Avis juridique important

|

31970L0510

Rådets direktiv 70/510/EEG av den 27 oktober 1970 om antagande av gemensamma kreditförsäkringsvillkor för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 254 , 23/11/1970 s. 0026 - 0051 Finsk specialutgåva Område 11 Volym 1 s. 0094  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1970(III) s. 0698  Svensk specialutgåva Område 11 Volym 1 s. 0094  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1970(III) s. 0782  "Grekisk specialutgåva" Område 11 Volym 2 s. 0028  Spansk specialutgåva: Område 11 Volym 1 s. 0103  Portugisisk specialutgåva: Område 11 Volym 1 s. 0103

RÅDETS DIREKTIV av den 27 oktober 1970 om antagande av gemensamma kreditförsäkringsvillkor för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare (70/510/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Exportkrediter är av grundläggande betydelse för den internationella handeln och ett viktigt hjälpmedel i handelspolitiken.De olika systemen för exportkreditförsäkringar som gäller i medlemsstaterna kan ge upphov till snedvridning av konkurrensen mellan gemenskapsföretag på marknader i tredje land.En harmonisering av de olika systemen för exportkreditförsäkringar skulle kunna underlätta samarbetet mellan företag i de olika medlemsstaterna.Med tanke på detta bör medlemsstaterna inom de olika områdena för kreditförsäkring anta gemensamma villkor eller harmoniserade lösningar för de viktigaste aspekterna.I alla medlemsstater belöper sig emellertid garantierna för medellånga och långa risker till en mycket stor andel av det totala antalet garanterade exportaffärer.Dessa medellånga och långa exportaffärer genomförs med både privata och offentliga köpare.Med tanke på dessa krediters karaktär verkar det lämpligt att harmonisera leverantörskrediter och långivarkrediter var för sig.Antagandet av gemensamma villkor för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare på grundval av en leverantörskredit skulle vara en viktig faktor i harmoniseringen av kreditförsäkringsteknikerna.Det är viktigt att kommissionen får synpunkter från medlemsstaternas företrädare på eventuella svårigheter i samband med den enhetliga tillämpningen av detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Om inte annat följer av bestämmelserna i bilaga D skall medlemsstaterna anta nödvändiga lagar och andra författningar för att den 1 september 1971 införa "Gemensamma kreditförsäkringsvillkor för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare (Allmänna villkor)" som återfinns i bilaga A - hädanefter kallad "gemensamma villkor" - och ett tillägg om utvidgning av garantin (säkerhet [bond] som garanterar tillfredsställande fullgörande av kontraktet) som återfinns i bilagorna B och B/1.2. Vid tolkning av de gemensamma villkoren och tillägget skall medlemsstaterna följa bifogade förklarande kommentar (bilagorna C och C/1).Artikel 2 Medlemsstaterna skall sörja för att de kreditförsäkringsinstitut som garanterar på statens vägnar eller med dess stöd försäkrar affärer som omfattas av de gemensamma villkoren enligt de bestämmelser som avses i de villkoren och de särskilda regler som antagits av rådet.Artikel 3 1. De gemensamma villkoren skall omfatta exportaffärer som garanteras enligt individuella program och som- innebär antingen en kreditrisk i 24 månader eller mer, eller en tillverkningsrisk i tolv månader eller mer, eller en kombination av båda dessa risker under en sammanlagd tid av 24 månader eller mer,- avser en privat köpare, och- sker på grundval av en leverantörskredit.2. De exportaffärer som omfattas av de gemensamma villkoren får garanteras mot endast politisk risk eller mot både politisk risk och handelsrisk. I båda fallen skall de grundläggande villkoren i punkt 1 gälla.3. Bestämmelserna i de gemensamma villkoren skall även gälla för att täcka de risker som exportören löper vid exportaffärer som finansieras med långivarkrediter när krediten inte kan utnyttjas förrän kreditrisken uppstår.Artikel 4 I samband med de gemensamma villkoren avses med en privat köpare varje annan köpare än den som i en eller annan form företräder den offentliga makten (stater, underordnade regionala eller lokala myndigheter som till exempel provinser eller kommunala