundhetscertifikatet   och en ytterligare kontroll   befunnits vara förenliga med kraven i de rådande växtskyddsbestämmelserna i det importerande landet, och att under lagringen i .................. (det återutförsellandet) har denna försändelse inte varit utsatt för smitto- eller infektionsfara.BEFRIELSE FRÅN SKADEGÖRARE OCH/ELLER DESINFEKTIONDatum: . Behandling: .Kemikalie (aktiv substans): .Varaktighet och temperatur: .Koncentration: .Ytterligare uppifter: .Ytterligare uppgifter: .Utfärdat i: . Utfärdat av (namn): .. .Datum: .(Organisationens stämpel) (Underskrift)  Sätt kryss i lämplig ruta


Avis juridique important

|

31992L0003

Rådets direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 035 , 12/02/1992 s. 0024 - 0028 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 11 s. 0010  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 11 s. 0010

RÅDETS DIREKTIV 92/3/EURATOM av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapenEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 31 och 32 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1), som har utarbetats efter yttrande från en grupp personer som har utsetts av Vetenskapliga och tekniska kommittén bland medlemsstaternas vetenskapliga experter.med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Den 2 februari 1959 antog rådet direktiv som fastställer de grundläggande normerna för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(4), ändrade genom direktiv 80/836/Euratom(5) och direktiv 84/467/Euratom(6).Enligt artikel 2 i direktiv 80/836/Euratom, skall dessa grundläggande normer bland annat vara tillämpliga på transporter av naturliga och icke naturliga radioaktiva ämnen.Enligt artikel 3 i direktiv 80/836/Euratom skall varje medlemsstat göra rapportering obligatorisk för de verksamheter som medför att en risk uppstår på grund av joniserande strålning. Mot bakgrund av eventuella faror och andra relevanta överväganden, skall det, i de fall en medlemsstat beslutar om detta, krävas godkännande före utförandet av sådana verksamheter.För att uppfylla kraven i artikel 3 i direktiv 80/836/Euratom har medlemsstaterna inom sina territorier infört ett system som fastställer de grundläggande normerna i enlighet med artikel 30 i Euratomfördraget. Medlemsstaterna skall därför även fortsättningsvis säkerställa en liknande skyddsnivå inom sina territorier genom interna kontroller på grundval av nationella regler som skall stå i överensstämmelse med gällande gemenskapskrav och internationella krav.För arbetstagarnas och befolkningens hälsoskydd är det för transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen nödvändigt att kräva ett system för godkännande för utförandet av transporten. Detta krav överensstämmer med gemenskapens subsidiaritetsprincip.Enligt Europaparlamentets resolution av den 6 juli 1988 om resultatet av arbetet i undersökningskommittén för hantering och transport av radioaktiva ämnen(7) behövs bland annat omfattande gemenskapsregler för att göra gränsöverskridande transporter av radioaktivt avfall till föremål för ett system av stränga kontroller och tillstånd från ursprung till lagring.Rådets direktiv 84/631/EEG av den 6 december 1984 om övervakning och kontroll inom Europeiska gemenskapen av gränsöverskridande transporter av farligt avfall(8) är inte tillämpligt på radioaktivt avfall.Genom beslut nr 90/170/EEG(9) har rådet beslutat att gemenskapen skall delta i Baselkonventionen av den 22 mars 1989 om kontroll av gränsöverskridande transporter och slutligt omhändertagande av farligt avfall. Konventionen i fråga är inte tillämplig på radioaktivt avfall.Alla medlemsstater har anslutit sig till Internationella atomenergiorganets (IAEA) tillämpningskodex vad avser internationell gränsöverskridande transport av radioaktivt avfall.Hanteringen av radioaktivt avfall gör det nödvändigt med övervakning och kontroll samt ett obligatoriskt och gemensamt anmälningsförfarande för transport av sådant avfall.Åtgärder för kontroll i efterhand av transporter är nödvändigt.De behöriga myndigheterna i de medlemsstater som är bestämmelseland bör ha möjlighet att invända mot transporter av radioaktivt avfall.Det är också önskvärt för de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland och den eller de medlemsstat/er som är transitland/länder att, under förutsättning av vissa kriterier, kunna fastställa villkor vad avser transport av radioaktivt avfall inom deras territorium.För att skydda människors hälsa och miljön mot de faror som sådant avfall ger upphov till, skall hänsyn tas till risker som uppstår utanför gemenskapen. Vad avser radioaktivt avfall som förs in i eller förs ut ur gemenskapen, skall därför det tredje land som utgör bestämmelseort eller ursprungsort och ett eller flera tredje länder som utgör transitland/länder tillfrågas och informeras samt skall ha gett sitt samtycke.Den fjärde AVS-EEG-konventionen undertecknad i Lomé den 15 december 1989 innehåller särskilda bestämmelser för export av radioaktivt avfall från gemenskapen till icke-medlemsstater som har undertecknat konventionen.Radioaktivt avfall kan innehålla radioaktiva ämnen enligt definitionen i kommissionens förordning (Euratom) nr 3227/76 av den 19 oktober 1976 om tillämpningen av bestämmelserna om Euratoms säkerhetskontroll(10) och transport av sådana ämnen skall vara föremål för den internationella konventionen om fysiskt skydd av kärnämne (IAEA 1980).