Avis juridique important

|

31983L0648

Rådets femtonde direktiv 83/648/EEG av den 19 december 1983 om standardisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Uppskov med införandet av det gemensamma systemet för omsättningsskatt i Grekland

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 360 , 23/12/1983 s. 0049 - 0049 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0121  Spansk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0165  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0121  Portugisisk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0165

RÅDETS FEMTONDE DIREKTIV av den 19 december 1983 om standardisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Uppskov med införandet av det gemensamma systemet för omsättningsskatt i Grekland (83/648/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR UTFÄRDAT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskaperna, särskilt artiklarna 99 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:Grekiska regeringen underrättade den 19 juli 1983 kommissionen om att den av tekniska och ekonomiska skäl inte kunde införa det gemensamma systemet för mervärdeskatt till den 1 januari 1984, den dag som fastställs i artikel 145 jämförd med bilaga 12 till anslutningsakten av år 1979. Grekiska regeringen anhåller därför att införandet får skjutas upp två år.Det nuvarande grekiska skattesystemet är sådant att den grekiska regeringens begäran bör tillmötesgås av de angivna tekniska skälen.HÄRMED FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Vid första möjliga tillfälle, dock senast den 1 januari 1986, skall Grekland sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa direktiven 67/227/EEG(), 67/228/EEG(), 77/388/EEG() och varje annat direktiv, som är utfärdat eller som kommer att utfärdas, rörande det gemensamma systemet för mervärdeskatt.Artikel 2Kommissionen skall senast den 31 december 1984 förelägga rådet och Europaparlamentet en rapport om Greklands framsteg i arbetet att sätta i kraft de direktiv som anges i artikel 1.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till Grekland.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1983.På rådets vägnarG. VARFISOrdförande() Yttrande avgivet den 16 december 1983 (ännu inte offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning).() Yttrande avgivet den 15 december 1983 (ännu inte offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning).() EGT nr 71, 14.4.1967, s. 1301/67.() EGT nr 71, 14.4.1967, s. 1303/67.() EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1.


Avis juridique important

|

32003L0008

Rådets direktiv 2002/8/EG av den 27 januari 2003 om förbättring av möjligheterna till rättslig prövning i gränsöverskridande tvister genom fastställande av gemensamma minimiregler för rättshjälp i sådana tvister

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 026 , 31/01/2003 s. 0041 - 0047