myndigheter, offentliga företag) och som varken genom domstolsförfarande eller administrativt kan förklaras vara på obestånd.Artikel 5 Kommissionen får samråda med den rådgivande kommittén för exportkreditförsäkringar, vilken inrättas enligt artikel 4 i rådets direktiv av den 27 oktober 1970(1) om antagande av gemensamma kreditförsäkringsvillkor för medellånga och långa exportaffärer med offentliga köpare, om varje svårighet i samband med den enhetliga tillämpningen av detta direktiv.Artikel 6 Kommissionen skall inom två år efter ikraftträdandet av de gemensamma villkoren och efter samråd med den kommitté som avses i artikel 5 överlämna en rapport om de erfarenheter som vunnits vid tillämpning av artiklarna 3 och 13 i de gemensamma villkoren. Den får lägga fram förslag till ändringar av dessa bestämmelser i syfte att anpassa dem till de särskilda behov som tillämpningen av dessa bestämmelser inte kunnat fylla. Den rapporten får dock läggas fram när som helst om en medlemsstat så önskar och skall då skyndsamt överlämnas till rådet.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 27 oktober 1970.På rådets vägnarA. MÖLLEROrdförande(1) EGT nr L 254, 23.11.1970, s. 1.BILAGA A GEMENSAMMA KREDITFÖRSÄKRINGSVILLKOR Medellånga och långa exportaffärer med privata köpare ALLMÄNNA VILLKORHärmed fastställs de allmänna villkor enligt vilka . . .(1), hädanefter kallat "institutet", kommer att ersätta försäkringstagaren för de förluster han kan komma att ådra sig i samband med det i de särskilda villkoren närmare angivna kontraktet, nedan kallat "kontraktet" om någon av de omständigheter som omfattas av de allmänna villkoren skulle uppstå.KAPITEL I GARANTINS OMFATTNING Artikel 1 TillverkningsriskTillverkningsrisk uppstår när fullgörandet av försäkringstagarens kontraktuella skyldigheter, eller tillverkningen av hos honom beställda varor, avbryts i sex månader i den mån den direkta anledningen till avbrottet är att en eller flera av de händelser som återges i artikel 3 styckena B, C, D, E, G och H, med uteslutande av alla andra händelser, inträffar, eller, att en eller flera sådana händelser enligt "institutets" beslut riskerar att inträffa.När trots en sådan händelse tillverkningen fortsätts på grund av "institutets" beslut och ett fullständigt fullgörande av försäkringstagarens kontraktuella skyldigheter därefter blir omöjligt eller av "institutet" bedöms som olämpligt skall tillverkningsrisken anses uppstå den dag då tillverkningen avbröts eller avslutades, under förutsättning att sex månader förflutit sedan den händelse som var den ursprungliga anledningen inträffade eller sedan "institutets" ursprungliga beslut, som avses i föregående stycke.Artikel 2 KreditriskKreditrisk uppstår när det inom sex månader efter förfallodagen inte är möjligt för försäkringstagaren att återvinna hela eller delar av det belopp han har att fordra, under förutsättning att den direkta anledningen till den uteblivna betalningen är inträffandet av en eller flera av de händelser som återges i artikel 3, med uteslutande av alla andra händelser.När den uteblivna betalningen direkt orsakas av en av de händelser som återges i artikel 3 styckena A, B och E skall kreditrisken uppstå på följande sätt:- I fall A, nio månader efter den obetalda skuldens förfallodag.- I fall B, när obestånd inträder.- I fall E, sex månader efter det att de formkrav uppfyllts som krävs för att till försäkringstagaren överföra de belopp som betalts av gäldenären med hänsyn till den garanterade fordringen.Ovannämnda tidsfrister får under inga omständigheter läggas samman.När bestämmelserna i artikel 3 stycke A och B inte är tillämpliga på grund av de särskilda villkoren och fordran fortfarande är obetald tre månader efter förfallodagen utan att någon annan av de händelser som återges i den artikeln har gjort återvinning omöjlig för försäkringstagaren skall kreditriskgarantin med hänsyn till den utestående fordringen löpa ut efter den tremånadersperiod som nämns ovan.Artikel 3 Skadebringande händelserDessa händelser utgörs av följande:A. Utebliven betalning från gäldenären på förfallodagen.B. Gäldenärens obestånd.Obestånd uppstår:>Plats för tabell>C. Allmän betalningsinställelse beslutad av regeringen i gäldenärens hemland eller av regeringen i ett tredje land genom vilket betalningen måste verkställas.D. Varje annan åtgärd eller varje annat beslut fattat av en regering i ett främmande land, vilket förhindrar att kontraktet fullgörs.E. Politiska händelser, ekonomiska svårigheter som uppstår utanför . . .