Avis juridique important

|

31987L0540

Rådets direktiv 87/540/EEG av den 9 november 1987 om tillstånd att utföra varutransporter på vattenvägar inom nationell och internationell transport och om ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 322 , 12/11/1987 s. 0020 - 0024 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0168  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0168

RÅDETS DIREKTIV av den 9 november 1987 om tillstånd att utföra varutransporter på vattenvägar inom nationell och internationell transport och om ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis (87/540/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:En av de nödvändiga förutsättningarna för att kunna genomföra den gemensamma transportpolitik som föreskrivs i fördraget är att transportmarknaden ordnas.Åtgärder som införs i syfte att samordna villkoren för rätt att utföra transporter kommer sannolikt att främja att ett fritt utbud av tjänster och verkligt utnyttjande av etableringsrätten uppnås.För att höja fraktförarnas kompetensnivå skall gemensamma regler införas beträffande rätten att utföra varutransporter i inlandssjöfart vid nationell och internationell transport. En sådan nivåhöjning kommer troligen att bidra till en sanering av marknaden genom att strukturell överkapacitet försvinner och tjänsternas kvalitet förbättras, vilket ligger i fraktkundernas, fraktförarnas och hela näringslivets intresse.Tillfredsställande resultat har uppnåtts genom tillämpningen av rådets direktiv 74/561/EEG av den 12 november 1974 om rätt att yrkesmässigt bedriva nationella och internationella godstransporter på väg (4) och rådets direktiv 77/796/EEG av den 12 december 1977 om ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis för utövare av gods- och persontransporter på väg, och åtgärder för att underlätta för dessa att utöva sin rätt till etableringsfrihet (5).Reglerna om rätt att utföra varutransporter i inlandssjöfart bör därför åtminstone innefatta bestämmelser om fraktförarens yrkeskompetens. Medlemsstaterna får också behålla eller anta regler om fraktförarens goda anseende och ekonomiska ställning.De gemensamma regler som fastställs genom detta direktiv behöver däremot inte omfatta viss transportverksamhet som är av begränsad ekonomisk betydelse och inte heller transport för egen räkning som definitionsmässigt är undantagen från dessa regler. Det förefaller också vara lämpligt att föreskriva att fraktförare som enbart är verksamma inom sitt territorium, på vattenvägar som saknar förbindelse med vattenvägssystem i någon annan medlemsstat, får undantas från detta direktivs tillämpningsområde.Det finns ett behov av ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis i de verksamheter som omfattas av direktivet för att öka möjligheterna att faktiskt utnyttja etableringsrätten.Ett bevis på yrkeskompetens som utfärdats i enlighet med föreskrifterna i detta direktiv beträffande rätten att utföra varutransporter skall godtas som tillräckligt bevis av den medlemsstat där verksamheten bedrivs.Medlemsstater som ställer vissa krav beträffande sina medborgares goda anseende och ekonomiska ställning skall, då det gäller medborgare från andra medlemsstater, som tillräckligt bevis godta företeende av tillämpliga handlingar, utfärdade av behörig myndighet i det land där fraktföraren hör hemma eller tidigare varit etablerad.Vidare skall detta direktiv också gälla anställda som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (6), om medlemsstaterna gör rätten för sådana anställda att inleda eller utöva den verksamhet som omfattas av detta direktiv beroende av att de besitter yrkesmässiga kunskaper och färdigheter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL 1 Definitioner och tillämpningsområde Artikel 1 1. Rätt att yrkesmässigt utföra varutransporter i inlandssjöfart vid nationell och internationell transport skall styras av de föreskrifter som antagits av medlemsstaterna i enlighet med de gemensamma regler som fastställts i detta direktiv.2. I detta direktiv avses med- varutransport med fartyg avsett för transport på vattenväg: den verksamhet som bedrivs av en fysisk person eller ett företag som transporterar gods på en inre vattenväg mot vederlag, även om det inte sker regelbundet,- företag: bolag eller affärsverksamhet i den mening som avses i artikel 58 i fördraget och grupper eller kooperativ av fraktförare som söker last från fartygsagenter för fördelning bland sina medlemmar, oberoende av om grupperna eller kooperativen är juridiska personer eller inte.Artikel 2 Detta direktiv skall inte gälla fysiska personer eller företag som utför varutransporter på vattenväg och som använder fartyg med en dödvikt om högst 200 ton vid största djupgående.Medlemsstaterna får sänka denna gräns för alla eller vissa transporter eller för vissa slag av transporter.Direktivet skall inte heller gälla fysiska personer eller företag som bedriver färjetrafik.KAPITEL II Rätt att yrkesmässigt utöva verksamhet Artikel 3 1. Fysiska personer eller företag som yrkesmässigt önskar utföra varutransporter i inlandssjöfart skall uppfylla kravet på yrkeskompetens även om de är medlemmar i en grupp eller i ett kooperativ av fraktförare i den mening som avses i artikel 1.2 eller enbart utövar verksamheten under en begränsad tid som underleverantörer till något annat företag som bedriver transport på vattenvägar.Om den sökande är en fysisk person som inte uppfyller detta krav får behöriga myndigheter ändå ge honom tillstånd att utföra varutransporter i inlandssjöfart, förutsatt att han för dem uppger en annan person som uppfyller kravet och som faktiskt och stadigvarande sköter transporterna.Om den sökande är ett företag i den mening som avses i artikel 1.2 skall en av de fysiska personer som faktiskt och stadigvarande sköter företagets transporter uppfylla kravet på yrkeskompetens.2. Kravet på yrkeskompetens skall bestå i att vederbörandes kompetens i de ämnen som tas upp i bilagan når upp till den nivå som godtas av den myndighet eller det organ som varje medlemsstat utsett för ändamålet. De nödvändiga kunskaperna skall förvärvas antingen genom deltagande i kurser eller genom praktisk erfarenhet inom ett transportföretag som är verksamt på vattenvägar, eller genom en kombination av dessa. Medlemsstaterna får befria innehavarna av vissa utbildningsbevis från att förete bevis på sina kunskaper i de ämnen som tas upp i bilagan och som omfattas av de nämnda utbildningsbevisen.Efter kunskapskontroll skall den myndighet eller det organ som avses i första stycket utfärda ett intyg.3. Efter att ha rådfrågat kommissionen får en medlemsstat från tillämpningen av detta direktiv undanta sådana fraktförare som enbart är verksamma inom dess territorium, på vattenvägar som saknar förbindelse med vattenvägssystem i någon annan medlemsstat. Praktisk erfarenhet från ett transportföretag som undantagits från tillämpningen av dessa villkor skall inte ge rätt till det intyg som avses i punkt 2.Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall fastställa på vilka villkor ett transportföretag, utan hinder av artikel 3.1, får bedriva tillfällig verksamhet under högst ett år, med förlängning för högst sex månader i särskilda fall då tillräckliga skäl föreligger, om den fysiska person som utför transporten eller den fysiska person som uppfyller föreskrifterna i artikel 3 avlider eller blir fysiskt eller rättsligt ur stånd att bedriva verksamheten.