Rådets direktiv 2002/8/EGav den 27 januari 2003om förbättring av möjligheterna till rättslig prövning i gränsöverskridande tvister genom fastställande av gemensamma minimiregler för rättshjälp i sådana tvisterEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 61.c och 67 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3),och av följande skäl:(1) Europeiska unionen har som mål att upprätthålla och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer garanteras. För att successivt kunna upprätta ett sådant område kommer gemenskapen att anta bland annat de åtgärder rörande civilrättsligt samarbete som har gränsöverskridande följder och är nödvändiga för att den inre marknaden skall fungera väl.(2) I enlighet med artikel 65 c i fördraget skall sådana åtgärder omfatta undanröjande av sådant som hindrar civilrättsliga förfaranden från att fungera väl, om nödvändigt genom att främja förenligheten mellan civilprocessrättsliga regler som är tillämpliga i medlemsstaterna.(3) Europeiska rådet i Tammerfors den 15-16 oktober 1999 uppmanade rådet att upprätta miniminormer för att säkerställa en tillräckligt hög nivå på rättshjälp i gränsöverskridande fall i hela unionen.(4) Alla medlemsstater är avtalsslutande parter i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna av den 4 november 1950. De frågor som avses i detta direktiv skall behandlas i enlighet med denna konvention och då i synnerhet principen om båda parters likställdhet i en tvist.(5) Direktivet syftar till att i gränsöverskridande tvister främja användningen av rättshjälp till personer som saknar tillräckliga medel, om denna hjälp är nödvändig för att ge dem en faktisk möjlighet att få sin sak prövad inför domstol. Den allmänt erkända rätten att få sin sak prövad inför domstol bekräftas i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.(6) Det faktum att en person som i egenskap av kärande eller svarande är inblandad i en tvist saknar tillgångar bör inte, lika lite som svårigheter i samband med tvister som har gränsöverskridande följder, utgöra hinder för den faktiska möjligheten till rättslig prövning.(7) Eftersom målen för detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.(8) Direktivets huvudsakliga syfte är att garantera en tillräcklig rättshjälpsnivå i gränsöverskridande tvister genom att fastställa vissa gemensamma miniminormer för rättshjälpen vid sådana tvister. Ett rådsdirektiv är det rättsliga instrument som är bäst lämpat för detta ändamål.(9) Direktivet gäller för gränsöverskridande tvister på privaträttens område.(10) Alla personer som är inblandade i en privaträttslig tvist som omfattas av detta direktiv måste kunna hävda sina juridiska rättigheter, även om de på grund av sin privatekonomiska situation inte kan bära rättegångskostnaderna. Rättshjälpen anses vara tillräcklig om den ger rättshjälpsmottagaren faktisk möjlighet till rättslig prövning i enlighet med villkoren i detta direktiv.(11) Rättshjälpen bör omfatta juridisk rådgivning i syfte att nå en uppgörelse innan rättsliga förfaranden inleds, juridiskt bistånd för att driva ett mål vid en domstol och företrädas vid domstol samt bidrag till eller befrielse från rättegångskostnaderna.(12) Det överlåts åt lagstiftningen i den medlemsstat där domstolen är belägen eller där verkställighet begärs att avgöra om rättegångskostnaderna omfattar de av motpartens kostnader som rättshjälpsmottagaren åläggs att betala.(13) Alla unionsmedborgare skall, oavsett var de har sin hemvist eller vanliga vistelseort på en medlemsstats territorium, ha möjlighet att erhålla rättshjälp i gränsöverskridande tvister om de uppfyller villkoren i detta direktiv. Detta gäller även medborgare i tredje land vilka vistas lagligen i en medlemsstat.(14) Medlemsstaterna bör ha rätt att själva fastställa de gränsvärden över vilka en person skall anses själv kunna bära rättegångskostnaderna enligt villkoren i detta direktiv. Dessa gränsvärden skall fastställas mot bakgrund av olika objektiva faktorer, t.ex. inkomster, kapital eller familjesituation.(15) Detta direktivs syfte kan dock inte uppnås om inte rättshjälpssökande ges möjlighet att visa att de inte kan bära rättegångskostnaderna trots att deras tillgångar överstiger det gränsvärde som bestämts av den medlemsstat där den behöriga domstolen är belägen. Vid bedömningen av huruvida rättshjälp skall beviljas på denna grund kan myndigheterna i den medlemsstat där den behöriga domstolen är belägen beakta information avseende huruvida den rättshjälpssökande uppfyller de ekonomiska urvalskriterierna i den medlemsstat där denne har sin hemvist eller vanliga vistelseort.(16) Möjligheten att i det enskilda fallet utnyttja andra mekanismer som ger faktisk möjlighet till rättslig prövning utgör inte en form av rättshjälp. Utnyttjandet av en sådan möjlighet kan emellertid motivera ett antagande om att personen i fråga kan bära rättegångskostnaderna trots sin ogynnsamma ekonomiska situation.(17) Medlemsstaterna bör ha möjlighet att avvisa ansökningar om rättshjälp om den rättsliga talan är uppenbart ogrundad eller på grund av omständigheterna i målet, förutsatt att juridisk rådgivning erbjuds och att möjligheterna till rättslig prövning garanteras. När medlemsstaterna fattar beslut om det välgrundade i en ansökan, får de avslå ansökningar om rättshjälp, om den rättssökande begär skadestånd för ryktesspridning men inte har lidit något materiellt eller finansiellt avbräck eller om ansökan gäller ett anspråk med direkt anknytning till den rättssökandes näringsverksamhet som egen företagare eller egenanställd.(18) Varken den komplicerade karaktären hos medlemsstaternas rättssystem eller skillnader dem emellan eller de kostnader som hänger samman med en tvists gränsöverskridande karaktär bör utgöra ett hinder för möjligheten till rättslig prövning. Rättshjälpen bör därför täcka de kostnader som direkt hänger samman med en tvists gränsöverskridande karaktär.(19) Vid överväganden om huruvida en person måste inställa sig vid domstolen bör en medlemsstats domstolar fullt ut beakta de möjligheter som erbjuds genom förordning (EG) nr 1206/2001 av den 28 maj 2001 om samarbete mellan medlemsstaternas domstolar i fråga om bevisupptagning i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur(4).(20) Om rättshjälp beviljas måste den täcka hela förfarandet, inbegripet kostnader i samband med att domen verkställs; rättshjälpsmottagaren bör erhålla fortsatt rättshjälp om antingen motparten eller rättshjälpsmottagaren överklagar domen, så länge som de villkor som har anknytning till de ekonomiska tillgångarna och det tvisten rör är uppfyllda.(21) Rättshjälp måste beviljas på samma villkor oavsett om det rör sig om traditionella domstolsförfaranden eller förfaranden utanför domstol, t.ex. medling, i de fall där lagstiftningen kräver anlitande av sådana förfaranden eller där sådana förfaranden har anvisats av en domstol.(22) Rättshjälp bör även beviljas för att verkställa officiella handlingar (actes authentiques) i en annan medlemsstat i enlighet med villkoren i detta direktiv.(23) Eftersom rättshjälp beviljas av den medlemsstat där den behöriga domstolen är belägen eller där verkställighet begärts, med undantag för juridisk rådgivning om den rättshjälpssökande inte har sin hemvist eller vanliga vistelseort i den medlemsstat där domstolen finns, skall den medlemsstaten tillämpa sin egen lagstiftning, i enlighet med principerna i detta direktiv.(24) Det är lämpligt att rättshjälp beviljas eller vägras av behörig myndighet i den medlemsstat där domstolen är belägen eller där en dom skall verkställas. Detta är fallet både när domstolen prövar målet i sak och då den först måste avgöra om den är behörig.(25) Det civilrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna bör organiseras så att informationen till allmänhet och jurister främjas och översändandet av ansökningar om rättshjälp från en medlemsstat till en annan förenklas och påskyndas.(26) De underrättelse- och förmedlingsmekanismer som det föreskrivs om i detta direktiv är utformade med mekanismerna i den europeiska överenskommelsen om översändande av ansökningar om rättshjälp, vilken undertecknades i Strasbourg 1977, nedan kallad "1977 års överenskommelse", som direkt förebild. Till skillnad från i 1977 års överenskommelse fastställs en tidsfrist för översändande av ansökningar om rättshjälp. En relativt kort tidsfrist bidrar till att rättsväsendet fungerar på avsett sätt.(27) Den information som överlämnas enligt detta direktiv bör omfattas av skydd. Eftersom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(5) och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet(6) är tillämpliga finns det inget behov av specifika bestämmelser om skydd av uppgifter i detta direktiv.(28) Ett standardformulär för ansökningar om rättshjälp och för översändande av ansökningar om rättshjälp i samband med gränsöverskridande tvister kommer att bidra till att göra förfarandena enklare och snabbare.(29) Vidare bör dessa ansökningsformulär och nationella ansökningsformulär finnas tillgängliga på europeisk nivå genom det europeiska rättsliga nätverkets informationssystem, som inrättades i enlighet med rådets beslut 2001/470/EG(7).(30) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(8).(31) Det bör anges att fastställandet av miniminormer vid gränsöverskridande tvister inte hindrar medlemsstaterna från att tillämpa mer gynnsamma bestämmelser gentemot rättshjälpssökande och -rättshjälps mottagare.(32) 1977 års överenskommelse och tilläggsprotokollet till den europeiska överenskommelsen om översändande av ansökningar om rättshjälp, undertecknat i Moskva 2001, skall även fortsättningsvis tillämpas på förbindelserna mellan medlemsstaterna och de tredje länder som är parter i överenskommelsen eller protokollet. Däremot har detta direktiv företräde framför bestämmelserna i överenskommelsen i fråga om förbindelserna mellan medlemsstaterna.(33) I enlighet med artikel 3 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning, fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, har dessa stater meddelat att de önskar delta i antagandet av detta direktiv.(34) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som varken är bindande för eller tillämpligt i Danmark.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL IRÄCKVIDD OCH DEFINITIONERArtikel 1Syfte och räckvidd1. Detta direktiv syftar till att förbättra möjligheterna till rättslig prövning i gränsöverskridande tvister genom att fastställa gemensamma minimiregler för rättshjälp i sådana tvister.2. Direktivet skall tillämpas i gränsöverskridande tvister på privaträttens område, oavsett domstolens karaktär. Det omfattar i synnerhet inte skattefrågor, tullfrågor och förvaltningsrättsliga frågor.3. I detta direktiv avses med termen "medlemsstat" samtliga medlemsstater med undantag av Danmark.Artikel 2Gränsöverskridande tvister1. I detta direktiv avses med "gränsöverskridande tvist" en tvist där den part som ansöker om rättshjälp inom ramen för detta direktiv har sin hemvist eller vanliga vistelseort i en annan medlemsstat än den medlemsstat där domstolen är belägen eller där avgörandet skall verkställas.2. I vilken medlemsstat en part har sin hemvist skall avgöras i enlighet med artiklarna 59 och 60 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område(9).3. Den relevanta tidpunkten för att avgöra om det föreligger en gränsöverskridande tvist är när ansökan lämnas in i enlighet med detta direktiv.KAPITEL IIRÄTT TILL RÄTTSHJÄLPArtikel 3Rätt till rättshjälp1. Fysiska personer som är inblandade i en tvist som omfattas av detta direktiv skall ha rätt till tillräcklig rättshjälp för att säkerställa att de får faktisk möjlighet till rättslig prövning i enlighet med villkoren i detta direktiv.2. Rättshjälp skall anses vara tillräcklig när den garanterara) juridisk rådgivning i avsikt att nå en uppgörelse innan ett rättsligt förfarande inleds,b) rättshjälp och representation vid domstol samt befrielse från eller bidrag till rättegångskostnaderna för rättshjälpsmottagaren, inbegripet de kostnader som avses i artikel 7 och arvoden till personer som fått i uppdrag av domstolen att vidta åtgärder under förfarandet.I de medlemsstater där den förlorande parten är skyldig att betala motpartens kostnader skall rättshjälpen, om rättshjälpsmottagaren förlorar målet, omfatta motpartens kostnader, under förutsättning att dessa kostnader skulle ha täckts av rättshjälpen om rättshjälpsmottagaren hade haft sin hemvist eller vanliga vistelseort i den medlemsstat där domstolen är belägen.3. Medlemsstaterna behöver inte tillhandahålla rättshjälp eller representation vid domstol i förfaranden som är speciellt anpassade för att parterna själva skall kunna föra sin talan, utom när domstolen eller någon annan behörig myndighet beslutar annorlunda i syfte att sörja för parternas likställdhet eller med hänsyn till fallets komplexitet.4. Medlemsstaterna får begära att rättshjälpsmottagarna skall bidra till