(2) eller lagstiftningsåtgärder eller administrativa åtgärder som vidtagits utanför . . .(²) vilka förhindrar eller försenar överföringen av de belopp som betalts med avseende på kontraktet.F. Rättsliga bestämmelser som har antagits i gäldenärens hemland som innebär att betalningar som gjorts av gäldenären är giltiga som betalning av skulden, även om på grund av skiftande växelkurser dylika betalningar omvandlade i kontraktets valuta inte längre täcker skulden vid dagen för överföringen.G. Inträffandet av en av följande händelser utanför . . .(²): krig (inbegripet inbördeskrig), revolution eller upplopp, cyklon, översvämning, jordbävning, vulkanutbrott eller flodvåg.H. En åtgärd eller beslut av regeringen i . . .(²) som särskilt rör utrikeshandeln som till exempel exportförbud, i den utsträckning som orsaken till denna åtgärd eller detta beslut står att finna i utvecklingen på det internationella planet.Artikel 4 Garantins ikraftträdande och omfattning§1 - IkraftträdandeGarantin för tillverkningsrisken skall träda i kraft den dag exportaffären träder i kraft.Kreditriskgarantin skall träda i kraft- antingen på dagen för varje delförsändelse eller delleverans om försäkringstagaren enligt kontraktsvillkoren är berättigad till betalning för detta på en eller flera förfallodagar,- eller på den dag som försäkringstagaren enligt kontraktsvillkoren vid fullgörandet av sina kontraktuella skyldigheter blir berättigad till betalning.Om kontraktet innebär att det skall, vid dess ingående eller senast 60 dagar därefter, betalas ett belopp i förskott, öppnas en bekräftad eller obekräftad remburs eller tillhandahållas en transfererings- eller en betalningsgaranti skall ikraftträdandet av försäkringstagarens garanti vara avhängigt av att dessa formkrav uppfylls.§2 - Omfattninga) TillverkningsriskGarantin för tillverkningsrisken skall inom ramarna för kontraktsbeloppet omfatta beloppet för de kostnader försäkringstagaren ådragit sig vid fullgörandet av sina kontraktuella skyldigheter eller vid tillverkningen av de varor som beställts av honom.Den skall inte omfatta- utgifter avseende varor för vilka kreditriskgarantin har trätt i kraft enligt innebörden i punkt 1 i denna artikel,- den försäkringspremie som försäkringstagaren betalar till "institutet",- belopp som försäkringstagaren betalat med tanke på ianspråktagande av en säkerhet [bond] som garanterar tillfredsställande fullgörande av kontraktet.b) KreditriskKreditriskgarantin skall endast omfatta de belopp som försäkringstagaren har att fordra i form av kapitalbelopp och ränta, i den mån förfallodagarna inträder efter garantins ikraftträdande (och anges i de särskilda villkoren).(3)Försäkringstagaren skall emellertid även vara berättigad till ersättning för uteblivna betalningar vid förfallodagar före kreditriskgarantins ikraftträdande, enligt de bestämmelser som gäller för kreditriskgarantin, under förutsättning atta) tillverkningsrisken är täckt, ochb) - att "institutet" enligt bestämmelserna i artikel 1 beordrar försäkringstagaren att fortsätta tillverkningen, eller- att de händelser som avses i artikel 3 stycke F har inträffat.Belopp som skall betalas till försäkringstagaren som en oåterkallelig remburs bekräftad i . . .(4) undantas under alla omständigheter från kreditriskgarantin. Belopp avseende ränta på utestående fordringar, straffavgifter eller skadestånd som skall betalas av gäldenären undantas på samma sätt.c) TilläggskostnaderGarantin skall omfatta tilläggskostnader som härrör ur förlust eller risk för förlust upplupna med "institutets" medgivande för att undvika eller begränsa skadan.Följande skall betraktas som tilläggskostnader:- Finansierings-, lagerkostnader eller kostnader för rättsliga eller utomrättsliga åtgärder i händelse av tillverkningsförlust eller risk för förlust.