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVDELNING I Räckvidd Artikel 1 1. Detta direktiv skall vara tillämpligt på transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen närhelst kvantiteter och koncentration överskrider de nivåer som har fastställts i artikel 4 a och 4 b i direktiv 80/836/Euratom.2. Särskilda bestämmelser vad avser återtransport av sådant avfall anges i avdelning IV.Artikel 2 I detta direktiv avses med- radioaktivt avfall: ämnen som innehåller eller är kontaminerade med radionuklider och för vilka det inte finns någon användning,- transport: transport av radioaktivt avfall från ursprungsorten till bestämmelseorten, inklusive lastning och lossning,- innehavare av radioaktivt avfall: en fysisk eller juridisk person som, innan en transport utförs, har det juridiska ansvaret för sådana ämnen och avser att transportera dem till en mottagare,- mottagare av radioaktivt avfall: en fysisk eller juridisk person som sådana ämnen transporteras till,- ursprungsort och bestämmelseort: orter som är belägna i två olika länder, antingen gemenskapens medlemsstater eller tredje land, följaktligen kallade "ursprungsland" och "bestämmelseland",- behöriga myndigheter: myndigheter som enligt ursprungs-, transit-, eller bestämmelseländernas lagar eller föreskrifter har befogenhet att genomföra det system av övervakning och kontroll som definieras i avdelning I IV. Dessa behöriga myndigheter skall utses enligt artikel 17.- sluten strålkälla: den innebörd som ges i direktiv 80/836/Euratom.Artikel 3 De förfaranden som behövs för transport skall följa gemenskapsbestämmelser, nationella bestämmelser och internationella avtal om transport av radioaktiva ämnen.AVDELNING II Transport mellan medlemsstater Artikel 4 En innehavare av radioaktivt avfall som avser att transportera sådant avfall eller vidta åtgärder för att utföra en sådan transport skall inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i ursprungslandet. Dessa behöriga myndigheter skall översända sådana ansökningar för godkännande till de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet och eventuella transitländer.För detta ändamål skall de använda det standarddokument som avses i artikel 20.Översändandet av dokumentet skall inte på något sätt påverka det påföljande beslut som avses i artikel 7.Artikel 5 1. En ansökan som avser mer än en transport kan översändas, förutsatt att- det radioaktiva avfall den avser i huvudsak har samma fysikaliska, kemiska och radioaktiva egenskaper, och- transporterna skall göras från samma innehavare till samma mottagare och inbegripa samma behöriga myndigheter, och- om transporterna berör tredje land, transit sker via samma gränsstation vid införsel till eller utförsel från gemenskapen och via samma gränsstation hos berörda tredje land, om inte de behöriga myndigheterna i fråga har träffat en annan överenskommelse.2. Tillståndet skall vara giltigt i högst tre år.Artikel 6 1. Senast två månader efter mottagandet av den korrekt ifyllda ansökan skall de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet och eventuella transitländer meddela de behöriga myndigheterna i ursprungslandet om de accepterar, om de ställer villkor som de anser nödvändiga eller om de vägrar att ge sitt godkännande.För detta ändamål skall de använda det standarddokument som avses i artikel 20.2. De villkor som medlemsstaternas behöriga myndigheter ställer, antingen det rör sig om ett transitland eller ett bestämmelseland, får inte vara strängare än de villkor som har fastställts för liknande transporter inom dessa stater och skall följa gällande internationella avtal.Vid vägran att ge godkännande, eller då villkor ställs för godkännande, skall anledningen för detta redovisas i enlighet med artikel 3.3. De behöriga myndigheterna i bestämmelselandet eller eventuella transitländer får begära att ytterligare en tid på högst en månad läggs till den period som anges i punkt 1 innan de tillkännager sin ståndpunkt.4. Om det när de perioder som anges i punkt 1 och om så är lämpligt punkt 3, har löpt ut inte har inkommit något svar från de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet eller de avsedda transitländerna, skall dessa länder anses ha gett sitt godkännande