kostnaderna för förfarandet i rimlig omfattning med beaktande av villkoren i artikel 5.5. Medlemsstaterna får föreskriva att den behöriga myndigheten får besluta att rättshjälpsmottagarna skall vara skyldiga att återbetala kostnaderna för rättshjälpen helt eller delvis, om deras ekonomiska situation har förbättrats betydligt eller om beslutet om att bevilja rättshjälp har fattats på grundval av oriktiga uppgifter från rättshjälpsmottagaren.Artikel 4Icke-diskrimineringMedlemsstaterna skall utan diskriminering bevilja rättshjälp till unionsmedborgare och till medborgare i tredje land vilka vistas lagligen i en medlemsstat.KAPITEL IIIVILLKOR FÖR RÄTTSHJÄLPEN OCH DESS OMFATTNINGArtikel 5Villkor beträffande ekonomiska tillgångar1. Medlemsstaterna skall bevilja rättshjälp till de personer som avses i artikel 3.1 och som på grund av sin ekonomiska situation helt eller delvis saknar förmåga att bära kostnaderna för de förfaranden som avses i artikel 3.2, för att ge dem faktisk möjlighet till rättslig prövning.2. En persons ekonomiska situation skall bedömas av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där domstolen är belägen, med hänsyn till olika objektiva faktorer, såsom inkomst, kapital eller familjesituation, samt en bedömning av tillgångarna hos personer som är ekonomiskt beroende av den sökande.3. Medlemsstaterna får fastställa gränsvärden, över vilka den rättshjälpssökande anses själv helt eller delvis kunna bära kostnaderna för de förfaranden som anges i artikel 3.2. Gränsvärdena skall fastställas på grundval av de kriterier som anges i punkt 2 i denna artikel.4. De gränsvärden som fastställts i enlighet med punkt 3 i denna artikel får inte hindra rättshjälpssökande som befinner sig över gränsvärdena från att beviljas rättshjälp om de visar att de inte kan bära kostnaderna för de förfaranden som avses i artikel 3.2 på grund av skillnader i levnadskostnaderna mellan den medlemsstat där den rättshjälpssökande har sin hemvist eller vanliga vistelseort och den medlemsstat där den behöriga domstolen är belägen.5. Rättshjälp behöver inte beviljas de rättshjälpssökande i den mån de i det enskilda fallet har faktisk tillgång till ett annat alternativ som täcker kostnaderna för de förfaranden som avses i artikel 3.2.Artikel 6Villkor med anknytning till grunden för tvisten1. Medlemsstaterna får föreskriva att en ansökan om rättshjälp avseende en talan som förefaller uppenbart ogrundad får avslås av de behöriga myndigheterna.2. När inledande juridisk rådgivning har tillhandahållits får ytterligare rättshjälp vägras eller rättshjälpen förklaras upphöra på grund av omständigheterna i målet, så länge som möjligheten till rättslig prövning säkerställs.3. Vid beslut om det välgrundade i en ansökan skall medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5, beakta den enskilda tvistens betydelse för den rättssökande men får även beakta tvistens art när den rättssökande begär skadestånd för ryktesspridning men inte har lidit något materiellt eller ekonomiskt avbräck eller när ansökan gäller ett anspråk med direkt anknytning till den rättshjälpssökandes näringsverksamhet som egen företagare eller egenanställd.Artikel 7Kostnader i samband med tvistens gränsöverskridande karaktärRättshjälp som beviljas i den medlemsstat där domstolen är belägen skall täcka följande kostnader som direkt hänger samman med tvistens gränsöverskridande karaktär:a) Tolkning.b) Översättning av de handlingar som domstolen eller den behöriga myndigheten kräver och som rättshjälpsmottagaren lämnat in och som är nödvändiga för att avgöra tvisten.c) Resekostnader som den rättshjälpssökande skall betala när de personer som berörs av förandet av rättshjälpssökandens talan är ålagda i lag eller av domstolen i den medlemsstaten att personligen närvara vid förhandlingarna och domstolen beslutar att den annars inte kan höra de berörda personerna på ett tillfredsställande sätt.Artikel 8Kostnader som skall betalas av den medlemsstat där den rättshjälpssökande har sin hemvist eller vanliga vistelseortDen medlemsstat där den rättshjälpssökande har sin hemvist eller vanliga vistelseort skall tillhandahålla den rättshjälp enligt artikel 3.2 som behövs för att täckaa) de kostnader som har uppstått i samband med hjälp av en lokal advokat eller någon annan person som är behörig att ge juridisk rådgivning enligt lag i medlemsstaten, till dess att ansökan om rättshjälp i enlighet med detta direktiv har mottagits av den medlemsstat där domstolen är belägen,b) översättning av ansökan och de kompletterande handlingar som krävs när ansökan lämnas in till myndigheterna i den medlemsstaten.Artikel 9Rättshjälpens kontinuitet1. Rättshjälp skall även fortsättningsvis helt eller delvis beviljas rättshjälpsmottagare för att täcka kostnaderna för att en dom verkställts i den medlemsstat där domstolen är belägen.2. En rättshjälpsmottagare som erhållit rättshjälp i den medlemsstat där den behöriga domstolen är belägen skall erhålla rättshjälp i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat där erkännande och verkställighet begärs.3. Rättshjälp skall även fortsättningsvis vara möjlig om ett överklagande görs antingen mot eller av en rättshjälpsmottagare om inte annat följer av bestämmelserna i artiklarna 5 och 6.4. Medlemsstaterna får föreskriva att en ansökan när som helst under processen får omprövas på grundval av artiklarna 3.3, 3.5, 5 och 6, inbegripet de förfaranden som avses i punkterna 1-3 i denna artikel.Artikel 10Förfaranden utanför domstolRättshjälp skall även beviljas när en tvist löses genom förfaranden utanför domstol, på de villkor som anges i detta direktiv, om lagen kräver att parterna skall anlita sådana förfaranden eller om de tvistande parterna anvisats sådana förfaranden av en domstol.Artikel 11Officiella handlingar (actes authentiques)Rättshjälp skall beviljas för verkställighet av officiella handlingar (actes authentiques) i en annan medlemsstat på de villkor som anges i detta direktiv.KAPITEL IVFÖRFARANDEArtikel 12Myndighet som beviljar rättshjälpRättshjälp skall beviljas eller vägras av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där domstolen är belägen utan att detta påverkar vad som anges i artikel 8.Artikel 13Inlämnande och översändande av ansökningar om rättshjälp1. Ansökningar om rättshjälp kan antingen inlämnas tilla) den behöriga myndigheten i den medlemsstat i vilken den sökande har sin hemvist eller vanliga vistelseort (översändande myndighet), ellerb) den behöriga myndigheten i den medlemsstat i vilken domstolen är belägen eller där avgörandet skall verkställas (mottagande myndighet).2. Ansökningar om rättshjälp skall göras och kompletterande handlingar översättas tilla) något av de officiella språken i den medlemsstat där den mottagande myndigheten finns och som motsvarar något av språken i gemenskapens institutioner, ellerb) något annat språk som den medlemsstaten har angivit att den kan godta i enlighet med artikel 14.3.3. De behöriga översändande myndigheterna får fatta beslut om att vägra att översända en ansökan som uppenbarta) är ogrundad, ellerb) faller utanför direktivets räckvidd.De villkor som anges i artikel 15.2 och 15.3 skall gälla för sådana beslut.4. Den behöriga översändande myndigheten skall bistå den sökande och se till att ansökan åtföljs av alla kompletterande handlingar som den vet är nödvändiga för att ansökan skall prövas. Den skall också bistå den sökande med att tillhandahålla nödvändig översättning av de kompletterande handlingarna i enlighet med artikel 8 b.Den behöriga översändande myndigheten skall översända ansökan till den behöriga mottagande myndigheten i den andra medlemsstaten senast 15 dagar efter det att myndigheten har mottagit en vederbörligen ifylld ansökan på något av de språk som avses i punkt 2, och kompletterande handlingar, vid behov översatta till något av dessa språk.5. För handlingar som översänds enligt detta direktiv skall ingen legalisering eller likvärdig formalitet krävas.6. Medlemsstaterna får inte begära någon ersättning för de tjänster som tillhandahålls enligt punkt 4. Den medlemsstat där den rättshjälpssökande har sin hemvist eller vanliga vistelseort får föreskriva att den sökande skall betala tillbaka kostnader för översättning som den behöriga översändande myndigheten svarat för om ansökan om rättshjälp avslås av den behöriga myndigheten.Artikel 14Behöriga myndigheter och språk1. Medlemsstaterna skall utse den eller de myndigheter som skall vara behöriga att översända (översändande myndigheter) och ta emot (mottagande myndigheter) ansökan.2. Varje medlemsstat skall informera kommissionen om- namn på och adress till de behöriga mottagande eller översändande myndigheter som anges i punkt 1,- vilka geografiska områden deras behörighet omfattar,- vilka möjligheter myndigheterna har att ta emot ansökningar,- vilka språk som kan användas vid ifyllandet av ansökan.3. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen vilket eller vilka andra officiella språk i gemenskapens institutioner, utöver det eller de egna, som kan användas hos den mottagande myndigheten vid ifyllandet av sådana rättshjälpsansökningar som skall tas emot i enlighet med detta direktiv.4. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen de uppgifter som anges i punkterna 2 och 3 före den 30 november 2004. Alla senare ändringar av sådana uppgifter skall anmälas till kommissionen senast två månader innan ändringen träder i kraft i den medlemsstaten.5. De uppgifter som avses i punkterna 2 och 3 skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 15Handläggning av ansökningar1. De nationella myndigheter som är behöriga att fatta beslut om rättshjälp skall säkerställa att den rättshjälpssökande hålls fullt informerad om handläggningen av ansökningen.2. Om ansökningar avslås helt eller delvis, skall skälen för avslaget redovisas.3. Medlemsstaterna skall ge möjlighet till omprövning eller överklagande av beslut om att avslå ansökningar om rättshjälp. Medlemsstaterna får undanta fall där en begäran om rättshjälp har avslagits av en domstol mot vars avgörande i sak det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning eller av en appellationsdomstol.4. När överklaganden av ett beslut om att vägra rättshjälpen eller förklara att denna upphör enligt artikel 6 är av administrativt slag, skall de alltid i sista hand kunna prövas av domstol.Artikel 16Standardformulär1. För att underlätta översändandet av ansökningar om rättshjälp skall ett standardformulär för ansökningar och för översändande av sådana ansökningar fastställas enligt det rådgivande förfarande som anges i artikel 17.2. Standardformuläret för översändande av ansökningar om rättshjälp skall utarbetas senast den 30 maj 2003.Standardformuläret för ansökningar om rättshjälp skall utarbetas senast den 30 november 2004.KAPITEL VSLUTBESTÄMMELSERArtikel 17Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.2. När det hänvisas till denna punkt, skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 18InformationDe behöriga nationella myndigheterna skall samarbeta för att informera allmänhet och jurister om de olika rättshjälpssystemen, särskilt genom det europeiska rättsliga nätverket, som inrättades genom rådets beslut 2001/470/EG.Artikel 19Förmånligare bestämmelserDetta direktiv skall inte hindra medlemsstaterna från att införa bestämmelser som är mer förmånliga för rättshjälpssökande och rättshjälpsmottagare.Artikel 20Förhållande till andra instrumentMedlemsstaterna emellan, och i de frågor där det är tillämpligt, skall detta direktiv äga företräde framför bestämmelser i bilaterala och multilaterala avtal som ingåtts av medlemsstaterna, inbegripeta) Den europeiska överenskommelsen om översändande av ansökningar om rättshjälp, vilken undertecknades i Strasbourg 1977, ändrad genom tilläggsprotokollet till den europeiska överenskommelsen om översändande av ansökningar om rättshjälp, undertecknat i Moskva 2001,b) Haagkonvention av den 25 oktober 1980 om internationell rättshjälp.Artikel 21Införlivande med nationell lagstiftning1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 november 2004 med undantag för artikel 3.2 a i direktivet där införlivandet i nationell lagstiftning skall äga rum senast den 30 maj 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 22IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 23AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.Utfärdat i Bryssel den 27 januari 2003.På rådets vägnarG. PapandreouOrdförande(1) EGT C 103 E, 30.4.2002, s. 368.(2) Yttrande avgivet den 25 september 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT).(3) EGT C 221, 17.9.2002, s. 64.(4) EGT L 174, 27.6.2001, s. 1.(5) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.(6) EGT L 24, 30.1.1998, s. 1.(7) EGT L 174, 27.6.2001, s. 25.(8) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(9) EGT L 12, 16.1.2001, s. 2. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1496/2002 (EGT L 225, 22.8.2002, s. 13).