- Kostnader för rättsliga eller utomrättsliga åtgärder vid kreditförlust eller risk för förlust.Om dessa kostnader emellertid även avser belopp eller fordringar som inte garanteras av "institutet" skall de fördelas proportionerligt mellan de garanterade och ogaranterade beloppen eller fordringarna.Sedvanliga indrivningskostnader, inbegripet kostnader för protesterande av växlar, kan under inga omständigheter ersättas.d) Leverans av utländska varorGarantin gäller även för utländska varor och tjänster som uppgivits för och godkänts av "institutet". (Försäkringstagaren behöver emellertid inte söka "institutets" samtycke om värdet av de utländska varorna och tjänsterna varken överstiger 10 % av kontraktsbeloppet eller 1 000 000 beräkningsenheter. Varje ökning av den godkända andelen utländska varor eller tjänster kräver "institutets" samtycke.)(¹)Artikel 5 Risk för förlustOm en av de händelser som återges i artikel 3 inträffar eller om "institutet" anser att det finns risk för att en sådan händelse inträffar skall "institutet" ha rätt att kräva att försäkringstagaren vidtar lämpliga åtgärder för att undvika att en sådan förlust inträffar eller för att begränsa dess verkan och särskilt,a) om tillverkningsrisken är täckt, att anmoda försäkringstagaren att tills vidare avbryta tillverkningen eller fullgörandet av alla eller delar av hans kontraktuella skyldigheter.En förlust som härrör ur en sådan åtgärd skall ersättas- antingen, utan hinder av artikel 1, enligt de villkor som fastställs för skadereglering vid förlust av til läggskostnader när avbrottet varar mindre än sex månader under förutsättning att beslut om detta fattats av "institutet",- eller enligt de villkor som fastställs för skadereglering vid tillverkningsförluster, när avbrottet varar minst sex månader.b) Om tillverkningsrisken inte är täckt, att ändra, avbryta eller upphäva garantin för kreditrisken i den mån den ännu inte trätt i kraft enligt innebörden i artikel 4.1 andra strecksatsen.Artikel 6 Garantiprocentsats och maximal ersättning§1 - Förluster skall ersättas upp till den garantiprocentsats som fastställs i de särskilda villkoren och upp till den maximala nivå som anges i dessa villkor.§2 - Försäkringstagaren skall själv bära ansvaret för den del som inte garanteras av "institutet".Artikel 7 Garantins ogiltighet(5)KAPITEL II FÖRSÄKRINGSTAGARENS SKYLDIGHETER Artikel 8 Försäkringstagarens skyldigheterFörsäkringstagaren skall sköta affären med all rimlig och sedvanlig omsorg, skicklighet och förtänksamhet och följa "institutets" alla instruktioner. Följaktligen skall följande gälla:1. Försäkringstagaren får inte utan "institutets" uttryckliga medgivande samtycka till någon ändring av kontraktsvillkoren eller av de säkerheter som är knutna till kontraktet. (Utan att det påverkar meddelandeplikten skall försäkringstagaren emellertid inte vara tvungen att i förväg inhämta "institutets" samtycke till höjningar eller sänkningar av kontraktets värde vilka sammanlagt varken överstiger 10 % av det ursprungliga beloppet eller 20 000 beräkningsenheter. Detsamma gäller de förlängningar av leveranstider vilka godkänts av gäldenären i den mån den ursprungliga leveranstiden inte förlängs med mer än 25 % och de sammanlagda förlängningarna inte överskrider tre månader. "institutet" skall ha rätt att när som helst ta tillbaka detta medgivande.)(6)2. a) Försäkringstagaren skall informera "institutet" så fort han blir varse någon händelse som skulle kunna öka risken eller utgöra risk för förlust, som till exempel- svårigheter i samband med mottagande av varor eller tjänster, eller vid upprättandet eller överlämnandet av betalningsinstrument,- gäldenärens underlåtenhet att fullgöra sina skyldigheter, särskilt underlåtenhet att betala på förfallodagarna, och om möjligt ange orsaken till denna underlåtenhet.b) Utebliven betalning måste under alla omständigheter anmälas till "institutet" inom 30 dagar.3. Försäkringstagaren måste omedelbart samråda med "institutet" om det finns risk för förlust och måste foga sig i dess beslut utan att särskilt kunna åberopa ekonomiska svårigheter. Sådana beslut kan innebära att alla förhandlingar och förfaranden som inletts eller kommer att inledas överlåts åt "institutet". I detta syfte får "institutet" begära en oåterkallelig fullmakt och till och med att till "institutet" överlämnas eller överförs, på ett