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får dock undantagsvis, i vissa särskilda fall, tillåta att ett företag stadigvarande drivs av en person som inte uppfyller kravet på yrkeskompetens som avses i artikel 3, men som har minst tre års praktisk erfarenhet av företagets dagliga ledning.Artikel 5 Fysiska personer som kan bevisa att de före den 1 juli 1990 lagligen utförde nationella eller internationella varutransporter på vattenväg i en medlemsstat skall, då de önskar erhålla ett sådant intyg som avses i artikel 3.2, undantas från skyldigheten att visa att de uppfyller där angivna villkor.Artikel 6 1. Om de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, enligt de bestämmelser som antagits på grundval av detta direktiv, avslår en ansökan om att få rätt att utföra transport i inlandssjöfart skall de uppge skälen för besluten.2. Om medlemsstaterna finner att villkoren som fastställts i artikel 3 inte längre är uppfyllda skall de se till att de behöriga myndigheterna återkallar rätten att utföra varutransport i inlandssjöfart, förutsatt att, om det är lämpligt, tillräcklig tid beviljas för att rekrytera en ersättare.3. Medlemsstaterna skall svara för att de fysiska personer och företag som avses i detta direktiv får möjlighet att tillvarata sina intressen på lämpligt sätt med avseende på de beslut som avses i punkt 1 och 2.KAPITEL III Ömsesidigt erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis för formell yrkeskompetens Artikel 7 Medlemsstaterna skall erkänna sådana intyg som avses i artikel 3.2 andra stycket och är utfärdade av en annan medlemsstat som tillräckliga bevis på yrkeskompetens.Artikel 8 1. Om en medlemsstat ställer vissa krav på sina egna medborgare i fråga om gott anseende eller frånvaro av konkurs skall denna stat, då det gäller medborgare i andra medlemsstater, som tillräckligt bevis godta, utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2 och 3, ett utdrag ur domstolsprotokoll eller, i brist därpå, en likvärdig handling som utfärdats av behörig domstol eller förvaltningsmyndighet i det land där personen hör hemma eller tidigare varit etablerad och som visar att villkoren är uppfyllda.2. Om en medlemsstat ställer vissa krav på sina egna medborgare i fråga om gott anseende och det inte är möjligt att, genom en sådan handling som avses i punkt 1, bevisa att kraven är uppfyllda, skall denna stat, då det gäller medborgare i andra medlemsstater, som tillräckligt bevis godta ett intyg, utfärdat av behörig domstol eller förvaltningsmyndighet i det land där personen hör hemma eller tidigare varit etablerad, som visar att kraven i fråga är uppfyllda. Sådana intyg skall avse de särskilda förhållanden som värdstaten anser vara relevanta.3. Om den handling som behövs enligt punkterna 1 och 2 inte utfärdas av den stat där personen hör hemma eller tidigare varit etablerad får en sådan handling ersättas av en förklaring under ed eller av en sanningsförsäkran som avges av den berörda personen inför behörig domstol eller förvaltningsmyndighet eller, om det är lämpligt, inför notarius publicus i det land där personen är hemmahörande eller tidigare varit etablerad; en sådan myndighet eller notarius publicus skall utfärda ett intyg som bestyrker förklaringen under ed eller sanningsförsäkran. Förklaringen beträffande konkurs får också avges inför en behörig organisation av näringsidkare i samma stat.4. Handlingar som utfärdas enligt punkterna 1 och 2 får vid uppvisandet inte vara utfärdade mer än tre månader dessförinnan. Detta villkor gäller också förklaringar som görs enligt punkt 3.Artikel 9 1. Om en medlemsstat ställer vissa krav i fråga om sina medborgares ekonomiska ställning och kräver ett intyg som bevis skall denna stat betrakta motsvarande intyg, utfärdade av banker i hemlandet eller tidigare etableringsland, eller av andra organ som utsetts av den staten, som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom den egna statens territorium.2. Om en medlemsstat ställer vissa krav i fråga om sina medborgares ekonomiska ställning och om bevis på att kraven är uppfyllda inte kan lämnas genom en sådan handling som avses i punkt 1 skall denna stat, då det gäller medborgare i andra medlemsstater, som tillräckligt bevis godta ett intyg, utfärdat av behörig förvaltningsmyndighet i hemlandet eller tidigare etableringsland, som visar att kraven i fråga är uppfyllda. Sådana intyg skall avse de särskilda förhållanden som värdstaten anser relevanta.Artikel 10 Artiklarna 7, 8 och 9 skall också tillämpas på medborgare i medlemsstater som, enligt förordning (EEG) nr 1612/68, i egenskap av anställda har rätt att utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1 i detta direktiv.KAPITEL IV Slutbestämmelser Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 1988. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall se till att den första kunskapskontrollen som avses i artikel 3 äger rum före den 1 juli 1990.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 12 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 9 november 1987.På rådets vägnarB. HAAKONSENOrdförande(1) EGT nr C 351, 24.12.1983, s. 5.(2) EGT nr C 172, 2.7.1984, s. 8.(3) EGT nr C 248, 17.9.1985, s. 40.(4) EGT nr L 308, 19.11.1974, s. 18.(5) EGT nr L 334, 24.12.1977, s. 37.(6) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.BILAGA FÖRTECKNING ÖVER DE ÄMNEN SOM AVSES I ARTIKEL 3.2 OCH FÖR VILKA BEVIS PÅ YRKESMÄSSIG KOMPETENS SKALL FÖRETES De kunskaper som skall beaktas för ett erkännande av yrkesmässig kompetens måste minst omfatta de ämnen som anges nedan. Dessa skall beskrivas i detalj och definieras eller godkännas av behöriga nationella myndigheter. Ämnena skall vara av den arten att en person vars utbildningsnivå motsvarar den som uppnås vid avslutad obligatorisk skolgång kan tillgodogöra sig innehållet.A. Fraktförare som enbart utför nationella transporter skall ha tillfredsställande kunskaper i följande ämnen:1. JuridikElementära kunskaper i civilrätt och handels-, social- samt skattelagstiftning i den omfattning som krävs för att utöva yrket, särskilt i fråga om- avtal i allmänhet,- transportavtal, särskilt fraktförarens ansvar (art och begränsningar),- företagsformer,- affärsbokföring,- arbets- och socialförsäkringslagstiftning,- skattesystemet.2. Företagsledning, kommersiella och tekniska aspekter- betalnings- och finansieringsmetoder,- kostnadsberäkning,- prissystem och fraktvillkor,- affärsbokföring,- försäkring,- fakturor,- transportagenter.3. Tillträde till marknaden- föreskrifter om hur en verksamhet påbörjas och utövas,- chartersystem,- transportdokument.4. Tekniska normer och tekniska aspekter på driften- fartygs tekniska egenskaper,- val av fartyg,- registrering,- liggedagar och demurrage.5. Säkerhet- föreskrifter i lagar och andra författningar om trafik på inre vattenvägar,- olycksförebyggande och åtgärder i händelse av olycka.B. Fraktförare som har för avsikt att utföra internationella transporter skall ha kunskaper i följande ämnen:- Ämnen förtecknade under A.- Föreskrifter om transport på inre vattenvägar mellan medlemsstaterna och mellan gemenskapen och icke-medlemsstater, enligt nationell lagstiftning, gemenskapens normer och internationella konventioner och avtal, särskilt då det gäller befraktning, fraktpriser och fraktvillkor.- Tullförfaranden och tullformaliteter.- De viktigaste trafikreglerna i medlemsstaterna.