Avis juridique important

|

32002L0072

Kommissionens direktiv 2002/72/EG av den 6 augusti 2002 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 220 , 15/08/2002 s. 0018 - 0058

Kommissionens direktiv 2002/72/EGav den 6 augusti 2002om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/109/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel(1), särskilt artikel 3 i detta,efter samråd med Vetenskapliga kommittén för livsmedel, ochav följande skäl:(1) Kommissionens direktiv 1990/128/EG av den 23 februari 1990 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel(2), senast ändrat genom direktiv 2002/17/EG(3), har ändrats väsentligt åtskilliga gånger. För enkelhetens och tydlighetens skull bör det därför konsolideras.(2) I artikel 2 i direktiv 89/109/EEG fastställs att material och produkter av plast i färdigt skick inte får överföra ämnen till livsmedel i sådana kvantiteter att de kan utgöra fara för människors hälsa eller åstadkomma en icke godtagbar förändring i livsmedlens sammansättning.(3) För att nå detta mål i fråga om material och produkter av plast är det ändamålsenligt att utfärda ett särdirektiv enligt artikel 3 i direktiv 89/109/EEG, vars allmänna bestämmelser även kan tillämpas i detta fall.(4) Detta direktiv skall ha samma räckvidd som rådets direktiv 82/711/EEG(4).(5) Eftersom reglerna i detta direktiv inte passar för jonbyteshartser, kommer dessa att behandlas särskilt i ett senare särdirektiv.(6) Silikoner bör betraktas som elastomermaterial snarare än plastmaterial, och de bör därför utgå ur definitionen för plast.(7) Upprättande av en förteckning över godkända ämnen där man anger dels ett gränsvärde för den totala migrationen och dels, om så behövs, andra särskilda begränsningar räcker för att uppnå det mål som fastställts i artikel 2 i direktiv 89/109/EEG.(8) Förutom de monomerer och övriga utgångssubstanser som fullt ut utvärderats och godkänts på gemenskapsnivå finns även monomerer och utgångssubstanser som utvärderats och godkänts i minst en medlemsstat och som får fortsätta att användas i avvaktan på att Vetenskapliga kommittén för livsmedel gör en utvärdering av dessa och att det fattas ett beslut om att substanserna skall ingå i gemenskapsförteckningen. Detta direktiv kommer i vederbörlig ordning att utvidgas till att omfatta de substanser och sektorer som temporärt undantagits.(9) Den aktuella förteckningen över tillsatser är ofullständig i den meningen att den inte omfattar samtliga ämnen som för närvarande tillåts i en eller flera medlemsstater. Därmed omfattas sådana ämnen fortfarande av nationell lagstiftning, i avvaktan på ett beslut på gemenskapsnivå.(10) I detta direktiv fastställs specifikationer endast för ett fåtal ämnen. De övriga ämnen för vilka specifikationer kan komma att behövas bör därför i detta avseende fortfarande omfattas av nationell lagstiftning, i avvaktan på ett beslut på gemenskapsnivå.(11) För vissa tillsatser kan de begränsningar som fastställs i detta direktiv ännu inte tillämpas på alla situationer i avvaktan på att alla nödvändiga uppgifter samlats in och utvärderats, för att det bättre skall kunna bedömas vilken exponering konsumenterna utsätts för i vissa särskilda situationer. Därför är dessa tillsatser uppförda på en annan förteckning än den som innehåller de tillsatser som fullt ut är reglerade på gemenskapsnivå.(12) I direktiv 82/711/EEG fastställs de grundregler som behövs för undersökning av migration av beståndsdelar i material och produkter av plast, och rådets direktiv 85/572/EEG(5) innehåller förteckningen över de simulatorer som skall användas vid undersökningarna av migrationen.(13) Det är enklare att bestämma mängden av ett ämne i ett färdigt material eller en slutprodukt än att bestämma ämnets specifika migration. Därför bör det under vissa förutsättningar vara tillåtet att kontrollera att bestämmelserna efterlevs på grundval av mängden istället för det särskilda gränsvärdet för migration.(14) För vissa plasttyper finns det allmänt erkända diffusionsmodeller, som bygger på experimentella data, vilka gör det möjligt att beräkna ett ämnes specifika migration under vissa förutsättningar och att därmed undvika komplicerade, kostsamma och tidskrävande analyser.(15) Gränsvärdet för den totala migrationen är ett mått på hur inert materialet är och förhindrar en icke godtagbar förändring i livsmedlens sammansättning samt minskar dessutom behovet av ett stort antal specifika gränsvärden för migration eller andra begränsningar och innebär på så sätt en effektiv kontroll.(16) I rådets direktiv 78/142/EEG(6) fastställs gränsvärden dels för den kvantitet vinylklorid som får finnas i material och produkter av plast som tillverkats av detta ämne och dels för den kvantitet vinylklorid som får avges från dessa material och produkter, och i kommissionens direktiv 80/766/EEG(7) och 81/432/EEG(8) fastställs gemenskapens analysmetoder för kontroll av dessa gränsvärden.(17) Med hänsyn till eventuell ansvarsskyldighet behövs den skriftliga deklarationen enligt artikel 6.5 i direktiv 89/109/EEG vid all yrkesmässig användning av material och produkter av plast som genom sin sammansättning inte är klart avsedda att användas i kontakt med livsmedel.(18) I kommissionens direktiv 80/590/EEG(9) fastställs den symbol som får åtfölja material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel.(19) I överensstämmelse med proportionalitetsprincipen är det nödvändigt och lämpligt för att uppnå det grundläggande målet att säkerställa fri rörlighet för material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, att fastställa regler om definitionen av plast och godkända ämnen. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget.(20) I enlighet med artikel 3 i direktiv 89/109/EEG har Vetenskapliga kommittén för livsmedel hörts om de bestämmelser som kan påverka människors hälsa.(21) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.(22) Bestämmelserna i detta direktiv bör inte påverka de tidsfrister som fastställs i avsnitt B i bilaga VII, inom vilka medlemsstaterna skall uppfylla bestämmelserna i direktiv 90/128/EEG och de rättsakter där ändringar av det direktivet fastställs.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 3 i direktiv 89/109/EEG.2. Detta direktiv gäller för material och produktera) som består uteslutande av plast, ellerb) som är sammansatta av två eller flera skikt av material som vart och ett består uteslutande av plast och som är sammanfogade med bindemedel eller på annat sätt.Materialet eller produkterna skall vara avsedda att i färdigt skick komma eller bringas i kontakt med livsmedel och skall vara avsedda för detta ändamål.3. I detta direktiv avses med "plast" de organiska makromolekylära föreningar som erhålls antingen genom polymerisation, polykondensation, polyaddition eller någon annan liknande process från molekyler med lägre molekylvikt eller också genom kemisk förändring av naturliga makromolekyler. Andra substanser eller ämnen får sättas till sådana makromolekylära föreningar.Följande ämnen eller produkter skall dock inte betraktas som plast:a) Lackerad eller olackerad regenererad cellulosafilm som omfattas av kommissionens direktiv 93/10/EEC(10).b) Elastomerer samt naturgummi och syntetiskt gummi.c) Papper och kartong med eller utan tillsats av plast.d) Ytbeläggningar som framställts av- paraffiner inklusive syntetiska sådana och/eller mikrovaxer,- blandningar av de vaxer som räknas upp i första strecksatsen och/eller blandningar av dessa vaxer med plast.e) Jonbyteshartserf) Silikoner4. I avvaktan på ytterligare åtgärder från kommissionen gäller detta direktiv inte för material och produkter som består av två eller flera skikt, av vilka ett eller flera inte består uteslutande av plast, även om det skikt som är avsett att komma i direkt kontakt med livsmedel består uteslutande av plast.Artikel 2Beståndsdelar från material och produkter av plast får inte överföras till livsmedel i kvantiteter som överskrider 10 milligram per kvadratdecimeter av materialets eller produktens yta (mg/dm2) (gränsvärde för total migration). Detta gränsvärde skall dock vara 60 milligram för beståndsdelar som avges per kilogram livsmedel (mg/kg) i följande fall:a) Produkter som är kärl eller som kan jämföras med kärl eller som kan fyllas och rymmer minst 500 milliliter (ml) och högst 10 liter (l).b) Produkter som kan fyllas och för vilka det är svårt att uppskatta storleken av den yta som kommer i kontakt med livsmedel.c) Lock, packningar, proppar eller liknande tillslutningsanordningar.Artikel 31. Endast sådana monomerer och andra utgångssubstanser som räknas upp i avsnitten A och B i bilaga II får, med där angivna begränsningar, användas för tillverkning av material och produkter av plast.2. Trots vad som sägs i den första punkten får monomerer och andra utgångssubstanser som räknas upp i avsnitt B i bilaga II fortsätta att användas senast till och med den 31 december 2004, i avvaktan på att dessa ämnen utvärderas av Vetenskapliga kommittén för livsmedel.3. Listan i avsnitt A i bilaga II får ändras- antingen genom att ämnen uppräknade i avsnitt B i bilaga II läggs till enligt kriterierna i bilaga II till direktiv 89/109/EEG, eller- genom att "nya ämnen", dvs. ämnen som varken är med i avsnitt A eller B i bilaga II, läggs till enligt artikel 3 i direktiv 89/109/EEG.4. Medlemsstaterna får endast godkänna nya ämnen för användning i sitt land i enlighet med förfarandet i artikel 4 i direktiv 89/109/EEG.5. Förteckningarna i avsnitten A och B i bilaga II innehåller ännu inga monomerer och andra utgångssubstanser som används enbart vid tillverkning av- ytbeläggningar av hartsprodukter eller polymeriserade produkter i form av vätska, pulver eller dispersion som till exempel fernissor, lacker, målarfärg,- epoxihartser,- bindemedel och vidhäftningshjälpmedel,- tryckfärger.Artikel 4En ofullständig förteckning över tillsatser som får användas vid tillverkning av material och produkter av plast med angivna begränsningar och/eller specifikationer för deras användning anges i avsnitten A och B i bilaga III.För ämnena i avsnitt B i bilaga III skall de gränsvärden som gäller för specifik migration tillämpas från och med den 1 januari 2004, när kontrollen genomförs i simulator D eller i testmedier vid ersättningsundersökningar enligt direktiv 82/711/EEG och direktiv 85/572/EEG.Artikel 5Endast de produkter som utvinns genom bakteriejäsning som finns upptagna i bilaga IV får användas vid kontakt med livsmedel.Artikel 61. Allmänna specifikationer för material och produkter av plast är fastställda i del A i bilaga V. Övriga specifikationer för vissa av de ämnen som framgår av bilagorna II, III och IV är fastställda i del B i bilaga V.2. Betydelsen av de siffror som anges inom parentes i kolumnen "Begränsningar och/eller specifikationer" förklaras i bilaga VI.Artikel 7De gränsvärden för specifik migration som anges i bilaga II uttrycks i mg/kg. Sådana gränser kan dock uttryckas i mg/dm2 i följande fall:a) Produkter som är kärl eller som kan jämföras med kärl eller som kan fyllas och rymmer mindre än 500 ml eller mer än 10 l.b) Ark, film eller andra material som inte kan fyllas eller för vilka det är svårt att uppskatta förhållandet mellan ytan hos sådana material