sätt som är rättsligt bindande visavi tredje man, samtliga dokument och handlingar vilka fastställer "institutets" rättigheter enligt kontraktet eller vilka kan behövas vid utövandet av dessa rättigheter.Vad beträffar de garanterade fordringarna måste försäkringstagaren, särskilt angående den andel som han fortfarande bär ansvar för enligt artikel 6.2, om "institutet" anser det nödvändigt, rätta sig efter dess beslut och ta samtliga konsekvenser av dessa, särskilt avseende det skuldkonsolideringsavtal som "institutet" slutit eller anslutit sig till eller är skyldigt att genomföra.4. Försäkringstagaren är skyldig att förse "institutet", dess ombud och de sakkunniga som utsetts av det med samtliga upplysningar och dokument detta anser nödvändiga för att kontrollera försäkringstagarens konton och verksamhet och för att undersöka det berättigade i hans påståenden. Detta skall inte medföra att något ansvar uppstår för "institutet". Varje handling som upprättats på något utländskt språk skall på "institutets" begäran översättas av försäkringstagaren.5. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4.2 c skall försäkringstagaren bära samtliga kostnader för tillämpningen av denna artikel.Artikel 9 Anmälan om affärens avveckling(7)Artikel 10 Premie§1 - Undertecknandet av försäkringskontraktet skall göra försäkringstagaren ansvarig för betalning av premien, vars belopp och betalningsvillkor fastställs i de särskilda villkoren.§2 - Där det är tillämpligt skall "institutet" garantera partiell återbetalning av premien för att, om skada inte uppstått, ta hänsyn till nedsättningen av beloppet eller riskernas varaktighet.Om en tillverkningsförlust uppstår skall "institutet" på nytt beräkna premien och då ta hänsyn till nedsättningen av kreditriskbeloppet.§3 - Oavsett skälen till att de beviljas skall återbetalningarna av premien omfattas av ett standardavdrag om 10 % av den del av premien som återbetalas, med ett minimibelopp av 50 beräkningsenheter per återbetalning och ett sammanlagt maximibelopp om 1 000 beräkningsenheter, för att täcka "institutets" omkostnader.§4 - Om kontraktet ändras skall premien justeras utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 2 ovan. (Ändringar av kontraktsbeloppen vilka sammanlagt inte överstiger 2 000 beräkningsenheter skall inte kräva justering av premien.)(8)§5 - Varje underlåtenhet att betala premien och varje ansökan om ersättning skall berättiga "institutet" att kräva att försäkringstagaren omedelbart betalar varje obetald delbetalning av hela premien.§6 - Mottagande av premien gör inte i sig "institutet" skyldigt att åta sig ansvaret för en förlust, eftersom ett dylikt åtagande i samtliga fall beror på försäkringens allmänna och särskilda villkor.Artikel 11 Följder av att försäkringstagaren inte uppfyller sina skyldigheter§1 - Om försäkringstagaren underlåter att betala hela eller delar av premien eller något annat belopp som han är skyldig "institutet" skall detta automatiskt leda till att "institutets" skyldigheter tillsvidare upphör. "Institutet" skall vara slutligen befriat från sina skyldigheter 15 dagar efter det att en formell anmälan till försäkringstagaren visat sig vara förgäves.(Ovanstående följder hindrar inte att "institutet" på rättslig väg gör gällande sina krav visavi försäkringstagaren.)(²)§2 - Varje belopp som försäkringstagaren enligt denna försäkring skall betala till "institutet" och som inte betalats inom en månad efter förfallodagen skall automatiskt (oavsett om formell anmälan gjorts eller inte)(²) löpa med . . .(9) procents ränta från och med förfallodagen.Om skadereglering felaktigt betalats ut börjar ränta räknas från och med utbetalningsdagen av ersättningen.§3 - Om försäkringstagaren underlåter att uppfylla de förpliktelser som fastställs i artiklarna 6 och 8 eller om genom hans förvållande risken ökas skall han (oavsett om formell anmälan gjorts eller inte)(10) ha förverkat de rättigheter som försäkringsvillkoren ger honom och vara tvungen att återbetala all skadereglering han erhållit enligt dessa.Dock (får) (kommer, om anledning finns)(11) "institutet" att begränsa omfattningen av detta förverkande, med hänsyn särskilt till hur allvarligt felet eller underlåtenheten är.