Avis juridique important

|

31999L0081

Rådets direktiv 1999/81/EG av den 29 juli 1999 om ändring av direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter, direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter och direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 211 , 11/08/1999 s. 0047 - 0049

RÅDETS DIREKTIV 1999/81/EGav den 29 juli 1999om ändring av direktiv 92/79/EEG om tillnärmning av skatt på cigaretter, direktiv 92/80/EEG om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter och direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvarorEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kornmitténs yttrande(3), ochav följande skäl:1. I sin första rapport om punktbeskattningens struktur och skattesatser, som utarbetats enligt bestämmelserna i direktiv 92/79/EEG(4) och direktiv 92/80/EEG(5), begränsade sig kommissionen till att påvisa vissa svårigheter när det gäller tillämpningen av direktiven utan att föreslå några preciserade lösningar.2. Därefter har ett samrådsförfarande genomförts med nationella myndigheter, branschföreträdare och intressegrupper.3. Den första etappen av detta samrådsförfarande utgjordes av Lissabonkonferensen, vars syfte var att utvärdera resultaten av gällande gemenskapsordning och bistå kommissionen i dess uppgift att utforma den framtida politiken i fråga om punktbeskattning.4. Detta samrådsförfarande utmynnade i en andra rapport från kommissionen.5. Under samrådsförfarandet konstaterade man att regeln om minimiskatt på 57 % är svår att tillämpa.6. Reglerna bör tolkas och tillämpas på ett mera enhetligt sätt i alla medlemsstater om den inre marknaden skall kunna fungera smidigt.7. Dessutom bör sådana regler fastställas som lättare kan tillämpas i praktiken om den inre marknaden skall kunna fungera smidigt.8. Medlemsstaterna bör dock medges nödvändig flexibilitet för att kunna utforma och genomföra en politik som är anpassad till nationella förhållanden.9. Av praktiska skäl bör medlemsstaterna medges en viss flexibilitet när det gäller att justera den sammanlagda minimipunktskatten till följd av vissa förändringar, inklusive ändringar av mervärdesskattesatserna.10. Medlemsstaterna bör ges möjlighet att neutralisera konsekvenserna av ändringar av mervärdesskattesatsen för den sammanlagda minimibeskattningen.11. Denna möjlighet bör inte leda till snedvridning av konkurrensen eller till att den inre marknadens funktion försämras.12. De valmöjligheter som medges medlemsstaterna när det gäller att tillämpa direktiven skall vara begränsade i tiden.13. Den situation som motiverade det undantag från den sammanlagda minimipunktskattesatsen på 57 % som beviljades Konungariket Sverige genom anslutningsakten 1994 föreligger fortfarande. Det är därför nödvändigt att bevilja Konungariket Sverige en förlängning av undantaget till och med den 31 december 2002.14. Det är lämpligt att ge Frankrike en ytterligare period fram till och med den 31 december 2002 för cigaretter och tobaksprodukter som säljs på ön Korsika.15. Det är lämpligt att bevilja Tyskland en ytterligare period så att dess nationella skattesatser för rullar av finskuren tobak kan anpassas till gemenskapslagstiftningen.16. Inget talar mot att medlemsstaterna skall ha rätt att tillämpa en minimipunktskatt på cigarrer, cigariller och röktobak, när denna möjlighet redan finns för cigaretter och rulltobak.17. Det är nödvändigt att införa ett förfarande som innebär översyn med jämna mellanrum.18. Den nuvarande tvåårsperioden är alltför kort för att man på ett korrekt sätt skall kunna utvärdera förändringar i medlemsstaternas lagstiftning.19. Av denna anledning bör översynen äga rum minst vart tredje år med början senast den 31 december 2000.20. För att undvika att realvärdet på gemenskapens minimiskattesatser på cigarrer, cigariller, rulltobak och annan röktobak minskar är det nödvändigt att införa en tidsplan för höjningar av dessa skatter.21. Följaktligen bör rådets direktiv 92/79/EEG, 92/80/EEG och 95/59/EG(6) ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 92/79/EEG ändras på följande sätt:1. Följande artikel skall införas: "Artikel 2a1. När det i en medlemsstat sker en förändring av detaljhandelspriset för cigaretter av den mest efterfrågade priskategorin, och denna förändring leder till att omfattningen av den sammanlagda minimipunktskatten sjunker under den nivå som fastställs i artikel 2 första stycket, får den medlemsstaten skjuta upp justeringen av omfattningen av den sammanlagda minimipunktskatten till senast den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket förändringen inträffade.2. När en medlemsstat höjer den mervärdesskattesats som är tillämplig på cigaretter, får denna medlemsstat reducera den sammanlagda minimipunktskatten upp till ett belopp som, uttryckt i en procentuell andel av detaljhandelspriset, motsvarar omfattningen av höjningen av mervärdeskatten, också uttryckt som en procentuell andel av detaljhandelspriset, även om denna justering medför att omfattningen av den sammanlagda minimipunktskatten sjunker under den nivå som fastställs i artikel 2.3. Om en medlemsstat i enlighet med punkt 2 reducerar omfattningen av den sammanlagda minimipunktskatten till en nivå som understiger den som fastställs i artikel 2 första stycket, skall denna medlemsstat åter höja den omfattningen så att den når upp åtminstone till föreskriven nivå senast den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket sänkningen gjordes."2. Följande punkter skall läggas till i artikel 3: "3. Utan hinder av artikel 2 får Konungariket Sverige till och med den 31 december 2002 skjuta upp tillämpningen av en sammanlagd minimipunktskatt som motsvarar 57 % av detaljhandelspriset inklusive samtliga skatter för cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin. Dessutom får Konungariket Sverige inte minska den sammanlagda punktskatten under den nivå som tillämpades den 1 augusti 1998.4. Franska Republiken får till och med den 31 december 2002 för cigaretter som säljs på ön Korsika tillämpa samma skattesatser som de som var i kraft den 31 december 1997."3. Artikel 4 skall ersättas med följande: "Artikel 4Minst vart tredje år med början senast den 31 december 2000 skall rådet på grundval av en rapport och, vid behov, ett förslag från kommissionen granska den sammanlagda minimipunktskatt som fastställs i artiklarna 2 och 3.2 samt punktskattestrukturerna såsom de definieras i artikel 16 i rådets direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror(7) och därpå, efter samråd med Europaparlamentet, enhälligt anta nödvändiga bestämmelser. Kommissionens rapport och rådets granskning skall ta hänsyn till den inre marknadens korrekta funktion och fördragets vidare syften."Artikel 2Direktiv 92/80/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 3 skall ändras på följande sätt:a) Punkt 1 skall ersättas med följande: "1. Medlemsstaterna skall tillämpa en punktskatt, som får vara antingena) en värdeskatt, beräknad på grundval av det högsta detaljhandelspriset för varje produkt, som fritt bestäms av inom gemenskapen etablerade tillverkare och av importörer från icke medlemsländer i enlighet med artikel 9 i rådets direktiv 95/59/EG om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror(8), ellerb) en särskild skatt uttryckt som ett belopp per kilogram eller när det gäller cigarrer och cigariller alternativt för ett visst antal enheter ellerc) en kombinerad skatt, som innehåller en värdedel och en särskild del.Medlemsstaterna får fastställa ett minimibelopp för punktskatten, i de fall då denna punktskatt är en värderelaterad skatt eller en kombinerad skatt.Den sammanlagda punktskatten uttryckt som en procentsats, ett belopp per kilogram eller ett belopp per ett visst antal enheter skall åtminstone motsvara de skattesatser eller minimibelopp som fastställts för- cigarrer och cigariller: 5 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 9 euro per 1000 stycken eller per kilogram,- finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter: 30 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 24 euro per kilogram,- andra slag av röktobak: 20 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 18 euro per kilogram.Från och med den 1 januari 2001 skall beloppen 9 euro, 24 euro respektive 18 euro ersättas med beloppen 10 euro, 25 euro respektive 19 euro."b) Följande punkt skall läggas till: "4. Franska Republiken får till och med den 31 december 2002 för tobaksprodukter som omfattas av detta direktiv och säljs på ön Korsika tillämpa samma skattesatser som de som var i kraft den 31 december 1997."2. Artikel 4 skall ersättas med följande: "Artikel 4Minst vart tredje år med början senast den 31 december 2000 skall rådet på grundval av en rapport och, vid behov, ett förslag från kommissionen granska de punktskattesatser som fastställs i detta direktiv och diärpå, efter samråd med Europaparlamentet, enhälligt anta nödvändiga bestämmelser. Kommissionens rapport och rådets granskning skall ta hänsyn till den inre marknadens korrekta funktion, punktskattesatsernas realvärde och fördragets vidare syften."Artikel 3Direktiv 95/59/EG ändras på följande sätt:1. I artikel 4.1 andra stycket skall texten "31 december 1998" ersättas med "31 december 2001".2. Artikel 16 skall ändras på följande sätt:a) Följande punkt skall införas: "2 bis. När det i en medlemsstat sker en förändring av detaljhandelspriset för cigaretter av den mest efterfrågade priskategorin, och denna förändring leder till att punktskattens särskilda komponent, uttryckt som en procentuell andel av den totala skattebelastningen, sjunker under 5 % eller stiger över 55 % av den totala skattebelastningen, får den medlemsstaten, som ett undantag från punkt 2, skjuta upp justeringen av beloppet av den särskilda punktskatten till senast den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket förändringen inträffade."b) I punkt 3 skall orden "Om den punktskatt eller omsättningsskatt som belastar" ersättas med "Om den punktskatt som belastar".c) Punkt 5 skall ersättas med följande: "5. Medlemsstaterna får ta ut en minimipunktskatt på cigaretter, förutsatt att denna inte medför en höjning av den totala skattebelastningen till mer än 90 % av den totala skattebelastningen på den mest efterfrågade priskategorin av cigaretter."Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Det skall tillämpas från och med den 1 januari 1999.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 juli 1999.På rådets vägnarS. HASSIOrdförande(1) EGT C 203, 30.6.1998, s. 16.(2) EGT C 153, 1.6.1999(3) EGT C 410, 31.12.1998, s. 1.(4) EGT L 316, 31.10.1992, s. 8.(5) EGT L 316, 31.10.1992, s. 10.(6) EGT L 291, 6.12.1995, s. 40.(7) EGT L 291, 6.12.1995, s. 40.(8) EGT L 291, 6.12.1995, s. 40.


title: KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) .../… om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG vad gäller de vägledande förteckningar över faktorer som ska beaktas vid utarbetandet av marina strategier

text:
               KOMMISSIONENS DIREKTIV (EU) .../…

               av den 17.5.2017

               om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG vad gäller de vägledande förteckningar över faktorer som ska beaktas vid utarbetandet av marina strategier

               (Text av betydelse för EES)

               EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

               med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

               med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG av den 17 juni 2008 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område (ramdirektiv om en marin strategi)
                  1
               , och särskilt artikel 24.1, och

               av följande skäl:

               (1)I bilaga III till direktiv 2008/56/EG fastställs de vägledande förteckningarna över grundläggande förhållanden, belastning och påverkan som avses i artiklarna 8.1, 9.1, 9.3, 10.1, 11.1 och 24 i det direktivet.

               (2)På grundval av den inledande bedömning av deras marina vatten som gjordes enligt artikel 8.1 i direktiv 2008/56/EG och som en del av den första omgången av genomförandet av deras marina strategier, anmälde medlemsstaterna år 2012 till kommissionen ett antal faktorer som kännetecknar en god miljöstatus och sina miljömål, i enlighet med artiklarna 9.2 respektive 10.2 i direktivet. I kommissionens bedömning
                  2
                av dessa medlemsstaters rapporter, som genomfördes i enlighet med artikel 12 i det direktivet, framhölls att det snabbt krävdes ökade insatser för att medlemsstaterna och unionen ska uppnå god miljöstatus senast 2020.

               (3)För att säkerställa att den andra omgången av genomförandet av medlemsstaternas marina strategier ytterligare bidrar till uppnåendet av målen i direktiv 2008/56/EG och ger mer konsekventa fastställanden av god miljöstatus, rekommenderade kommissionen i sin rapport om den första genomförandefasen att kommissionens avdelningar och medlemsstaterna på unionsnivå senast 2015 ska se över, stärka och förbättra kommissionens beslut 2010/477/EU
                  3
               , med sikte på en tydligare, enklare, mer konkret, enhetlig och jämförbar uppsättning kriterier och metodstandarder för god miljöstatus och, samtidigt, se över bilaga III till ramdirektivet om en marin strategi och vid behov revidera det, samt utarbeta en särskild vägledning för att garantera ett mer enhetligt och konsekvent tillvägagångssätt för bedömningarna under nästa genomförandeperiod.

               (4)Översynen av bilaga III till direktiv 2008/56/EG behövs för att komplettera översynen av beslut 2010/477/EU. Dessutom är förhållandet mellan bilaga III till direktiv 2008/56/EG och de kvalitativa deskriptorer för fastställandet av en god miljöstatus som förtecknas i bilaga I till det direktivet endast implicit i det direktivet och, därför, inte tillräckligt tydligt. I ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar från 2011
                  4
                förklarade kommissionen förhållandena mellan de kvalitativa deskriptorer som förtecknas i bilaga I till direktiv 2008/56/EG, de faktorer som anges i bilaga III till det direktivet, och de kriterier och indikatorer som anges i beslut 2010/477/EU, men kunde bara ge ett partiellt svar på grund av deras inneboende innehåll. Bilaga III till direktiv 2008/56/EG måste revideras för att ytterligare förtydliga dessa förhållanden och underlätta genomförandet, och bättre koppla samman ekosystemrelaterade faktorer, antropogen belastning och påverkan på den marina miljön med deskriptorerna i bilaga I till direktiv 2008/56/EG samt resultaten av översynen av beslut 2010/477/EU.