och den mängd livsmedel som ytan kommer i kontakt med.I dessa fall skall de gränsvärden som anges i bilaga II uttryckta i mg/kg räknas om till mg/dm2 genom att dividera med den vedertagna omräkningsfaktorn 6.Artikel 81. Överensstämmelsen med gränsvärden för migration skall kontrolleras enligt de regler som fastställs i direktiven 82/711/EEG och 85/572/EEG samt enligt de ytterligare bestämmelser som anges i bilaga I.2. Kontroll av att gränsvärdena för specifik migration stämmer överens med bestämmelserna i punkt 1 är inte obligatorisk, om det kan fastställas att överensstämmelsen med gränsvärdena för total migration enligt artikel 2 tyder på att gränsvärdena för specifik migration inte har överskridits.3. Kontroll av att gränsvärdena för specifik migration stämmer överens med bestämmelserna i punkt 1 skall inte vara obligatorisk, om det kan fastställas att gränsvärdet för specifik migration inte kan överskridas ens om hela restsubstansen överförs till materialet eller produkten.4. Kontrollen av att de gränsvärden för specifik migration som anges i punkt 1 följs får säkerställas genom att mängden av ett ämne i det färdiga materialet eller slutprodukten bestäms, förutsatt att det har påvisats ett samband mellan den mängden och värdet för den specifika migrationen för ämnet, antingen genom relevanta undersökningar, eller genom tillämpning av allmänt erkända diffusionsmodeller som är baserade på vetenskapliga fakta. För att visa att ett material eller en produkt inte följer reglerna skall det beräknade migrationsvärdet bekräftas genom experimentella undersökningar.Artikel 91. I alla handelsled utom detaljhandelsledet skall material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel åtföljas av en skriftlig deklaration enligt artikel 6.5 i direktiv 89/109/EEG.2. Punkt 1 gäller inte för material och produkter av plast som genom sina egenskaper är tydligt avsedda att komma i kontakt med livsmedel.Artikel 101. Direktiv 90/128/EEG, ändrat genom direktiven i del A i bilaga VII, upphör att gälla utan att det påverkar medlemsstaternas förpliktelser när det gäller de tidsfrister för direktivets genomförande och tillämpning som anges i del B i bilaga VII.2. Hänvisningar till de upphävda direktiven skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv och läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga VIII.Artikel 11Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 augusti 2002.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 38.(2) EGT L 75, 21.3.1990, s. 19, rättat genom EGT L 349, 13.12.1990, s. 26.(3) EGT L 58, 28.2.2002, s. 19.(4) EGT L 297, 23.10.1982, s. 26. Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/48/EG (EGT L 222, 12.8.1997, s. 10).(5) EGT L 372, 31.12.1985, s. 14.(6) EGT L 44, 15.2.1978, s. 15.(7) EGT L 213, 16.8.1980, s. 42.(8) EGT L 167, 24.6.1981, s. 6.(9) EGT L 151, 19.6.1980, s. 21.(10) EGT L 93, 17.4.1993, s. 27. Direktivet ändrat genom direktiv 93/111/EG (EGT L 310, 14.12.1993, s. 41).BILAGA ITILLÄGGSBESTÄMMELSER SOM SKALL GÄLLA FÖR KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE MED GRÄNSVÄRDENA FÖR MIGRATIONAllmänna bestämmelser1. När man jämför resultaten av migrationsundersökningarna enligt bilagan till direktiv 82/711/EEG, bör den specifika vikten hos samtliga simulatorer på vedertaget sätt antagas vara 1. På det sättet kommer de ämnen som avgetts per liter simulator (mg/l), med hänsyn till bestämmelser i direktiv 85/572/EEG att siffermässigt motsvara de milligram ämnen som avgetts per kilogram livsmedel.2. När migrationsundersökningar utförs på prover från material eller produkter eller från prover som tillverkats för ändamålet och när mängden livsmedel eller simulator som bringas i kontakt med provet avviker från den mängd som förekommit vid de förhållanden, under vilka produkterna eller materialen verkligen används, bör de erhållna resultaten korrigeras med hjälp av följande formel:>PIC FILE= "L_2002220SV.002202.TIF">I denna formel avses med:M migrationen i mg/kg.m massan i mg ämne, avgett från provet enligt migrationsundersökningen.a1 ytan i dm2 av provet som kommer i kontakt med livsmedlet eller simulatorn under migrationsundersökningen.a2 ytan i dm2 av materialet eller produkten under verkliga användningsförhållanden.q mängden livsmedel i gram som kommer i kontakt med materialet eller produkten under verkliga användningsförhållanden.3. Migrationsbestämningarna skall utföras på materialet eller produkten, eller om detta är svårt, antingen genom prover tagna från detta material eller denna produkt eller, då så är lämpligt genom prover som är representativa för materialet eller produkten.Provet skall placeras i kontakt med livsmedlet eller simulatorn på ett sätt som motsvarar förhållandena vid praktisk användning. För detta ändamål skall undersökningen utföras på sådant sätt att endast de delar av provet som är avsedda att komma i kontakt med livsmedlet vid praktisk användning, kommer i kontakt med livsmedlet eller simulatorn. Detta villkor är särskilt viktigt när materialet eller produkten består av flera skikt samt vid förslutningar etc.Migrationsundersökningar av lock, packningar, proppar och liknande tillslutningsanordningar skall utföras när de sitter på de behållare som de är avsedda för och på ett sätt som motsvarar förslutningen vid normal eller förutsedd användning.Det är alltid tillåtet att visa att provet klarar migrationsgränserna med hjälp av ett mera ingående test.4. I enlighet med bestämmelserna i artikel 8 i detta direktiv skall provet på materialet eller produkten placeras i kontakt med livsmedlet eller med ändamålsenlig simulator under en tid och vid en temperatur som väljs med hänsyn till de kontaktförhållanden som råder i praktiken i enlighet med reglerna i direktiven 82/711/EEG och 85/572/EEG. Genom analys av livsmedlet eller simulatorn efter den föreskrivna tiden bestäms den totala mängden ämnen (total migration) och/eller den särskilda mängd av ett eller flera ämnen (specifik migration) som avgetts under försöket.5. Om materialet eller produkten är avsedd att komma i upprepad kontakt med livsmedel, skall varje migrationsundersökning utföras tre gånger enligt villkoren i direktiv 82/711/EEG, varje gång med ett nytt prov på livsmedlet eller simulatorn. Överensstämmelsen skall kontrolleras mot bakgrund av den migration som erhölls vid det tredje försöket. Om det finns säkra bevis för att migrationen inte kommer att öka i andra och tredje försöken och om migrationsgränsen eller gränserna inte har överskridits vid första försöket, behövs emellertid inget ytterligare försök.Särskilda bestämmelser om total migration6. Används de simulatorer för vattenhaltiga livsmedel som anges i direktiven 82/711/EEG och 85/572/EEG, får den totala mängden ämnen som avges från provet bestämmas analytiskt genom indunstning av simulatorn, varefter resterande torrsubstans vägs.Används renad olivolja eller någon ersättning för den, får följande undersökningsmetoder användas.Provet på materialet eller produkten vägs före och efter kontakten med simulatorn. Den del av simulatorn som absorberats av provet avlägsnas och mängden fastställs. Denna mängd dras från den vikt provet hade efter kontakten med simulatorn. Skillnaden mellan den ursprungliga vikten och den slutliga vikten motsvarar den totala migrationen hos det undersökta provet.Om materialet eller produkten är avsedd att komma i upprepad kontakt med livsmedel och det är tekniskt omöjligt att utföra undersökningen enligt punkt 5, kan modifieringar av denna undersökning godtas under förutsättning att det då blir möjligt att fastställa den migrationsnivå som uppnås vid den tredje bestämningen. En sådan tänkbar modifiering beskrivs nedan.Undersökningen utförs på tre identiska prover på materialet eller produkten. Ett av proverna undersöks enligt vedertagen metod och den totala migrationen (M1) bestäms. Prov 2 och 3 skall undersökas under samma temperaturbetingelser men kontakttiden skall vara två eller tre gånger den angivna och den totala migrationen skall bestämmas för vart och ett av dem (M2 respektive M3).Materialet eller varan skall anses uppfylla kraven om varken M1 eller M3 - M2 överskrider gränsen för den totala migrationen.7. Material eller produkter som överskrider gränsen för total migration med ett värde som inte är större än nedan angivna analytiska tolerans bör därför anses uppfylla direktivets krav.Följande analytiska toleranser har observerats:- 20 mg/kg eller 3 mg/dm2 i migrationsundersökningar med renad olivolja eller alternativ simulator,- 12 mg/kg eller 2 mg/dm2 i migrationsundersökningar med de övriga simulatorer som anges i direktiven 82/711/EEG och 85/572/EEG.8. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3.2 i direktiv 82/711/EEG, får migrationsundersökningar där man använder renad olivolja eller alternativ simulator inte utföras för att kontrollera överensstämmelsen med gränsvärdet för total migration, om det står helt klart att den angivna analysmetoden inte är adekvat från teknisk synpunkt.I sådana fall tillämpas för ämnen, som är undantagna från specifika migrationsgränser eller andra begränsningar i förteckningen i bilaga II en allmängiltig gräns för specifik migration som efter omständigheterna är 60 mg/kg eller 10 mg/dm2. Summan av den sammanlagda fastställda angivna migrationen får emellertid inte överskrida gränsen för den totala migrationen.BILAGA IIFÖRTECKNING ÖVER MONOMERER OCH ANDRA UTGÅNGSSUBSTANSER SOM FÅR ANVÄNDAS VID TILLVERKNING AV MATERIAL OCH PRODUKTER AV PLASTALLMÄN INTRODUKTION1. Denna bilaga innehåller förteckning över monomerer och andra utgångssubstanser. Förteckningen omfattar följande ämnen:- Ämnen som undergår polymerisation inbegripet polykondensation, polyaddition eller annan liknande process för framställning av makromolekyler.- Naturliga eller syntetiska makromolekylära ämnen som används vid tillverkning av modifierade makromolekyler, om monomererna eller de andra utgångssubstanser som behövs för att syntetisera dem inte finns med i förteckningen.- Ämnen som används för att modifiera befintliga naturliga eller syntetiska makromolekylära ämnen.2. Förteckningen upptar inga salter (inte heller dubbelsalter och sura salter) av aluminium, ammonium, kalcium, järn, magnesium, kalium, natrium och zink av de syror, fenoler eller alkoholer som är godkända. Dock förekommer beteckningar som innehåller "... syra/syror, salter" i listorna om motsvarande fria syra/syror inte nämns. I sådana fall har ordet "salter" innebörden "salter av aluminium, ammonium, kalcium, järn, magnesium, kalium, natrium och zink".3. Förteckningen upptar inte heller följande ämnen, även om dessa kan förekomma:a) Ämnen som kan finnas i den färdiga produkten t.ex.- föroreningar i de använda ämnena,- reaktionsintermediärer,- nedbrytningsprodukter.b) Oligomerer och naturliga eller syntetiska makromolekylära ämnen så väl som blandningar av dem, om de monomerer eller utgångssubstanser som behövs för att syntetisera dem är med i förteckningen.c) Blandningar av godkända ämnen.De material och produkter, som innehåller ämnen som anges under a, b och c skall uppfylla de krav som anges i artikel 2 i direktiv 89/109/EEG.4. Ämnena skall vara av god teknisk kvalitet i fråga om renhetskriterier.5. Förteckningen innehåller följande information:- Kolumn 1 (Ref-nr): EEG:s referensnummer för ett ämne i förteckningen (gäller förpackningsmaterial).