§4 - (. . . . . . . . . . . .)(12)KAPITEL III SKADEERSÄTTNING Artikel 12 Allmänna principer§1 - All utbetalning av skadeersättning skall vara beroende av atta) en skadeanmälan görs i form av en ansökan om skadereglering åtföljd av alla upplysningar och handlingar som "institutet" kan anse vara nödvändiga för att fastställa försäkringstagarens rättigheter,b) (tillhandahållande av en fullmakt som försäkringstagaren gett till den bank som har ansvaret för att inkassera kontraktsenliga fordringar och som godtagits av banken för att direkt till "institutet" överföra alla återvinningar som kan komma banken tillhanda upp till det belopp som tillfaller "institutet" enligt den överlåtelse av fordran som föreskrivs i artikel 16).(13)§2 - Om de förluster för vilka försäkringstagaren söker ersättning står i samband med omtvistade rättigheter kan "institutet" tillbakavisa skadeanmälan tills tvisten avgjorts av en behörig domstol."Institutet" kan även tillbakavisa skadeanmälan enligt bestämmelserna i artikel 3 stycke B 1 tills försäkringstagaren har lämnat bevis för att gäldenären på obestånd erkänner ansvaret för skulden.§3 - "Institutet" skall ha rätt att inom 60 dagar från och med den senare av följande tidpunkter,- upphörandedatum för karenstiden för ersättningsanspråken,- ankomstdatum för skadeanmälan och andra handlingar som avses i punkt 1 ovan,utse en sakkunnig, arvoderad enligt artikel 19, som skall ha ansvaret för att kontrollera de belopp för vilka försäkringstagaren ansöker om skadereglering.§4 - Skadereglering skall inte förekomma för förluster som härrör ura) försäkringstagarens eller något av hans ombuds, medleverantörers, eller underleverantörers underlåtenhet att fullgöra villkoren i kontraktet eller de skyldigheter som enligt lag eller andra förordningar är tillämpliga på slutandet eller fullgörandet av kontraktet, såvida denna underlåtenhet inte är en direkt konsekvens av en av de händelser som utgör en skadebringande händelse och som nämns i artikel 3 med uteslutande av alla andra händelser, eller av ett beslut fattat av "institutet",b) gäldenärens underlåtenhet att på dagen för garantins ikraftträdande eller dessförinnan ha införskaffat de importlicenser eller andra intyg som krävs för att fullgöra kontraktet enligt då gällande lagar och förordningar, med undantag av sådana som endast kunnat införskaffas vid en senare tidpunkt,c) gäldenärens underlåtenhet att uppfylla de formkrav som, enligt de lagar och förordningar som gällde vid dagen för garantins ikraftträdande, måste vara uppfyllda före den dagen,d) ikraftträdandet av ett kontraktsvillkor som på ett ovanligt sätt begränsar försäkringstagarens rättigheter (straff- och uppsägningsklausul, force majeure, etc.).§5 - När gäldenärens skyldigheter med avseende på försäkringstagaren helt eller delvis har garanterats av en tredje part kan ersättningsanspråk endast göras i den utsträckning som- varken gäldenären eller dennes borgensman fullgör alla eller delar av sina kontraktuella skyldigheter gentemot försäkringstagaren, under förutsättning att detta beror på att en eller flera av de händelser som anges i artikel 3 har inträffat,- försäkringstagaren har vidtagit de åtgärder och uppfyllt de formkrav som fordras för att borgensmannen eller borgensmännen skall vara ansvariga för sina åtaganden.§6 - Vid tillämpning av bestämmelserna om skadereglering skall ingen hänsyn tas till gäldenärens förlust av rätten att betala på förlängd kredit, oavsett om förlusten beror på ikraftträdandet av en klausul som föreskriver påskyndad betalning eller någon annan klausul. "Institutet" skall emellertid ha rätt att betala ut skadeståndet i förskott. I detta fall skall ännu icke upplupen ränta inte ersättas.Artikel 13 Användning av inbetalningar och av behållning av realisationen av säkerheterAlla slags betalningar, oavsett om de gjorts av gäldenären eller hans borgensmän eller på deras vägnar, skall tillsammans med behållningen av realisationen av säkerheterna i händelse av förlust användas utan hänsyn till förhållandet mellan parterna och enligt följande bestämmelser:1. Inbetalningar skall först användas till att betala skulden, räntor (exklusive dröjsmålsräntor) och tilläggskostnader på alla garanterade och ogaranterade