               (5)Bilaga III till direktiv 2008/56/EG bör ge faktorer för bedömning (artikel 8.1 i det direktivet) avseende god miljöstatus (artikel 9.1 i det direktivet), faktorer för övervakning (artikel 11.1 i det direktivet), som kompletterar bedömningen (t.ex. temperatur, salthalt), och faktorer för överväganden vid fastställandet av mål (artikel 10.1 i det direktivet). Betydelsen av dessa faktorer kommer att variera efter region och medlemsstat på grund av olika regionala särdrag. Detta innebär att faktorer måste behandlas endast om de anses vara ”grundläggande egenskaper och förhållanden” eller ”de viktigaste faktorer som påverkar”, i enlighet med artikel 8.1 a och b i direktiv 2008/56/EG, och om de förekommer i den berörda medlemsstatens vatten.

               (6)Det är viktigt att säkerställa att de faktorer som anges i bilaga III till direktiv 2008/56/EG har ett tydligt samband med de kvalitativa deskriptorerna i bilaga I till det direktivet och med de kriterier och metodstandarder för god miljöstatus i marina vatten som fastställs av kommissionen på grundval av artikel 9.3 i direktiv 2008/56/EG, samt med deras tillämpning i förhållande till artiklarna 8, 9, 10 och 11 i direktiv 2008/56/EG. Mot denna bakgrund måste dessa faktorer vara generiska och allmänt tillämpliga i hela unionen, med tanke på att flera specifika faktorer kan fastställas av kommissionen på grundval av artikel 9.3 i direktiv 2008/56/EG eller inom ramen för fastställandet av uppsättningar av kännetecken för god miljöstatus enligt artikel 9.1 i det direktivet.

               (7)Tabellerna 1 och 2 i bilaga III till direktiv 2008/56/EG bör förtydligas för att mer tydligt avse tillståndsfaktorer (tabell 1) och belastningsfaktorer och deras påverkan (tabell 2), och för att direkt koppla de faktorer som förtecknas i dem till de kvalitativa deskriptorer som anges i bilaga I till det direktivet och genom detta till de kriterier som fastställts av kommissionen på grundval av artikel 9.3 i direktiv 2008/56/EG.

               (8)För att vägleda bedömningen av utnyttjandet av marina vatten enligt artikel 8.1 c i direktiv 2008/56/EG, och av mänsklig verksamhet enligt artikel 8.1 b, samt därmed sammanhängande övervakning enligt artikel 11 i det direktivet, bör tabell 2 utvidgas till att innehålla en vägledande förteckning över utnyttjande och mänsklig verksamhet för att säkerställa att dessa bedömningar är konsekventa i alla marina regioner och delregioner.

               (9)Bilaga III till direktiv 2008/56/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (10)De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den föreskrivande kommitté som inrättats enligt artikel 25 i direktiv 2008/56/EG.

               HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

               Artikel 1

               Bilaga III till direktiv 2008/56/EG ska ersättas med texten i bilagan till detta direktiv.

               Artikel 2

               1.Medlemsstaterna ska senast den [EUT: var vänlig för in datumet: 18 månader efter det att detta direktiv trätt i kraft] sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

               När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

               2.Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

               3.Skyldigheten att införliva detta direktiv ska inte gälla för medlemsstater utan marina vatten.

               Artikel 3

               Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

               Artikel 4

               Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

               Utfärdat i Bryssel den 17.5.2017

                     På kommissionens vägnar

                     Ordförande
                     Jean-Claude JUNCKER

                     (1)
                  EUT L 164, 25.6.2008, s. 19.

                     (2)
                  Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet – Första fasen av genomförandet av ramdirektivet om en marin strategi (direktiv 2008/56/EG) – Europeiska kommissionens bedömning och vägledning (COM(2014)097 final, 20.2.2014).

                     (3)
                  Kommissionens beslut 2010/477/EU av den 1 september 2010 om kriterier och metodstandarder för god miljöstatus i marina vatten (EUT L 232, 2.9.2010, s. 14).

                     (4)

                  Arbetsdokument från kommissionens avdelningar SEK(2011)1255
                  .

    ---documentbreak---

               BILAGA

               till

               kommissionens direktiv

               om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG vad gäller de vägledande förteckningar över faktorer som ska beaktas vid utarbetandet av marina strategier

               BILAGA III

               Vägledande förteckningar över ekosystemrelaterade faktorer, antropogena belastningar och mänsklig verksamhet av betydelse för marina vatten

               (som avses i artiklarna 8.1, 9.1, 9.3, 10.1, 11.1 och artikel 24)

               Tabell 1 – Marina ekosystems struktur, funktion och processer

               med särskild relevans för artiklarna 8.1 a, 9 och 11

                        Tema

                        Ekosystemrelaterade faktorer

                        Möjliga parametrar och kännetecken (anmärkning 1)

                        Relevanta kvalitativa deskriptorer som anges i bilaga I (anmärkning 2 och 3)

                        Arter

                        Grupper av arter (anmärkning 4) av havsfåglar, däggdjur, reptiler, fiskar och bläckfiskar i den marina regionen eller delregionen

                        Geografisk och tidsmässig variation per art eller population:

                        – fördelning, abundans och/eller biomassa

                        – storleks-, ålders- och könsstruktur

                        – reproduktionsförmåga, överlevnadstal och dödlighet/skadefrekvens

                        – beteende inbegripet rörelse och migration

                        – artens livsmiljö (utsträckning, lämplighet)

                        Gruppens artsammansättning

                        (1); (3)

                        Livsmiljö

                        Breda livsmiljötyper i vattenpelaren (pelagisk) och på havsbotten (bentisk) (anmärkning 5), eller andra livsmiljötyper, inbegripet med dem förknippade biologiska samhällen i hela den berörda marina regionen eller delregionen

                        Per livsmiljötyp:

                        – livsmiljöns fördelning och utsträckning (och volym, i tillämpliga fall)

                        – artsammansättning, abundans och/eller biomassa (geografisk och tidsmässig variation)

                        – storleken och åldersstrukturen hos arter (i tillämpliga fall)

                        – fysiska, hydrologiska och kemiska kännetecken

                        Dessutom för pelagiska livsmiljöer:

                        – halt av klorofyll a

                        – planktonblomningsrekvens och geografisk utsträckning

                        (1); (6)

                        Ekosystem, inbegripet näringsvävar

                        Ekosystemets struktur, funktion och processer, vilket omfattar

                        – fysiska och hydrologiska kännetecken

                        – kemiska kännetecken

                        – biologiska kännetecken

                        – funktioner och processer

                        Geografisk och tidsmässig variation i

                        – temperatur och is

                        – hydrologi (vågor och strömmar; uppvällning, blandning, uppehållstid, sötvattentillförsel; havsnivå)

                        – batymetri

                        – turbiditet (silt/sedimentering), genomsynlighet, ljud

                        – havsbottensubstrat och havsbottens morfologi

                        – salthalt, näringsämnen (kväve och fosfor), organiskt kol, upplösta gaser (pCO2, O2) och pH

                        – kopplingar mellan livsmiljöer och arter av marina fåglar, däggdjur, reptiler, fiskar och bläckfiskar

                        – pelagisk-bentisk samhällsstruktur

                        – produktivitet

                        (1); (4)

               Anmärkningar till tabell 1

               Anmärkning 1:
                     Det ges en vägledande förteckning över relevanta parametrar och kännetecken för arter, livsmiljöer och ekosystem, som avspeglar parametrar som påverkas av belastningarna i tabell 2 i denna bilaga och som har betydelse för de kriterier som anges i enlighet med artikel 9.3. De särskilda parametrar och kännetecken som ska användas för övervakning och bedömning bör fastställas i enlighet med kraven i detta direktiv, inbegripet kraven i artiklarna 8–11.

               Anmärkning 2:
                     Siffrorna i denna kolumn hänvisar till de respektive numrerade punkterna i bilaga I.

               Anmärkning 3:
                     Endast de tillståndsbaserade kvalitativa deskriptorerna (1), (3), (4) och (6) som har kriterier fastställda i enlighet med artikel 9.3 förtecknas i tabell 1. Alla övriga, påverkansbaserade, kvalitativa deskriptorer i bilaga I kan vara relevanta för varje tema.

               Anmärkning 4:
                     Dessa artgrupper specificeras närmare i del II i bilagan till kommissionens beslut om fastställande av kriterier och metodstandarder för god miljöstatus och specifikationer och standardmetoder för övervakning och bedömning, och om upphävande av beslut 2010/477/EU
                  1*.

               Anmärkning 5:
                     Dessa breda livsmiljötyper specificeras närmare i del II i bilagan till kommissionens beslut om fastställande av kriterier och metodstandarder för god miljöstatus och specifikationer och standardmetoder för övervakning och bedömning, och om upphävande av beslut 2010/477/EU.