för den begärda transporten, om de inte, i enlighet med artikel 17, har informerat kommissionen om att de generellt sett inte accepterar detta automatiska förfarande vad avser godkännande.Artikel 7 Om alla de tillstånd som krävs för en transport har beviljats har de behöriga myndigheterna i ursprungslandet rätt att ge tillstånd till innehavaren av det radioaktiva avfallet att skicka iväg det; de skall informera de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet och i eventuella transitländer.För detta ändamål skall de använda det standarddokument som avses i artikel 20. Ytterligare krav som ställs på sådana transporter skall bifogas detta dokument.Detta tillstånd skall inte på något sätt påverka det ansvar som innehavaren, transportören, ägaren, mottagaren eller andra fysiska eller juridiska personer som berörs av transporten har.Artikel 8 Utan att det påverkar några andra dokument som skall bifogas enligt andra relevanta rättsliga bestämmelser skall de dokument som avses i artiklarna 4 och 6 åtfölja varje transport som omfattas av detta direktiv, inklusive de fall då, i enlighet med artikel 5, mer än en transport har godkänts.Då transporten sker per tåg skall de behöriga myndigheterna i alla berörda länder ha tillgång till dessa dokument.Artikel 9 1. Inom 15 dagar efter mottagandet skall mottagaren av det radioaktiva avfallet till de behöriga myndigheterna i sin medlemsstat sända ett bekräftelsebrev, varvid han skall använda det standarddokument som avses i artikel 20.2. De behöriga myndigheterna i bestämmelselandet skall sända kopior av bekräftelsen till de övriga länder som berörs av transporten. De behöriga myndigheterna i ursprungslandet skall sända en kopia av bekräftelsen till den ursprunglige innehavaren.AVDELNING III Import till och export från gemenskapen Artikel 10 1. Om avfall som omfattas av detta direktiv skall införas i gemenskapen från ett tredje land och bestämmelselandet är en medlemsstat, skall mottagaren inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten, varvid han skall använda det standarddokument som anges i artikel 20. Mottagaren skall agera som innehavare och de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet skall agera som om de var de behöriga myndigheterna i det ursprungsland som avses i avdelning II vad avser transitlandet/länderna.2. Om avfall som omfattas av detta direktiv skall införas i gemenskapen från ett tredje land och bestämmelselandet inte är en medlemsstat, skall den medlemsstat till vars territorium avfallet först införs i gemenskapen anses vara ursprungsland vad avser den transporten.3. För transporter som omfattas av punkt 1 skall den mottagare inom gemenskapen som transporten är avsedd för och, för transporter som omfattas av punkt 2, den person som har ansvaret för att hantera transporten inom den medlemsstat till vars territorium avfallet först förs in i gemenskapen, informera sina behöriga myndigheter i syfte att initiera lämpliga förfaranden.Artikel 11 De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inte tillåta transporter som går1. antingen tilla) en bestämmelseort söder om latitud 60° S,b) en stat som har undertecknat fjärde ACP-EEG-konventionen och som inte är medlem i gemenskapen, dock med beaktande av artikel 14.2. eller ett tredje land som, enligt ursprungslandets behöriga myndigheters åsikt i enlighet med de kriterier som anges i artikel 20, inte har de tekniska, juridiska eller administrativa resurserna för att hantera radioaktivt avfall på ett säkert sätt.Artikel 12 1. Då radioaktivt avfall skall exporteras från gemenskapen till ett tredje land, skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland kontakta myndigheterna i transportens bestämmelseland.2. Om alla villkor för transport är uppfyllda skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är ursprungsland ge innehavaren av det radioaktiva avfallet tillstånd att skicka i väg det, varvid de skall informera myndigheterna i bestämmelselandet om transporten.3. Detta tillstånd skall inte på något sätt påverka det ansvar som innehavaren, transportören, ägaren, mottagaren eller andra fysiska eller juridiska personer som berörs av transporten har.4. För transporten skall de standarddokument som anges i artikel 20 användas.5. Innehavaren av det radioaktiva avfallet skall meddela de behöriga myndigheterna i ursprungslandet att avfallet har nått sin bestämmelseort i det tredje landet inom två veckor efter ankomstdagen och skall ange den sista tullstation i gemenskapen som transporten passerade.6. Detta meddelande skall bekräftas av en anmälan eller ett intyg från mottagaren av det radioaktiva avfallet som uppger att avfallet har nått sin rätta bestämmelseort och anger den tullstation som passerades vid införseln till det tredje landet.AVDELNING IV Återtransport Artikel 13 Om användaren