kontrakt som slutits med gäldenären.a) Belopp som hänför sig till exportaffärer eller garanterade fordringar enligt kontraktet skall användas i kronologisk ordning allteftersom de förfaller.b) Betalningar som gjorts före den dag den utestående fordran förföll skall i de fall då deras användningsändamål antingen inte är bestämt eller är bestämt till ogaranterade exportaffärer eller ogaranterade fordringar och oansett alla bestämmelser, även rättsliga, användas i kronologisk ordning till garanterade och ogaranterade fordringar och, om fordringar sammanfaller, proportionerligt i förhållande till beloppens storlek.c) Betalningar som gjorts efter den dag den utestående fordringen förföll skall, i de fall då deras användningsändamål antingen inte är bestämt eller är bestämt till ogaranterade exportaffärer eller ogaranterade fordringar, delas proportionellt mellan de garanterade och ogaranterade fordringarna som antingen förfallit men inte betalats eller kommer att förfalla. Sådana betalningar skall inom var och en av de två kategorierna av fordringar (garanterade och ogaranterade) användas i kronologisk ordning allteftersom de förfaller.d) Fordringarna skall endast inbegripa kapitalbelopp och räntor, dröjsmålsräntor undantagna.2. När väl kapitalbeloppet, räntorna (dröjsmålsräntor undantagna) och tilläggskostnaderna för garanterade eller ogaranterade exportaffärer och fordringar fullständigt har betalats, skall ingående belopp användas till dröjsmålsräntor i förhållande till den summa som erhålls genom att beloppet för varje utestående fordran multipliceras med den tid som förflutit sedan den förföll till betalning.Artikel 14 Skadeanmälan§1 - Ersättningsanspråk vid tillverkningsriskDen skadeanmälan som försäkringstagaren skall göra enligt artikel 12.1 a skall ställas upp i . . .(14) på följande sätt:a) Debet: Alla kostnader som täcks av artikel 4.2 a ovan och de kostnader som avses i punkt 2 c i samma artikel och vilka försäkringstagaren ådragit sig under karenstiden för ersättningsanspråk.b) Kredit: Alla intäkter inklusive- samtliga belopp som försäkringstagaren mottagit fram till och med dagen för utbetalningen av ersättningen, antingen som förskottsbetalning eller av behållningen av de realiserade säkerheterna, och belopp som han mottagit eller skulle ha haft rätt att motta som skadestånd fram till och med den dag som anges ovan, och varje annan fördel som försäkringstagaren vunnit som ett resultat av förlusten,- behållning av återförsäljning, eller återanvändningsvärde av- varor som är färdiga att levereras eller under produktion,- lager,- varje slags utbetalning av ersättning.§2 - Ersättningsanspråk vid kreditriskDen skadeanmälan som försäkringstagaren skall göra enligt artikel 12. 1 a skall ställas upp i kontraktets valuta på följande sätt:a) Debet: Beloppet för varje fordran på den garanterade skulden som inte återvunnits.b) Kredit:- Samtliga belopp som försäkringstagaren mottagit fram till och med dagen för utbetalning av skadeersättningen antingen som förskottsbetalning av fordringen ifråga eller av behållningen av de realiserade säkerheterna, och belopp som han mottagit eller skulle ha haft rätt att motta som skadestånd fram till och med den dag som anges ovan, och varje annan fördel som försäkringstagaren vunnit som ett resultat av förlusten.- Provisionsbelopp och andra kostnader som försäkringstagaren till följd av skadan sparat in.§3 - Ersättningsanspråk för tilläggskostnaderDe tilläggskostnader som specificeras i artikel 4.2 c skall ersättas på grundval av avräkning en gång i halvåret.Artikel 15 Beräkning och utbetalning av skadeersättningen(Skadeersättningen) (Skadeersättningen och återbetalningen av tilläggskostnaderna)(15) skall, om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 6.1, beräknas genom tillämpning av garantiprocentsatsen på det i skadeanmälan enligt artikel 14 uppställda debetsaldot som det godkänts av "institutet". Garantiprocentsatsen kan då det gäller en tillverkningsrisk minskas med beloppet för eventuella skadeersättningar som utbetalats enligt bestämmelserna i artikel 4.2 b.Skadeersättningen skall betalas inom 90 dagar efter den senast inträffade av följande dagar:- Upphörandedag för karenstiden för ersättningsanspråken.