               Tabell 2 – Antropogena belastningar, utnyttjande och mänsklig verksamhet i eller med påverkan på den marina miljön

                        2a Antropogena belastningar på den marina miljön

                        med särskild relevans för artiklarna 8.1 a och b, 9, 10 och 11

                        Tema

                        Belastningar (Anmärkning 1)

                        Möjliga parametrar

                        Relevanta kvalitativa deskriptorer som anges i bilaga I (anmärkning 2 och 3)

                        Biologiskt

                        Tillförsel eller spridning av främmande arter

                        Intensitet och geografisk och tidsmässig variation i påverkan i den marina miljön och, när så är relevant, vid källan

                        För bedömning av tryckets miljöpåverkan, välj relevanta ekosystemrelaterade faktorer och parametrar från tabell 1

                        (2)

                        Tillförsel av patogena mikroorganismer

                        Tillförsel av genetiskt modifierade arter och omflyttning av inhemska arter

                        Förlust av, eller ändring av, naturliga biologiska samhällen på grund av odling av djur- eller växtarter

                        Störning av arter (t.ex. där de fortplantar sig, vilar och äter) på grund av mänsklig närvaro

                        Uttag av, eller dödlighet/skada hos, vilda arter (genom yrkes- och fritidsfiske och annan verksamhet)

                        (3)

                        Fysiskt

                        Fysisk störning av havsbotten (tillfällig eller reversibel)

                        (6); (7)

                        Fysisk förlust (på grund av varaktig förändring av havsbottensubstrat eller havsbottens morfologi och på grund av utvinning av havsbottensubstrat)

                        Ändringar av hydrologiska förhållanden

                        Ämnen, avfall och energi

                        Tillförsel av näringsämnen – diffusa källor, punktkällor, deposition från atmosfären

                        (5)

                        Tillförsel av organiskt material – diffusa källor och punktkällor

                        Tillförsel av andra ämnen (t.ex. syntetiska ämnen, icke syntetiska ämnen, radionuklider) – diffusa källor, punktkällor, atmosfärisk deposition, akuta händelser

                        (8); (9)

                        Tillförsel av avfall (fastavfall, inbegripet mikroavfall)

                        (10)

                        Påverkan av antropogent ljud (impulsljud, kontinuerligt ljud)

                        (11)

                        Tillförsel av andra former av energi (inbegripet elektromagnetiska fält, ljus och värme)

                        Tillförsel av vatten – punktkällor (t.ex. saltlake)

                        2b Utnyttjande och mänsklig verksamhet i eller med påverkan på den marina miljön

                        med särskild relevans för artikel 8.1 b och c (endast verksamheter som är märkta med * är relevanta för artiklarna 8.1 c, 10 och 13)

                        Tema

                        Verksamhet

                        Fysisk omstrukturering av floder, kuster eller havsbotten (vattenhushållning)

                        Landvinning

                        Kanalisering och andra ändringar av vattendrag

                        Kustskydd och översvämningsskydd *

                        Offshoreanläggningar (andra än för olja/gas/förnybara energikällor)*

                        Omstrukturering av havsbottens morfologi, inbegripet muddring och deponering av material*

                        Utvinning av icke levande resurser

                        Utvinning av mineraler (sten, malm, grus, sand, skal)*

                        Utvinning av olja och gas, inbegripet infrastruktur*

                        Saltutvinning*

                        Vattenutvinning*

                        Energiproduktion

                        Generering av förnybar energi (vindkraft, vattenkraft och tidvattenkraft), inbegripet infrastruktur*

                        Generering av icke förnybar energi

                        Överföring av el och kommunikation (ledningar)*

                        Utvinning av levande resurser

                        Fångst av fisk och skaldjur (yrkesmässigt, på fritiden)*

                        Bearbetning av fisk och skaldjur*

                        Skörd av havsväxter*

                        Jakt och skörd för andra ändamål*

                        Odling av levande resurser

                        Vattenbruk – till havs, inbegripet infrastruktur*

                        Vattenbruk – sötvatten

                        Jordbruk

                        Skogsbruk

                        Transport

                        Transportinfrastruktur*

                        Transport – sjöfart*

                        Transport – luftfart

                        Transport – på land

                        Utnyttjande i städer och industriellt utnyttjande

                        Utnyttjande i städer

                        Industriellt utnyttjande

                        Behandling och bortskaffande av avfall*

                        Turism och fritid

                        Turism- och fritidsinfrastruktur*

                        Turism- och fritidsverksamhet*

                        Säkerhet/försvar

                        Militära insatser (med förbehåll för artikel 2.2)

                        Utbildning och forskning

                        Forsknings-, undersökning- och utbildningsverksamhet*

               Anmärkningar till tabell 2

               Anmärkning 1:
                     Vid bedömning av belastningarna bör hänsyn tas till deras nivåer i den marina miljön och, i tillämpliga fall, tillförselgraden (från landbaserade eller atmosfäriska källor) till den marina miljön.

               Anmärkning 2:
                     Siffrorna i denna kolumn hänvisar till de respektive numrerade punkterna i bilaga I.

               Anmärkning 3:
                     Endast de belastningsbaserade kvalitativa deskriptorerna (2), (3), (5), (6), (7), (8), (9), (10) och (11), som har kriterier fastställda i enlighet med artikel 9.3, förtecknas i tabell 2a. Alla övriga, tillståndsbaserade, kvalitativa deskriptorer i bilaga I kan vara relevanta för varje tema.”

                     (1)
                  * EUT: Var vänlig för in titeln, datumet och EUT-referensen för ”Kommissionens beslut om fastställande av kriterier och metodstandarder för god miljöstatus och specifikationer och standardmetoder för övervakning och bedömning, och om upphävande av beslut 2010/477/EU”, som offentliggörs samma dag.


title: Rättelse till kommissionens direktiv 95/45/EG av den 26 juli 1995 om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel ( EGT L 226 av den 22.9.1995 )

text:
               14.11.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 303/25

         Rättelse till kommissionens direktiv 95/45/EG av den 26 juli 1995 om särskilda renhetskriterier för färgämnen som används i livsmedel
   (
         Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 226 av den 22 september 1995
      )
   I bilagan till direktivet, del B ”Särskilda renhetskriterier”, ska det under

               E 101 (ii) RIBOFLAVIN-5′-FOSFAT – Beskrivning, A. Spektrometri:

                           i stället för

                           :

                           ”Maximum i vatten vid ca 375 nm”

                           vara

                           :

                           ”Maximum i vatten vid ca 444 nm”

               E 123 AMARANT – Renhetsgrad:

                           i stället för

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 40 mg/kg”

                           vara

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 10 mg/kg”

               E 133 BRILJANTBLÅTT FCF – Renhetsgrad:

                           i stället för

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 40 mg/kg”

                           vara

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 10 mg/kg”

               E 153 CARBO MEDICINALIS VEGETALIS (träkol) – Renhetsgrad:

                           i stället för

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 40 mg/kg”

                           vara

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 10 mg/kg”

               E 160f ETYLESTER AV B-APO-8′-KAROTENSYRA (C30) – Renhetsgrad:

                           i stället för

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 40 mg/kg”

                           vara

                           :

                                          ”Tungmetaller (som Pb)

                                          Högst 10 mg/kg”


Avis juridique important

|

31977L0576

Rådets direktiv 77/576/EEG av den 25 juli 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om säkerhetsskyltar på arbetsplatser

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 229 , 07/09/1977 s. 0012 - 0021 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 2 s. 0094  "Grekisk specialutgåva" Område 05 Volym 2 s. 0191  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 2 s. 0094  Spansk specialutgåva: Område 05 Volym 2 s. 0141  Portugisisk specialutgåva: Område 05 Volym 2 s. 0141