- Kolumn 2 (CAS-nr): ämnets registreringsnummer i CAS (Chemical Abstracts Service).- Kolumn 3 (Beteckning): kemisk beteckning.- Kolumn 4 (Begränsningar och/eller specifikationer). Dessa kan innefatta- gräns för specifik migration (SML),- högsta tillåtna mängd restsubstans i det färdiga materialet eller produkten (QM),- högsta tillåtna mängd av ämnet i det färdiga materialet eller produkten uttryckt i mg per 6 dm2 av ytan som kommer i kontakt med livsmedlet (QMA),- varje annan begränsning som nämns särskilt,- alla specifikationer som hör samman med ämnet eller polymeren.6. Om ett ämne, som är upptaget i förteckningen som kemisk förening, också täcks av en generisk term, skall de begränsningar som gäller för detta ämne vara desamma som de som gäller för den kemiska föreningen.7. Vid bristande överensstämmelse mellan CAS-numret och den kemiska beteckningen, skall den kemiska beteckningen gälla. Vid bristande överensstämmelse mellan CAS-numren enligt EINECS-registret (European Inventory of Existing Commercial Chemical Substances) och CAS-registret, skall numret i CAS-registret gälla.8. De förkortningar eller uttryck som används i tabellens kolumn 4 har följande betydelse:DL= Detektionsgräns.FP= Färdig produkt.NCO= Andelen isocyanat.ND= Inte detekterbar. I detta direktiv avses med "icke detekterbar" att ämnet inte kan detekteras med en validerad analysmetod vid den specificerade detektionsgränsen (DL). Om en sådan metod inte finns får en analysmetod med lämpliga kriterier vid detektionsgränsen användas i avvaktan på att en validerad metod blir tillgänglig.QM= Högsta tillåtna mängd restsubstans i den färdiga produkten.QM(T)= Högsta tillåtna mängd restsubstans i materialet eller produkten uttryckt som totalsumman av de andelar eller ämne/n som anges. I detta direktiv skall kvantiteten av substansen i materialet eller produkten bestämmas med en validerad analysmetod. Om en sådan metod inte finns får en analysmetod med lämpliga kvalitetskriterier vid det angivna gränsvärdet användas i avvaktan på att en validerad metod blir tillgänglig.QMA= Högsta tillåtna mängd av restsubstansen i det färdiga materialet eller produkten uttryckt i mg per 6 dm2 av ytan som kommer i kontakt med livsmedlet. I detta direktiv skall kvantiteten av substansen i relation till ytan av materialet eller produkten bestämmas med en godkänd analysmetod. Om en sådan metod inte finns får en analysmetod med lämpliga kvalitetskriterier vid det angivna gränsvärdet användas i avvaktan på att en validerad metod blir tillgänglig.QMA(T)= Högsta tillåtna mängd restsubstans i materialet eller produkten uttryckt i mg av totalsumman av de andelar eller ämne/n som anges i mg per 6 dm2 av ytan som kommer i kontakt med livsmedlet. I detta direktiv skall kvantiteten av substansen i relation till ytan av materialet eller produkten bestämmas med en validerad analysmetod. Om en sådan metod inte finns får en analysmetod med lämpliga kvalitetskriterier vid det angivna gränsvärdet användas i avvaktan på att en validerad metod blir tillgänglig.SML= Specifik migrationsgräns för ett ämne i livsmedel eller livsmedelssimulator, om inte annat anges. I detta direktiv skall den specifika migrationen av ett ämne bestämmas med en validerad analysmetod. Om en sådan metod inte finns får en analysmetod med lämpliga kvalitetskriterier vid det angivna gränsvärdet användas i avvaktan på att en validerad metod blir tillgänglig.SML(T)= Specifik migrationsgräns för ett ämne i livsmedel eller livsmedelssimulator uttryckt som totalsumman av de andelar eller ämne/n som anges. I detta direktiv skall den specifika migrationen av ämnena bestämmas med en validerad analysmetod. Om en sådan metod inte finns får en analysmetod med lämpliga kvalitetskriterier vid det angivna gränsvärdet användas i avvaktan på att en validerad metod blir tillgänglig.Avsnitt AFörteckning över godkända monomerer och andra utgångsubstanser>Plats för tabell>Avsnitt BFörteckning över monomerer och andra utgångssubstanser som får användas i avvaktan på beslut om att de skall ingå i avsnitt A>Plats för tabell>BILAGA IIIEJ FULLSTÄNDIG FÖRTECKNING ÖVER TILLSATSER SOM FÅR ANVÄNDAS VID TILLVERKNING AV MATERIAL OCH PRODUKTER AV PLASTALLMÄN INTRODUKTION1. Denna bilaga innehåller en förteckning över följande:a) Ämnen som tillförs plaster för att ge slutprodukten vissa tekniska egenskaper. De är avsedda att ingå i de färdiga produkterna.b) Ämnen som används för att åstadkomma ett lämpligt medium för polymerisation (t.ex. emulgeringsmedel, ytaktiva ämnen, buffertar)Förteckningen upptar inte de ämnen som direkt påverkar bildningen av polymerer (t.ex. det katalytiska systemet).2. Förteckningen upptar inga salter (inte heller dubbelsalter och sura salter) av aluminium, ammonium, kalcium, järn, magnesium, kalium, natrium och zink av de syror, fenoler eller alkoholer som är godkända. Dock förekommer beteckningar som innehåller "... syra/syror, salter" i listorna om motsvarande fria syra/syror inte nämns. I sådana fall har ordet "salter" innebörden "salter av aluminium, ammonium, kalcium, järn, magnesium, kalium, natrium och zink".3. Förteckningen upptar inte heller följande ämnen, även om dessa kan förekomma:a) Ämnen som kan finnas i den färdiga produkten t.ex.- föroreningar i de använda ämnena,- reaktionsintermediärer,- nedbrytningsprodukter.b) Blandningar av godkända ämnen.De material och produkter, som innehåller ämnen som anges under a och b skall uppfylla de krav som anges i artikel 2 i direktiv 89/109/EEG.4. Ämnena skall vara av god teknisk kvalitet i fråga om renhetskriterier.5. Förteckningen innehåller följande information:- Kolumn 1 (Ref-nr): EEG:s referensnummer för ett ämne i förteckningen (gäller förpackningsmaterial).- Kolumn 2 (CAS-nr): ämnets registreringsnummer i CAS (Chemical Abstracts Service).- Kolumn 3 (Beteckning): kemisk beteckning.- Kolumn 4 (Begränsningar och/eller specifikationer). Dessa kan innefatta- gräns för specifik migration (SML),- högsta tillåtna mängd restsubstans i det färdiga materialet eller produkten (QM),- högsta tillåtna mängd av ämnet i det färdiga materialet eller produkten uttryckt i mg per 6 dm2 av ytan som kommer i kontakt med livsmedlet (QMA),- varje annan begränsning som nämns särskilt,- alla specifikationer som hör samman med ämnet eller polymeren.6. Om ett ämne, som är upptaget i förteckningen som kemisk förening, också täcks av en generisk term, skall de begränsningar som gäller för detta ämne vara desamma som de som gäller för den kemiska föreningen.7. Vid bristande överensstämmelse mellan CAS-numret och den kemiska beteckningen, skall den kemiska beteckningen gälla. Vid bristande överensstämmelse mellan CAS-numren enligt EINECS-registret (European Inventory of Existing Commercial Chemical Substances) och CAS-registret skall numret i CAS-registret gälla.Avsnitt AOfullständig förteckning över tillsatser harmoniserade fullt ut på gemenskapsnivå>Plats för tabell>Avsnitt BOfullständig föreckning över tillsatser som avses i artikel 4 andra stycket>Plats för tabell>BILAGA IVPRODUKTER SOM FRAMSTÄLLTS GENOM BAKTERIEJÄSNING>Plats för tabell>BILAGA VSPECIFIKATIONERDel A: Allmänna specifikationerDe material och produkter som tillverkats genom användandet av aromatiska isocyanater eller färgämnen framställda genom diazokoppling skall inte avge primära aromatiska aminer (uttryckta som anilin) i detekterbar mängd (DL = 0,02 mg/kg för livsmedel eller livsmedelssimulatorer med beaktande av analysnoggrannhet). Migrationsvärdet av de primära aromatiska aminer som upptas i detta direktiv är dock undantagna från denna begränsning.Del B: Övriga specifikationer>Plats för tabell>BILAGA VIANMÄRKNINGAR SOM GÄLLER KOLUMNEN "BEGRÄNSNINGAR OCH/ELLER SPECIFIKATIONER"(1)(2)(3)(4)(5)(6)(7)(8)(9)(10)(11)(12)(13)(14)(15)(16)(17)(18)(19)(20)(21)(22)(23)(24) (25)(26)(1) Varning: Det finns en risk att SML överskrids i fettsimulatorer.(2) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 10060 och 23920.(3) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 15760, 16990, 47680, 53650 och 89440.(4) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 19540, 19960 och 64800.(5) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 14200, 14230 och 41840.(6) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 66560 och 66580.(7) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 30080, 42320, 45195, 45200, 53610, 81760, 89200 och 92030.(8) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 42400, 64320, 73040, 85760, 85840, 85920 och 95725.(9) Varning: Det finns en risk för att ämnets migration försämrar livsmedlets organoleptiska egenskaper, vilket kan leda till att den färdiga produkten inte överensstämmer med andra strecksatsen artikel 2 i direktiv 89/109/EEG.(10) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 30180, 40980, 63200, 65120, 65200, 65280, 65360, 65440 och 73120.(11) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 45200, 64320, 81680 och 86800.(12) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 36720, 36800, 36840 och 92000.(13) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 39090 och 39120.(14) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 44960, 68078, 82020 och 89170.(15) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 15970, 48640, 48720, 48880, 61280, 61360 och 61600.(16) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 49600, 67520 och 83599.(17) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 50160, 50240, 50320, 50360, 50400, 50480, 50560, 50640, 50720, 50800, 50880, 50960, 51040 och 51120.(18) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 67600, 67680 och 67760.(19) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 60400, 60480 och 61440.(20) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 66400 och 66480.(21) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 93120 och 93280.(22) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 17260 och 18670.(23) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 13620, 36840, 40320 och 87040.(24) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 13720 och 40580.(25) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 16650 och 51570.(26) I detta specifika fall innebär SML(T) att gränsen inte skall överskridas av den sammanlagda migrationen av följande ämnen (deras Ref-nummer anges): 14950, 15700, 16240, 16570, 16600, 16630, 18640, 19110, 22332, 22420, 22570, 25210, 25240 och 25270.BILAGA VIIDel AUPPHÄVT DIREKTIV OCH DESS ÄNDRINGAR(se artikel 10.1)Kommissionens direktiv 90/128/EEG (EGT L 349, 13.12.90, s. 26)Kommissionens direktiv 92/39/EEG (EGT L 168, 23.6.92, s. 21)Kommissionens direktiv 93/9/EEG (EGT L 90, 14.4.93, s. 26)Kommissionens direktiv 95/3/EG (EGT L 41, 23.2.95, s. 44)Kommissionens direktiv 96/11/EG (EGT L 61, 12.3.96, s. 26)Kommissionens direktiv 1999/91/EG (EGT L 310, 4.12.1999, s. 41)Kommissionens direktiv 2001/62/EG (EGT L 221, 17.8.2001, s. 18)Kommissionens direktiv 2002/17/EG (EGT L 58, 28.2.2002, s. 19)Del BTIDSFRISTER FÖR GENOMFÖRANDE I NATIONELL LAGSTIFTNING(se artikel 10.1)>Plats för tabell>BILAGA VIIIJÄMFÖRELSETABELL>Plats för tabell>