skickar tillbaka en sluten strålkälla till källans leverantör i ett annat land, skall den transporten inte omfattas av detta direktiv.Detta undantag skall dock inte vara tillämpligt på slutna strålkällor som innehåller klyvbara ämnen.Artikel 14 Detta direktiv skall inte påverka den rätt en medlemsstat eller ett företag i en medlemsstat, till vilket avfall skall exporteras för behandling, har att efter behandlingen skicka tillbaka avfallet till dess ursprungsland. Direktivet skall inte heller påverka den rätt en medlemsstat eller ett företag i den medlemsstaten, till vilken använt kärnbränsle skall exporteras för upparbetning har att skicka tillbaka avfall eller andra produkter från upparbetningen till dess ursprungsland.Artikel 15 1. Om en transport av radioaktivt avfall inte kan fullföljas eller om villkoren för transporten inte uppfylls enligt bestämmelserna i avdelning II, skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat från vilken transporten utgår säkerställa att det radioaktiva avfallet i fråga förs tillbaka till innehavaren av avfallet.2. Vid transport av radioaktivt avfall från ett tredje land till en bestämmelseort inom gemenskapen, skall de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som är bestämmelseland säkerställa att mottagaren av avfallet och den i ett tredje land etablerade innehavaren av avfallet förhandlar fram en klausul, enligt vilken innehavaren är skyldig att ta tillbaka avfallet om en transport inte kan fullföljas.Artikel 16 Den eller de medlemsstater som har godkänt transit för den första transporten kan inte vägra att godkänna återtransport i de fall som avses i- artikel 14, om återtransporten avser samma ämnen efter behandling eller upparbetning och om all relevant lagstiftning beaktas,- artikel 15, om återtransporten sker enligt samma villkor och specifikationer.AVDELNING V Bestämmelser vad avser förfarandet Artikel 17 Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1994 till kommissionen överlämna namn och adress för de behöriga myndigheterna, all information som behövs för att snabbt kunna kommunicera med dessa myndigheter samt eventuellt meddela att de inte accepterar det automatiska förfarandet vad avser godkännande, enligt artikel 6.4.Medlemsstaterna skall regelbundet meddela kommissionen alla ändringar av sådana uppgifter.Kommissionen skall lämna denna information, och alla ändringar av den, till alla behöriga myndigheter i gemenskapen.Artikel 18 Vartannat år, och första gången den 31 januari 1994, skall medlemsstaterna överlämna rapporter om genomförandet av detta direktiv till kommissionen.De skall komplettera dessa rapporter med information om situationen vad avser transporter inom deras respektive territorier.På grundval av dessa rapporter skall kommissionen förbereda en sammanfattande rapport till Europaparlament, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén.Artikel 19 Vid utförandet av de uppgifter som fastställs i artiklarna 18 och 20 skall kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté som skall vara sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer, med hänsyn till hur brådskande ärendet är, om nödvändigt genom omröstning.Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.Kommissionen skall ta största möjliga hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.Artikel 20 Det förfarande som fastställs i artikel 19 skall vara tillämpligt särskilt på- utarbetande och eventuell uppdatering av de standarddokument för ansökan om tillstånd som avses i artikel 4,- utarbetande och eventuell uppdatering av de standarddokument för godkännande som avses i artikel 6.1,- utarbetande och eventuell uppdatering av de standarddokument för bekräftelsebrev som avses i artikel 9.1,- uppställande av kriterier som gör det möjligt för medlemsstater att utvärdera om fordringarna för export av radioaktivt avfall har uppfyllts, enligt artikel 11.2,- utarbetande av den sammanfattande rapport som avses i artikel 18.AVDELNING VI Slutbestämmelser Artikel 21 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1994. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de centrala bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 22 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 februari 1992.På rådets vägnarJoão PINHEIROOrdförande(1) EGT nr C 210, 23.8.1990, s. 7.(2) EGT nr C 267, 14.10.1991, s. 210.(3) EGT nr C 168, 10.7.1990, s. 18.(4) EGT nr 11, 20.2.1959, s. 221/59.(5) EGT nr L 246, 17.9.1980, s. 1.(6) EGT nr L 265, 5.10.1984, s. 4.(7) EGT nr C 235, 12.9.1988, s. 70.(8) EGT nr L 326, 13.12.1984, s. 31. Direktivet senast ändrat genom direktiv 86/279/EEG (EGT nr L 181, 4.7.1986, s. 13).(9) EGT nr L 92, 7.4.1990, s. 52.(10) EGT nr L 363, 31.12.1976, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (Euratom) nr 220/90 (EGT nr L 22, 27.1.1990, s. 56).