RÅDETS DIREKTIV av den 25 juli 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om säkerhetsskyltar på arbetsplatser (77/576/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av förslaget från kommissionen,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Rådet fastställde i sin resolution av den 21 januari 1974 om ett socialt handlingsprogram(3) behovet av att förbättra säkerheten och skyddet av hälsan på arbetsplatser. Detta utgör ett led i förbättringen av levnads- och arbetsvillkor.Personers och tjänsters rörelsefrihet har avsevärt ökat risken för arbetsolyckor och arbetssjukdomar, speciellt på grund av skillnaden i arbetsorganisationen inom medlemsstaterna, språkskillnaderna och de därav följande missförstånden och misstagen. Dessa svårigheter utgör ett hinder för den gemensamma marknadens funktion och kan reduceras genom införandet av ett system för säkerhetsskyltar inom gemenskapen.Användning av enhetliga säkerhetsskyltar har positiva effekter både för arbetstagare på arbetsplatser inom- och utomhus och för andra personer, som har tillträde till sådana platser.Ett system för säkerhetsskyltar inom gemenskapen kan vara effektivt endast om det säkerställs genom enhetliga bestämmelser, om skyltarnas utformning är så enkel och slående som möjligt, om så lite förklarande text som möjligt används och dessutom om de berörda personerna får fullständig och upprepad information om skyltarna.Tekniska framsteg och framtida utveckling av internationella metoder för placering av skyltar kräver att säkerhetsskyltar anpassas till utvecklingen. För att underlätta genomförandet av de nödvändiga åtgärderna om säkerhetsskyltar inom gemenskapen bör nära samarbete inledas mellan medlemsstaterna och kommissionen och en specialkommitté bildas för ändamålet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv gäller säkerhetsskyltar på arbetsplatser.2. Detta direktiv gäller intea) skyltar använda i samband med järnvägs- och vägtransport, transport på vattenväg inom landet samt sjö- och lufttransport,b) märkning av farliga ämnen och preparat när de släpps ut på marknaden,c) kolgruvor.Artikel 2 1. I detta direktiv avses meda) system för säkerhetsskyltar:ett system av skyltar som avser ett speciellt objekt eller situation och som lämnar säkerhetsinformation med hjälp av varningsfärg eller symbol,b) säkerhetsfärg:en färg vilken tilldelats en speciell säkerhetsbetydelse,c) kontrastfärg:en färg som kontrasterar mot säkerhetsfärgen och som lämnar ytterligare information,d) säkerhetsskylt:en skylt, som kombinerar geometrisk form, färg och symbol för att lämna specifik säkerhetsinformation,e) förbudsskylt:en säkerhetsskylt, som förbjuder ett beteende, som kan förorsaka fara,f) varningsskylt:en säkerhetsskylt, som varnar för en risk,g) påbudsskylt:en säkerhetsskylt som föreskriver en specifik skyldighet,h) nödskylt:en säkerhetsskylt, som i händelse av fara, anvisar en nödutgång, vägen till en nödinstallation eller platsen för en räddningsanordning,i) informationsskylt:en säkerhetsskylt som lämnar annan säkerhetsinformation än den som avses i punkterna e-h,j) tilläggsskylt:en säkerhetsskylt som endast används i samband med en av de säkerhetsskyltar som avses i punkterna e-h och som lämnar ytterligare information,k) symbol:en bildmässig återgivning som beskriver en specifik situation och som används på en av säkerhetsskyltarna som avses i punkterna e-h.2. Betydelsen och användningen av säkerhets- och kontrastfärger och utformningen och betydelsen av säkerhetsskyltar skall följa vad som anges i bilaga 1.Artikel 3 Medlemsstaterna skall vidtaga alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att- säkerhetsskyltar på alla arbetsplatser överensstämmer med principerna i bilaga 1,- endast sådana säkerhetsskyltar som anges i bilaga 2 används för att ange farliga situationer och för att lämna den information som specificeras i denna bilaga,- gällande vägtrafikskyltar används för att reglera intern trafik i fabrik.Artikel 4 Varje ändring som behövs för att anpassa bilaga 1, punkterna 2-6 och bilaga 2 till tekniska framsteg och framtida utveckling av internationella metoder om skyltar skall antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 6.Artikel 5 1. En kommitté av representanter för medlemsstaterna med en kommissionsrepresentant som ordförande bildas härmed.2. Kommittén skall besluta om reglerna för sin verksamhet.Artikel 6 1. När förfarande enligt denna artikel begärs skall frågan föreläggas kommittén av dess ordförande, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en representant för en medlemsstat.2. Kommissionens representant skall förelägga kommittén ett utkast till åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall yttra sig över utkastet inom den tid ordföranden fastställt, med hänsyn till hur brådskande ärendet är. För beslut fordras en majoritet på 41 röster, varvid medlemsstaternas röster bedöms såsom stadgas i artikel 148.2 av fördraget. Ordföranden får ej rösta.3. a) Föreslagna åtgärder som överensstämmer med kommitténs uppfattning skall vidtas av kommissionen.b) När de föreslagna åtgärderna inte överensstämmer med kommitténs uppfattning eller om inte något yttrande avges skall kommissionen genast tillställa rådet ett förslag till åtgärder som skall vidtas. Rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet.c) Om rådet inte har fattat beslut inom tre månader från mottagandet av förslaget skall föreslagna åtgärder antas av kommissionen.Artikel 7 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1979 anta och publicera de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa åtgärder senast från den 1 januari 1981.2. Medlemsstaterna skall sända kommissionen texten till alla nationella bestämmelser, som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 25 juli 1977.På rådets vägnarH. SIMONETOrdförande(1) EGT nr C 178, 2.8.1976, s. 57.(2) EGT nr C 278, 24.11.1976, s. 3.(3) EGT nr C 13, 12.2.1974, s. 1.BILAGA 1 Grundläggande principer för systemet med säkerhetsskyltar 1. ALLMÄNT1.1 Syftet med systemet med säkerhetsskyltar är att snabbt och otvetydigt dra uppmärksamheten till föremål och situationer som kan förorsaka särskilda risker.1.2 Under inga omständigheter kan systemet med säkerhetsskyltar ersätta nödvändiga skyddsåtgärder.1.3 Systemet med säkerhetsskyltar får endast användas för att lämna information om säkerheten.1.4 Effektiviteten hos systemet med säkerhetsskyltar är särskilt beroende av att fullständig och ständigt upprepad information ges till alla personer som kan antas ha nytta av den.2. SÄKERHETS- OCH KONTRASTFÄRGER2.1 Säkerhetsfärgers betydelse>Plats för tabell>2.2 Kontrast- och symbolfärger>Plats för tabell>3. SÄKERHETSSKYLTARNAS GEOMETRISKA FORM OCH BETYDELSE>Plats för tabell>4. KOMBINATION AV FORM OCH FÄRG SAMT DESS BETYDELSE PÅ SKYLTAR>Plats för tabell>5. SÄKERHETSSKYLTARS UTFÖRANDE5.1 FörbudsskyltarBakgrund: vit, symbol eller text: svartSäkerhetsfärgen rött skall finnas runt kanten och på ett tvärgående fält och skall uppta minst 35 % av skyltens yta.5.2 Varnings-, påbuds- och informationsskyltarBakgrund: säkerhetsfärg, symbol eller text: kontrastfärg.En gul triangel skall ha en svart kant. Säkerhetsfärgen skall täcka minst 50 % av skyltens yta.5.3 TilläggsskyltarBakgrund: vit, text: svart, eller bakgrund: säkerhetsfärg, text: kontrastfärg.5.4 SymbolerUtförandet skall vara så enkelt som möjligt och detaljer som inte är väsentliga för förståelsen skall utelämnas.6. GUL/SVART FÖR IDENTIFIERING AV FARA>Hänvisning till film>(Andel säkerhetsfärg minst 50 %)Igenkänningstecken för permanenta riskställen såsom:- ställe där det finns risk för kollision, fall, snubbling eller för fallande laster,- trappsteg, hål i golv etc.


Avis juridique important

|

31990L0654

Rådets direktiv 90/654/EEG av den 4 december 1990 om övergångsbestämmelser och de anpassningar som till följd av Tysklands återförening behövs i direktiven om växters sundhet, utsäde, växter och djurfoder samt i lagstiftningen om veterinära frågor och om djuravel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 353 , 17/12/1990 s. 0048 - 0056 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 65 s. 0063  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 65 s. 0063