title: Rådets direktiv 2008/71/EG av den 15 juli 2008 om identifikation och registrering av svin (kodifierad version)

text:
               8.8.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 213/31

      RÅDETS DIREKTIV 2008/71/EG
   av den 15 juli 2008
   om identifikation och registrering av svin
   (kodifierad version)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur (2) har ändrats flera gånger (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               Enligt artikel 3.1 c i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (4) ska djur som är föremål för handel inom gemenskapen identifieras på det sätt som krävs i gemenskapsreglerna och registreras så att det går att spåra den anläggning, central eller organisation de ursprungligen kommer ifrån eller där de transiterats. Före den 1 januari 1993 skulle dessa system för identifikation och registrering utvidgas till att även omfatta förflyttningar av djur inom de enskilda medlemsstaternas territorier.

               (3)

               I artikel 14 i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller ska organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredjeland (5) fastslås att identifikation och registrering enligt artikel 3.1 c i direktiv 90/425/EEG av sådana djur måste ske efter det att den veterinära kontrollen utförts, utom då införseln gäller slaktdjur eller registrerade hästdjur.

               (4)

               Det är nödvändigt att säkerställa ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna som medger en korrekt tillämpning av detta direktiv. Gemenskapsföreskrifter om detta har fastställts i rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen (6) samt i rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor (7).

               (5)

               De som håller djur bör föra fortlöpande register över djuren i sina anläggningar. De som är verksamma inom handeln med djur bör föra register över sina affärer. Den behöriga myndigheten bör ges tillgång till dessa register då den begär detta.

               (6)

               För att snabbt och korrekt kunna följa hur djur flyttas bör djuren kunna identifieras genom en märkning. Ett beslut om denna märknings form och innehåll bör fattas vid en senare tidpunkt, och i avvaktan på detta bör de nationella systemen för identifikation behållas för djur som flyttas inom den nationella marknaden.

               (7)

               Det bör beslutas om möjligheter till undantag från kraven på märkning för djur som flyttas direkt till ett slakteri från ett jordbruksföretag. Sådana djur bör dock under alla omständigheter ha en märkning som anger från vilket jordbruksföretag de kommer.

               (8)

               Likaledes bör det beslutas om möjligheter till undantag från registreringskravet för djurhållare då innehavet har rent privata syften samt även från registreringsförfarandena i vissa speciella fall.

               (9)

               Om märkningen blir oläslig eller försvinner, bör en ny märkning göras som anknyter till den tidigare märkningen.

               (10)

               Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av de särskilda kraven i kommissionens beslut 89/153/EEG av den 13 februari 1989 om sambandet mellan prov tagna för undersökning av restsubstanser och djuren och den gård djuren kommer från (8) och inte heller eventuella relevanta tillämpningsregler som fastställs genom direktiv 91/496/EEG.

               (11)

               Det bör beslutas om ett förfarande för att anta sådana genomförandebestämmelser för detta direktiv, vilka kan visa sig nödvändiga, genom en förvaltningskommitté.

               (12)

               Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga I del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I detta direktiv fastställs minimikrav för identifikation och registrering av svin, vilka krav dock inte ska påverka tillämpningen av sådana närmare gemenskapsregler som kan komma att fastställas för att utrota eller begränsa sjukdomar.
   Tillämpningen av detta direktiv ska inte påverka beslut 89/153/EEG och de genomförandebestämmelser som fastställs enligt direktiv 91/496/EEG.
   Artikel 2
   I detta direktiv gäller följande definitioner:
   a)   djur: varje djur av familjen Suidae, med undantag av viltlevande svin enligt definitionen i artikel 2 b i rådets direktiv 2001/89/EG av den 23 oktober 2001 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest (9).
   b)   anläggning: varje form av verksamhet, byggnad eller, i fråga om frilandsjordbruk, plats där djur hålls, förvaras eller hanteras.
   c)   djurhållare: varje fysisk eller juridisk person som, även tillfälligt, är ansvarig för djur.
   d)   behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som är behörig att utföra veterinära kontroller, eller varje myndighet till vilken denna har delegerat behörigheten i samband med genomförandet av detta direktiv.
   e)   handel: handel enligt definitionen i artikel 2.3 i direktiv 90/425/EEG.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna ska säkerställa följande:

               a)

               Den behöriga myndigheten ska ha en aktuell förteckning över samtliga anläggningar inom sitt territorium som håller djur vilka omfattas av detta direktiv, med uppgift om djurhållare, och anläggningarna ska inte strykas från förteckningen förrän det under tre på varandra följande år inte har förekommit några djur i anläggningen. I förteckningen ska även ingå den eller de märkningar som används för att identifiera anläggningen enligt artikel 5.2 första stycket och artikel 8.

               b)

               Kommissionen och den behöriga myndigheten ska kunna ges tillgång till samtliga uppgifter som inhämtats enligt detta direktiv.

         2.   Medlemsstaterna kan i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG ges tillstånd att från den förteckning som avses i punkt 1 a i denna artikel undanta fysiska personer som håller ett enda djur avsett för egen användning eller konsumtion, eller av hänsyn till särskilda omständigheter, under förutsättning att djuret före eventuell flyttning genomgår de kontroller som fastställs i det här direktivet.
   Artikel 4
   1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att varje djurhållare som är uppförd på den förteckning som föreskrivs i artikel 3.1 a ska föra register med uppgift om antalet djur i anläggningen.
   Registret ska innehålla aktuella uppgifter om djur som flyttats (antal djur som omfattas av varje flyttning till eller från anläggningen), åtminstone med uppgift om totalt antal djur och om ursprung respektive destination samt dagen för dessa flyttningar.
   Den identifikationsstämpel som används enligt artiklarna 5 och 8 ska alltid anges.
   Då det gäller renrasiga svin och hybridsvin som införs i stambok enligt rådets direktiv 88/661/EEG av den 19 december 1988 om avelsmässiga normer för avelssvin (10) får ett alternativt registreringssystem som bygger på individuell identifikation godkännas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, om det ger likvärdiga garantier.
   2.   Medlemsstaterna ska även säkerställa följande:

               a)

               Varje djurhållare ska på begäran till den behöriga myndigheten lämna fullständiga upplysningar om djurens ursprung, identifikationssätt samt i tillämpliga fall destination för djur som han har ägt, förvarat, transporterat, salufört eller slaktat.

               b)

               Då djur ska flyttas till eller från en marknad eller uppsamlingsplats, ska djurhållaren lämna en handling med uppgifter om djuren till den ansvarige, som på marknaden eller uppsamlingsplatsen utgör tillfällig djurhållare.
               Den ansvarige får använda de handlingar han mottagit enligt första stycket för att fullgöra de förpliktelser som fastställs i punkt 1 tredje stycket.

               c)

               Register och upplysningar ska finnas tillgängliga på anläggningen och på begäran ställas till den behöriga myndighetens förfogande under minst den tid som fastställs av den behöriga myndigheten, dock lägst tre år.

         Artikel 5
   1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att följande allmänna principer iakttas:

               a)

               Djuren ska ha försetts med identifikationsmärke innan de lämnar den anläggning där de fötts.

               b)

               Inget märke får avlägsnas eller ersättas utan den behöriga myndighetens godkännande.
               Om ett märke har blivit oläsligt eller försvunnit, ska ett nytt märke anbringas enligt denna artikel.

               c)

               Djurhållaren ska införa eventuella nya märkningar i det register som avses i artikel 4 så att de kopplas till den tidigare märkningen av djuren.

         2.   Djuren ska märkas snarast möjligt, och under alla omständigheter innan de lämnar anläggningen, med ett öronmärke eller en tatuering som gör det möjligt att fastställa från vilken anläggning de kommer och som ska återges i varje åtföljande handling och även ingå i den förteckning som avses i artikel 3.1 a.
   Med undantag från artikel 3.1 c andra stycket i direktiv 90/425/EEG får medlemsstaterna tillämpa sina nationella system vid all flyttning av djur inom deras territorium. Dessa system ska göra det möjligt att identifiera den anläggning djuren kommer från och den där de föddes. Medlemsstaterna ska meddela kommissionen vilka system de avser att införa i detta syfte. En medlemsstat kan, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, anmodas att göra nödvändiga ändringar i sitt system, om det inte uppfyller ovanstående krav.
   För djur med en tillfällig märkning som identifierar en sändning ska det under hela transporten finnas ett åtföljande dokument som gör det möjligt att fastställa djurens ursprung och ägare samt avsändnings- och bestämmelseort.
   Artikel 6
   1.   Om den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten beslutar att inte behålla det identifikationsmärke som tilldelats djuret på ursprungsanläggningen, ska denna myndighet stå för alla kostnader i samband med bytet av märke. Då ett märke har ändrats på detta sätt, ska en hänvisning upprättas mellan den identifikation som tilldelades av den behöriga myndigheten i den medlemsstat varifrån djuret sändes och den nya identifikation som tilldelats av den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten, och denna hänvisning ska införas i det register som föreskrivs i artikel 4.
   Den möjlighet som avses i första stycket ska inte föreligga för slaktdjur som importeras enligt artikel 8 utan att ha försetts med ett nytt märke enligt artikel 5.
   2.   När handel har skett med djur, får den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten, i det syfte som anges i artikel 5 i direktiv 90/425/EEG, åberopa artikel 4 i direktiv 89/608/EEG för att få upplysningar om djuren, den besättning de ursprungligen tillhörde och de eventuella flyttningar som skett.
   Artikel 7
   Medlemsstaterna ska säkerställa att samtliga upplysningar om flyttningar av djur utan åtföljande intyg eller dokument som krävs i lagstiftningen om veterinära eller zootekniska kontroller ska hållas tillgängliga för att på begäran kunna uppvisas för den behöriga myndigheten under minst den tid som denna myndighet har fastställt.
   Artikel 8
   Varje djur som importerats från tredjeland, godkänts vid den kontroll som föreskrivs i direktiv 91/496/EEG och fortfarande befinner sig inom gemenskapens territorium, ska inom trettio dagar efter den nämnda kontrollen och innan det flyttas identifieras med ett märke enligt artikel 5 i detta direktiv, såvida inte bestämmelseanläggningen är ett slakteri som är beläget inom den behöriga myndighets område som är ansvarig för veterinärkontrollen och djuret slaktas inom denna trettiodagarsperiod.
   En hänvisning ska upprättas mellan den identifikation som används i det aktuella tredjelandet och den som tilldelas av den medlemsstat som importerar djuren. Denna hänvisning ska införas i det register som föreskrivs i artikel 4.
   Artikel 9
   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga administrativa eller straffrättsliga åtgärder för att sanktionera varje överträdelse av gemenskapens veterinärlagstiftning i de fall det kan visas att märkningen eller identifikationen av djuren eller den registrering som föreskrivs i artikel 4 inte har utförts enligt kraven i detta direktiv.
   Artikel 10
   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 11
   Direktiv 92/102/EEG i dess lydelse enligt rättsakterna som anges i bilaga I del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av det direktiv som anges i bilaga I del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till detta direktiv och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.
   Artikel 12
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 13
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 15 juli 2008.

            På rådets vägnar

         M. BARNIER

            Ordförande

      (1)  Yttrandet avgivet den 11 mars 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  EGT L 355, 5.12.1992, s. 32. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 21/2004 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8).

      (3)  Se bilaga I del A.

      (4)  EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/33/EG (EGT L 315, 19.11.2002, s. 14).

      (5)  EGT L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/104/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 352).

      (6)  EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (7)  EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

      (8)  EGT L 59, 2.3.1989, s. 33.

      (9)  EGT L 316, 1.12.2001, s. 5. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2007/729/EG (EUT L 294, 13.11.2007, s. 26).

      (10)  EGT L 382, 31.12.1988, s. 36. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

      BILAGA I
      DEL A
      Upphävt direktiv och en lista över dess efterföljande ändringar
      (hänvisningar i artikel 11)

                  Rådets direktiv 92/102/EEG
                  (EGT L 355, 5.12.1992, s. 32)

                  Punkt V.E.I.4.6 i bilaga I till 1994 års anslutningsakt
                  (EGT C 241, 29.8.1994, s. 21)

                  Rådets förordning (EG) nr 21/2004
                  (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8)

                  endast artikel 15

            DEL B
      Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning
      (hänvisningar i artikel 11)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande (1)

                  92/102/EEG

                  31.12.1993 (2)

                  31.12.1995 (3)

         (1)  Fastställandet av den 1 januari 1994 som sista datum för införlivandet i nationell lagstiftning ska inte påverka avskaffandet av veterinärkontroller vid gränserna enligt direktiv 90/425/EEG. (Se artikel 11.3 i direktiv 92/102/EEG).

         (2)  För kraven vad gäller svin. (Se artikel 11.1 första strecksatsen i direktiv 92/102/EEG.)

         (3)  För Finland i fråga om kraven för nötkreatur, svin, får och getter. (Se artikel 11.1 andra strecksatsen i direktiv 92/102/EEG).

      BILAGA II
      JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 92/102/EEG

                  Detta direktiv

                  Artiklarna 1, 2 och 3

                  Artiklarna 1, 2 och 3

                  Artikel 4.1 a

                  Artikel 4.1

                  Artikel 4.2

                  —

                  Artikel 4.3

                  Artikel 4.2

                  Artikel 5.1 a, b och c

                  Artikel 5.1 a, b och c

                  Artikel 5.1 d

                  —

                  Artikel 5.3

                  Artikel 5.2

                  Artiklarna 6–9

                  Artiklarna 6–9

                  Artikel 10

                  —

                  Artikel 11.1

                  —

                  Artikel 11.2

                  Artikel 10

                  Artikel 11.3

                  —

                  —

                  Artikel 11

                  —

                  Artikel 12

                  Artikel 12

                  Artikel 13

                  —

                  Bilaga I

                  —

                  Bilaga II


title: Kommissionens direktiv 2006/19/EG av den  14 februari 2006  om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa 1-metylcyklopropen som verksamt ämne   (Text av betydelse för EES)

text:
               15.2.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 44/15

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/19/EG
   av den 14 februari 2006
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa 1-metylcyklopropen som verksamt ämne
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG mottog Nederländerna den 28 februari 2002 en ansökan från Rohm and Haas France SA om införande av det verksamma ämnet 1-metylcyklopropen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Genom kommissionens beslut 2003/35/EG (2) bekräftades det att dokumentationen var fullständig, dvs. i princip kunde anses uppfylla uppgiftskraven i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG.

               (2)

               Effekterna av detta verksamma ämne på människors hälsa och på miljön har bedömts i enlighet med artikel 6.2 och 6.4 i direktiv 91/414/EEG för de användningsområden som har föreslagits av det sökande företaget. Den utnämnda rapporterande medlemsstaten överlämnade ett utkast till utvärderingsrapport om detta ämne till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet den 22 mars 2003.

               (3)

               Utvärderingsrapporten har granskats av medlemsstaterna och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) inom dess arbetsgrupp för utvärdering och lämnades till kommissionen den 14 januari 2005 i form av EFSA:s vetenskapliga rapport om 1-metylcyklopropen (3). Rapporten granskades av medlemsstaterna och kommissionen inom Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa och godkändes slutgiltigt den 23 september 2005 som kommissionens granskningsrapport om 1-metylcyklopropen.

               (4)

               Granskningen av 1-metylcyklopropen visade inte på några utestående frågor eller problem som skulle ha krävt samråd med vetenskapliga kommittén för växter eller med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som har tagit över kommitténs roll.

               (5)

               Det har framgått av de olika undersökningar som har gjorts att växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne i allmänhet kan antas uppfylla de krav som fastställs i artiklarna 5.1 a, 5.1 b och artikel 5.3 i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. 1-metylcyklopropen bör därför införas i bilaga I till det direktivet så att tillstånd för växtskyddsprodukter som innehåller detta ämne kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med direktivet.

               (6)

               Utan att det påverkar de förpliktelser som enligt direktiv 91/414/EEG följer av införandet av ett verksamt ämne i bilaga I, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter införandet för att granska befintliga provisoriska godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller 1-metylcyklopropen för att se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt de i artikel 13 och de relevanta kraven i bilaga I, är uppfyllda. Medlemsstaterna bör omvandla befintliga provisoriska godkännanden till fullständiga godkännanden, ändra dem eller återkalla dem i enlighet med bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG. Genom undantag från ovanstående tidsfrist bör en längre period föreskrivas för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen enligt bilaga III för varje växtskyddsmedel för varje avsett användningsområde i enlighet med de enhetliga principerna i direktiv 91/414/EEG.

               (7)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (8)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 30 september 2006 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 oktober 2006.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   1.   Om så krävs skall medlemsstaterna i enlighet med direktiv 91/414/EEG ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller 1-metylcyklopropen som verksamt ämne senast den 30 september 2006. Senast detta datum skall medlemsstaterna särskilt ha kontrollerat att villkoren som rör 1-metylcyklopropen i bilaga I till det direktivet har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B i den post som rör detta verksamma ämne, samt att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13.2.
   2.   Oavsett vad som sägs i punkt 1 skall medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller 1-metylcyklopropen antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen, som alla senast den 31 mars 2006 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, ta upp medlet till ny prövning i överensstämmelse med de enhetliga principer som föreskrivs i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som rör 1-metylcyklopropen i bilaga I i samma direktiv. På grundval av den utvärderingen skall medlemsstaterna fastställa om produkten uppfyller villkoren i artiklarna 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG.
   Därefter skall medlemsstaterna

               a)

               om en produkt innehåller 1-metylcyklopropen som enda verksamma ämne, om så krävs, senast den 30 september 2007 ändra eller återkalla godkännandet, eller

               b)

               om en produkt innehåller 1-metylcyklopropen som ett av flera verksamma ämnen, om så krävs, ändra eller återkalla godkännandet senast den 30 september 2007 eller vid ett datum som fastställts för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket/vilka ämnet eller ämnena i fråga infördes i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.

         Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den 1 april 2006.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 14 februari 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2006/6/EG (EUT L 12, 18.1.2006, s. 21)

      (2)  EGT L 11, 16.1.2003, s. 52.

      (3)  EFSA Scientific Report (2005) 30, 1–46, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance 1-methylcyclopropene (färdigställd den 14 januari 2005).

      BILAGA

         I bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall följande rader läggas till i slutet av tabellen

                     Nr

                     Generiskt namn Identifikationsnummer

                     Namn enligt IUPAC

                     Renhet (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”118

                     1-metylcyklopropen (inget generiskt namn enligt ISO har beaktats för detta verksamma ämne)
                     CAS-nr 3100-04-7
                     CIPAC-nr Inget nummer har tilldelats

                     1-metylcyklopropen

                     ≥ 960 g/kg
                     Föroreningarna 1-klor-2-metylpropen och 3-klor-2-metylpropen utgör ett problem ur toxikologiskt hänseende och får var och en ej överstiga 0,5 g/kg i det tekniska materialet.

                     1 april 2006

                     31 mars 2016

                     DEL A
                     Får endast godkännas för att användas som tillväxthämmande ämne för lagring på förslutningsbart lager efter skörd.
                     DEL B
                     Vid genomförandet av de enhetliga principerna i bilaga VI skall hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om 1-metylcyklopropen, särskilt tilläggen I och II till denna, i den form den slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 23 september 2005.

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och egenskaper anges i granskningsrapporten.”