RÅDETS DIREKTIV av den 4 december 1990 om övergångsbestämmelser och de anpassningar som till följd av Tysklands återförening behövs i direktiven om växters sundhet, utsäde, växter och djurfoder samt i lagstiftningen om veterinära frågor och om djuravel (90/654/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen(1), senast ändrat genom direktiv 89/662/EEG(2), särskilt artikel 4 b.1 c i detta,med beaktande av rådets direktiv 72/461/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen(3), senast ändrat genom direktiv 89/662/EEG(4), särskilt artikel 13a.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(5),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(6),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(7), ochmed beaktande av följande:Gemenskapen har antagit en regelsamling för att genomföra den gemensamma jordbrukspolitiken.Gemenskapslagstiftningen kommer att vara helt tillämplig på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium från och med dagen för Tysklands återförening.För att jordbruket på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium lättare skall kunna införlivas i den gemensamma jordbrukspolitiken har förutvarande Tyska demokratiska republiken efter den 1 juli 1990 självständigt tillämpat vissa av gemenskapens bestämmelser för jordbruket.Gemenskapens jordbrukslagstiftning måste emellertid anpassas på vissa punkter för att ta hänsyn till de särskilda förhållanden som råder på ovan nämnda territorium.De avvikelser som föreskrivs i samband härmed bör i allmänhet vara temporära och så långt möjligt undvika att störa den gemensamma jordbrukspolitiken och målen i fördragets artikel 39.I den nuvarande situationen går det inte att omedelbart tillämpa vissa gemenskapsbestämmelser om kvalitet och hälsa på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium. Tillämpningen av avvikelser får inte leda till störningar i den inre marknadens funktion. Därför bör varor som inte överensstämmer med gemenskapsreglerna endast marknadsföras inom den del av gemenskapen som utgörs av förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium.På grund av bristande kunskap om jordbrukssituationen på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium går det inte att slutgiltigt fastslå omfattningen av de anpassningar och avvikelser som behövs. För att ge utrymme för ändringar är det nödvändigt att fastställa ett förenklat förfarande enligt artikel 145 tredje strecksatsen i fördraget så att de åtgärder som föreskrivs i detta direktiv vid behov kan anpassas och utökas.De tyska myndigheterna har åtagit sig att utsträcka utrotningsplanen för klassisk svinpest till förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium från och med dagen för Tysklands återförening. De har också försäkrat att systemet för anmälan av sjukdomar kommer att vara i funktion samma dag. Mot bakgrund av djurhälsosituationen på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium och med hänsyn till utfästelserna ovan bör territoriet erkännas vara fritt från klassisk svinpest från och med dagen för Tysklands återförening,HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 För att säkerställa att förutvarande Tyska demokratiska republiken införlivas på ett harmoniskt sätt i den gemensamma jordbrukspolitiken fastställer detta direktiv övergångsbestämmelser och sådana anpassningar som krävs i direktiven om växters sundhet, utsäde, växter och djurfoder samt i lagstiftningen om veterinära frågor och om djuravel.Artikel 2 De anpassningar och övergångsbestämmelser som avses i artikel 1 anges i bilagorna till detta direktiv.Artikel 3 1. Anpassningsåtgärder med syfte att fylla uppenbara luckor och för teknisk anpassning av de åtgärder som föreskrivs i detta direktiv får antas enligt förfarandet i artikel 4.2. Sådana anpassningsåtgärder skall utformas så att de säkerställer att gemenskapsreglerna tillämpas på ett enhetligt sätt på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium inom den sektor som omfattas av detta direktiv, med vederbörlig hänsyn till de särskilda förhållanden som råder på detta territorium och till de särskilda svårigheter som sammanhänger med tillämpningen av dessa regler.De skall vara förenliga med reglernas principer och ha nära anknytning till någon av de avvikelser som föreskrivs i detta direktiv.3. De åtgärder som avses i punkt 1 får vidtas fram till den 31 december 1992. Tillämpningen av dem är begränsad till samma period. När detta direktiv anger senare tidsgränser för avvikelser gäller emellertid dessa tidsgränser.4. Om det visar sig nödvändigt att senarelägga en tidgräns som fastställts i detta direktiv för tillämpning av en avvikelse, kan fristen uppskjutas enligt förfarandet i artikel 4, dock senast till och med den 31 december 1992.Artikel 4 När denna artikel åberopas skall bestämmelser antas enligt förfarandet i den artikel som ger föreskrifter om närmare regler för tillämpningen i ett instrument som faller inom ramen för detta direktiv.Artikel 5 1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2, och som en del av förfarandena för kontroll av varors överensstämmelse skall medlemsstaterna se till att varor som inte uppfyller gemenskapsreglerna endast släpps ut på marknaden i förutvarande Tyska demokratiska republiken.2. Förbundsrepubliken Tyskland skall, enligt bestämmelserna i bilagorna, vidta åtgärder för att garantera att varor som inte uppfyller gemenskapens regler endast släpps ut på marknaden i förutvarande Tyska demokratiska republiken. Sådana åtgärder skall vara förenliga med fördraget, särskilt med målen i artikel 8a, och får inte ge upphov till ytterligare kontroller eller formaliteter vid gränserna mellan medlemsstaterna.3. Varje medlemsstat får hänskjuta eventuella problem till kommissionen. Kommissionen skall skyndsamt undersöka frågan och överlämna sina slutsatser och eventuella förslag till lämpliga åtgärder. Beslut om sådana åtgärder skall antas enligt förfarandet i artikel 4.Artikel 6 Förbundsrepubliken Tyskland skall snarast möjligt underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits med stöd av de medgivanden som lämnats i detta direktiv.Efter utgången av perioderna för tillämpning av övergångsbestämmelserna skall Förbundsrepubliken Tyskland utarbeta en rapport om hur dessa använts. Rapporten skall överlämnas till kommissionen som i sin tur skall överlämna den till övriga medlemsstater.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 december 1990.På rådets vägnarG. DE MICHELISOrdförande(1) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.(2) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13.(3) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.(4) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13.(5) EGT nr L 263, 26.9.1990, s. 24, i dess lydelse av den 25 oktober 1990.(6) Yttrande avgivet den 21 november 1990.(7) Yttrande avgivet den 20 november 1990.BILAGA I LAGSTIFTNING OM SUNDHETEN HOS VÄXTER 1. Rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 (EGT nr L 221, 7.8.1986, s. 37), i dess lydelse enligt direktiv 88/298/EEG (EGT nr L 126, 20.5.1988, s. 53).I artikel 16 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges emellertid att, på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium och senast till den 31 december 1992, släppa ut sådana varor på marknaden som återfinns i bilaga I och som har en högre halt av vätecyanid än den halt som fastställts i bilaga II. Avvikelsen skall endast gälla varor som har sitt ursprung på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium.De tillåtna halterna får under inga omständigheter överskrida de halter som gällde enligt lagstiftningen i förutvarande Tyska demokratiska republiken.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att varorna i fråga inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium."2. Rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 (EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20), senast ändrat genom direktiv 90/490/EEG (EGT nr L 271, 3.10.1990, s. 28).I artikel 20 skall följande punkt 6 skall läggas till:"6. Inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken medges Förbundsrepubliken Tyskland att, med avseende på Tyska demokratiska republikens territorium, på egen begäran och enligt det förfarande som fastställts i artikel 16a, uppfylla artiklarna 4.1 och 5.1 och tillämpliga bestämmelser i artikel 12, senare än den dag som avses i punkt 1 b, men senast den 31 december 1992. En sådan begäran skall närmare ange vilken vara och vilka mängder därav som avses. Medgivande får inte lämnas förrän eventuella sundhetsrisker har analyserats.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att varorna i fråga inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvida inte det kan styrkas att bestämmelserna i detta direktiv är uppfyllda."BILAGA II Förädlings-eller uppförökningsmaterial I. Jordbruks-och hushållsväxter1. Rådets direktiv 66/400/EEG av den 14 juni 1966 (EGT nr L 125, 11.7.1966, s. 2290/66), senast ändrat genom direktiv 88/380/EEG (EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 31).a) I artikel 16 skall följande punkt 4 läggas till:"4. Punkt 1 skall även gälla på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium fram till den 31 december 1991. Närmare regler för tillämpningen får antas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 21."b) I artikel 23 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla- artikel 3.1 i fråga om- utsäde som skördats före Tysklands återförening eller efter återföreningen, om de utsädesproducerande fälten besåtts före denna dag,- annat utsäde, om detta certifierats enligt artikel 2.2,- artikel 16, inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken,senare än den dag som anges ovan, men senast den 31 december 1992 med avseende på andra strecksatsen och senast den 31 december 1993 med avseende på första strecksatsen.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att utsäde som omfattas av medgivandet utom sådant utsäde som avses i första strecksatsen andra understrecksatsen, inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvida inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."2. Rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 (EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2298/66), senast ändrat genom direktiv 89/100/EEG (EGT nr L 38, 10.2.1989, s. 36).a) I artikel 16 skall följande punkt 4 läggas till:"4. Punkt 1 skall även gälla på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium fram till den 31 december 1991. Närmare regler för tillämpningen får antas enligt det förfarande som fastställts i artikel 21."b) I artikel 23 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla- artikel 3.1 i fråga om- utsäde som skördats före Tysklands återförening eller efter återföreningen, om de utsädesproducerande fälten besåtts före denna dag,- annat utsäde, om detta certifierats enligt artikel 2.2,- artikel 8.2, i fråga om begränsningen till "små mängder" av utsäde av Pisum sativum L. (partim) och Vicia faba L. (partim),- artikel 16, inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken,senare än den dag som anges ovan, men senast den 31 december 1992 med avseende på tredje strecksatsen och senast den 31 december 1994 med avseende på övriga strecksatser.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att utsäde som omfattas av medgivandet, utom sådant utsäde som avses i första strecksatsen andra understrecksatsen, inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvida inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."3. Rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 (EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2309/66), senast ändrat genom direktiv 89/2/EEG (EGT nr L 5, 7.1.1989, s. 31).a) I artikel 16 skall följande punkt 4 läggas till:"4. Punkt 1 skall även gälla förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium fram till den 31 december 1991. Närmare regler får antas enligt det förfarande som fastställts i artikel 21."b) I artikel 23 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla- artikel 3.1 i fråga om- utsäde som skördats före Tysklands återförening eller efter återföreningen, om de utsädesproducerande fälten besåtts före denna dag,- annat utsäde, om detta certifierats enligt artikel 2.2 c,- artikel 8.2 i fråga om begränsningen till "små mängder",- artikel 13.1 i fråga om utsäde av "Hordeum vulgare L.",- artikel 16, inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken,senare än den dag som anges ovan, men senast den 31 december 1992, med avseende på första och fjärde strecksatserna och senast den 31 december 1994 med avseende på andra och tredje strecksatserna.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att utsäde som omfattas av detta medgivande, utom sådant utsäde som avses i första strecksatsen andra understrecksatsen, inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium såvida inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."4. Rådets direktiv 66/403/EEG av den 14 juni 1966 (EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2320/66), senast ändrat genom direktiv 90/403/EEG (EGT nr L 208, 7.8.1990, s. 30).I artikel 21 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla- artikel 3.1, i fråga om- utsädespotatis som skördats före Tysklands återförening, eller- utsädespotatis som skördats efter denna dag, om denna certifierats enligt artikel 2.2,- artikel 8.2, i fråga om begränsningen till "små mängder",- artikel 15, inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken,senare än den dag som anges ovan, men senast den 31 december 1992, med avseende på första och tredje strecksatserna och senast den 31 december 1994 med avseende på andra strecksatsen.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att utsädespotatis som omfattas av detta medgivande, utom sådan utsädespotatis som avses i första strecksatsen andra understrecksatsen, inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvida inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."5. Rådets direktiv 69/208/EEG av den 30 juni 1969 (EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3), senast ändrat genom direktiv 88/380/EEG (EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 31).a) I artikel 15 skall följande punkt 4 läggas till:"4. Punkt 1 skall även gälla på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium fram till den 31 december 1991. Närmare regler får antas enligt det förfarande som fastställts i artikel 20."b) I artikel 23 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla- artikel 3.1, i fråga om- utsäde som skördats före Tysklands återförening eller efter återföreningen, om de utsädesproducerande fälten besåtts före denna dag,- annat utsäde om detta certifierats enligt artikel 2.2,- artikel 16, inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken,senare än den dag som anges ovan, men senast den 31 december 1992.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att utsäde som omfattas av detta medgivande, utom sådant utsäde som avses i första strecksatsen andra understrecksatsen, inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvida inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."6. Rådets direktiv 70/457/EEG av den 29 september 1970 (EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 1), senast ändrat genom direktiv 88/380/EEG (EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 31).a) I artikel 3.3 skall följande tillägg göras:"I fråga om förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium skall de datum som anges i punkt 1 första meningen, 1 juli 1972 och 30 juni 1980, ersättas med 3 oktober 1990 och 31 december 1994 för de växtsorter som godkänts av myndigheterna i förutvarande Tyska demokratiska republiken. Denna bestämmelse skall också tillämpas på sorter som inte godkänts officiellt, men vars frö marknadsförts eller använts som utsäde på detta territorium före Tysklands återförening."b) I artikel 12.1 skall följande tillägg göras:"Ett sortgodkännande som utfärdats av förutvarande Tyska demokratiska republiken före Tysklands återförening skall gälla senast fram till utgången av det tionde kalenderåret efter det att sorterna upptagits på den sortlista som Förbundsrepubliken Tyskland utarbetar enligt artikel 3.1."c) I artikel 16 skall följande stycke läggas till:"I fråga om Tyskland skall det datum som anges i första stycket första meningen, 1 juli 1972, ersättas med 3 oktober 1990 för de sorter som godkänts av myndigheterna i förutvarande Tyska demokratiska republiken. Hela den areal som används för uppförökning av sorten, enligt första stycket punkt c, skall vara belägen på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium."d) I artikel 17 skall följande stycke läggas till:"I de fall som anges i artikel 16 sista stycket, skall det datum som anges i första stycket första meningen, 1 juli 1972, ersättas med 3 oktober 1990."7. Rådets direktiv 70/458/EEG av den 29 september 1970 (EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 7), senast ändrat genom direktiv 88/380/EEG (EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 31).a) I artikel 9.2 skall följande tillägg göras:"I fråga om förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium skall de datum som anges i den första meningen, 1 juli 1972 och 30 juni 1980, ersättas med 3 oktober 1990 och 31 december 1994 för sådana sorter som godkänts av myndigheterna i förutvarande Tyska demokratiska republiken.Denna bestämmelse skall också tillämpas på sorter som inte godkänts officiellt, men vars frö marknadsförts eller använts som utsäde på detta territorium före Tysklands återförening."b) I artikel 13.1 skall följande tillägg göras:"Ett sortgodkännande som utfärdats av myndigheterna i förutvarande Tyska demokratiska republiken före Tysklands återförening skall gälla senast fram till utgången av det tionde kalenderåret efter det att sorterna upptagits på den sortlista som Förbundsrepubliken Tyskland utarbetar enligt artikel 3.1."c) I artikel 16.4 skall följande tillägg göras:"I fråga om Tyskland skall det datum som anges i första stycket första meningen, 1 juli 1972, ersättas med 3 oktober 1990 för sådana sorter som godkänts av myndigheterna i förutvarande Tyska demokratiska republiken."d) I artikel 43 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla- artikel 20.1 i fråga om utsäde som skördats före Tysklands återförening eller efter återföreningen om de utsädesproducerande fälten besåtts före denna dag,- artikel 32.1 d, inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken,senare än den dag som anges ovan, men senast den 31 december 1992.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att utsäde som omfattas av detta medgivande inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvida inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."8. Rådets beslut 78/476/EEG av den 30 maj 1978 (EGT nr L 152, 8.6.1978, s. 17), senast ändrat genom beslut 88/574/EEG (EGT nr L 313, 19.11.1988, s. 45), rådets beslut 85/355/EEG av den 27 juni 1985 (EGT nr L 195, 26.7.1985, s. 1) och rådets beslut 85/356/EEG av den 27 juni 1985 (EGT nr L 195, 26.7.1985, s. 20), de två sista besluten senast ändrade genom beslut 90/402/EEG (EGT nr L 208, 7.8.1990, s. 27).Hänvisningar i bilagorna till Tyska demokratiska republiken skall utgå.II. Övriga bestämmelser1. Rådets direktiv 68/193/EEG av den 9 april 1968 (EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 15), senast ändrat genom direktiv 88/332/EEG (EGT nr L 151, 17.6.1988, s. 82).I artikel 19 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla artikel 3.1 senare än den dag som anges ovan, men senast den 1 januari 1995.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att det material som omfattas av medgivandet inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvitt inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."2. Rådets direktiv 66/404/EEG av den 14 juni 1966 (EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2326/66), senast ändrat genom direktiv 88/332/EEG (EGT nr L 151, 17.6.1988, s. 82).a) I artikel 5 e skall följande mening läggas till:"Med hänsyn till förutvarande Tyska demokratiska republiken skall datumet den 1 juli 1977 ändras till den 1 juli 1990 och övergångsperioden löpa ut den 31 december 1994."b) I artikel 18 skall följande punkt läggas till:"3a. Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla artikel 4.1 senare än den dag som anges ovan, men senast den 1 januari 1995.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att det material som omfattas av medgivandet inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium såvitt inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."3. Rådets direktiv 71/161/EEG av den 30 mars 1971 (EGT nr L 87, 17.4.1971, s. 14), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85 (EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8).I artikel 19 skall följande stycken läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland medges härmed att, med avseende på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, uppfylla bestämmelserna i artikel 5.1 senare än den dag som anges ovan, men senast den 1 januari 1995.Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att material som omfattas av medgivandet inte införs i andra delar av gemenskapen än på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, såvitt inte det kan styrkas att direktivets bestämmelser är uppfyllda."BILAGA III LAGSTIFTNING OM DJURFODER 1. Rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 (EGT nr L 270, 14.12.1970, s. 1), senast ändrat genom direktiv 90/412/EEG (EGT nr L 209, 8.8.1990, s. 25).I artikel 26 skall följande stycke läggas till:"När det gäller förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium får Förbundsrepubliken Tyskland emellertid- behålla sådana bestämmelser som var tillämpliga före återföreningen och som tillät användning av följande tillsatser i foder- olakindox,- nourseotricin,- ergambur.Denna avvikelse upphör att gälla den dag beslut skall fattas, enligt artikel 7, om tillstånd eller förbud att använda de tillsatser som anges ovan och senast den 31 december 1992. Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att dessa tillsatser och allt foder där de ingår inte sänds till andra delar av gemenskapen.- göra avvikelse fram till den 31 december 1991 från märkningsbestämmelserna i artiklarna 14, 15 och 16 för de tillsatser, tillsatspremixer och foderblandningar i vilka tillsatser blandats in och som tillverkats på territoriet i fråga."2. Rådets direktiv 77/101/EEG av den 23 november 1976 (EGT nr L 32, 3.2.1977, s. 1), senast ändrat genom direktiv 87/234/EEG (EGT nr L 102, 14.4.1987, s. 31).I artikel 15 skall följande stycke läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland får emellertid fram till den 31 december 1991 avvika från märkningsbestämmelserna i artikel 7 för oblandat foder som framställts på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium."3. Rådets direktiv 79/373/EEG av den 2 april 1979 (EGT nr L 86, 6.4.1979, s. 30), senast ändrat genom direktiv 90/44/EEG (EGT nr L 27, 31.1.1990, s. 25).I artikel 16 skall följande stycke läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland får emellertid fram till den 21 januari 1992 avvika från märkningsbestämmelserna i artikel 5 för foderblandningar som framställts på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium."4. Rådets direktiv 82/471/EEG av den 30 juni 1982 (EGT nr L 213, 21.7.1982, s. 8), senast ändrat genom direktiv 90/439/EEG (EGT nr L 227, 21.8.1990, s. 33).I artikel 4 skall följande punkt 3 läggas till:"3. På förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium skall användning i foder av proteinprodukter som erhållits från candidajästsvampar, odlade på n-alkaner, förbjudas först den 31 december 1991. Förbundsrepubliken Tyskland skall se till att varorna i fråga inte sänds till andra delar av gemenskapen."I artikel 17 skall följande stycke läggas till:"Förbundsrepubliken Tyskland får emellertid fram till den 31 december 1991 göra avvikelse från märkningsbestämmelserna i artikel 5 för foder som framställts på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium."BILAGA IV VETERINÄR LAGSTIFTNING 1. Rådets beslut 88/303/EEG av den 24 maj 1988 (EGT nr L 132, 28.5.1988, s. 76), senast ändrat genom beslut 90/63/EEG (EGT nr L 43, 17.2.1990, s. 32).Följande territorier skall läggas till i kapitel 1 i bilaga II:"Bezirke Rostock, Schwerin, Neubrandenburg, Potsdam, Frankfurt, Cottbus, Magdeburg, Halle, Erfurt, Gera, Suhl, Dresden, Leipzig, Chemnitz och Berlin."2. Rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 (EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23), senast ändrat genom direktiv 89/662/EEG (EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13).Följande text skall införas som artikel 15d:"Artikel 15d1. Fram till den 31 december 1992 får Förbundsrepubliken Tyskland, på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium, göra avvikelse från följande bestämmelser:- Artikel 3.1 A. a och e.- Artikel 3.1 A c i fråga om de krav som anges i bilaga 1 till kapitel V 28a till 28b.- Artikel 3.1 B a.- Artikel 3.1 B e i fråga om kraven i A e.2. Varor från sådana anläggningar som avses i punkt 1 får endast användas för konsumtion på förutvarande Tyska demokratiska republikens territorium.3. De anläggningar som avses i denna artikel skall föras upp på en särskild lista och tilldelas ett särskilt nummer för veterinärt godkännande, som inte får förväxlas med det nummer för godkännande som fastställts för handeln inom gemenskapen i den mening som avses i artikel 5.1."