- Ankomstdag för skadeanmälan och andra handlingar som avses i artikel 12.1.- Ankomstdag för den sakkunniges rapport om "institutet" har använt sig av bestämmelserna i artikel 12.3.När "institutet" har använt sig av bestämmelserna i artikel 12.3 och ersättningen inte har betalats ut inom 120 dagar efter det senare av de två följande dagarna,- upphörandedagen för karenstiden för ersättningsanspråken,- ankomstdagen för skadeanmälan och andra handlingar som avses i artikel 12.1,skall skadeersättning motsvarande tre fjärdedelar av garantiprocentsatsen av det av "institutet" uppskattade förlustbeloppet - om inte annat följer av senare justering - utbetalas vid utgången av ovannämnda period på 120 dagar.Om beloppet för denna skadeersättning visar sig vara större än det belopp som "institutet" fastställt efter den sakkunniges granskning skall det överskjutande beloppet på "institutets" begäran återbetalas.(Om det efter utbetalning av skadeersättning framkommer att försäkringstagarens ersättningsanspråk är ogiltiga eller inte till fullo giltiga måste varje mottaget belopp omedelbart återbetalas till "institutet".)(16)Artikel 16 Överlåtelse av fordran(17)Artikel 17 ÅtervinningarMed "återvinningar" avses alla belopp som återvunnits efter utbetalning av en skadeersättning (inbegripet belopp som mottagits som skadestånd) och som använts till kontraktet eller till de garanterade fordringarna enligt de regler som avses i artikel 13 sedan indrivningskostnaderna dragits av.Dessa återvinningar skall delas mellan "institutet" och försäkringstagaren. "Institutets" andel skall fastställas enligt den garantiprocentsats som föreskrivs i de särskilda villkoren.Denna regel skall även gälla för belopp som använts till att betala dröjsmålsräntor med undantag, emellertid, av den del av dessa summor som går tillbaka till tiden före utbetalningsdagen av skadeersättning. Försäkringstagaren skall behålla hela denna andel under förutsättning att kapitalbeloppet, räntorna (exklusive dröjsmålsräntor) och tilläggskostnader har återvunnits.När det gäller ersättningsanspråk vid tillverkningsrisk skall försäkringstagaren erhålla alla återvinningar i den utsträckning som de överstiger den skadeersättning som utbetalats med avseende på de förluster som ersatts enligt denna plus 5 % ränta från och med utbetalningsdagen för skadeersättningen.Utav de belopp som försäkringstagaren direkt har mottagit skall han till "institutet" omedelbart återbetala de belopp som tillkommer detta.KAPITEL IV DIVERSE BESTÄMMELSER Artikel 18 Omräkningskurser för belopp i utländsk valutaFöljande omräkningskurser skall tillämpas:§1 - (Skadeersättning) (Skadeersättning och återbetalning av tilläggskostnader)(18)a) Belopp som avses i artikel 14.1 och 14.3: Omräkning till . . .(19) skall göras enligt den på utbetalningsdagen officiella kursen.b) Tillgodohavanden i skadeanmälan enligt artikel 14.2 b skall omräknas till kontraktets valuta enligt den på utbetalningsdagen officiella kursen.Debetsaldot i denna skadeanmälan skall omräknas till . . .(²) (vid upphörandedagen för den period som avses i artikel 2) (på utbetalningsdagen av skadeersättningen).(¹)Den kurs som används får emellertid inte vara högre än (den officiella kursen vid tidpunkten för kontraktets undertecknande, vilket kan anges i de värskilda villkoren) (kursen vid tidpunkten då försäkringstagaren underrättas om beslutet att bevilja garantin, vilket kan anges i de särskilda villkoren)(¹).§2 - ÅtervinningarDe återvinningar som avses i artikel 17 första stycket skall omräknas till . . .(²) enligt den på utbetalningsdagen officiella kursen.§3 - PremieFör alla beräkningar av premier skall omräkning till . . .(²) göras enligt (den officiella kursen vid tidpunkten för kontraktets undertecknande) (kursen vid tidpunkten då försäkringstagaren underrättas om beslutet att bevilja garantin).(¹)Artikel 19 Kostnad för ett sakkunnigutlåtandeI samtliga fall då ett sakkunnigutlåtande inhämtas skall den sakkunniges arvode helt och hållet betalas av "institutet" om skadeanmälans debetsaldo inte överstiger förlusten såsom den fastställts av den sakkunnige med mer än 10 %. Om skillnaden uppgår till 20 % eller mer skall den sakkunniges arvode helt och hållet betalas av försäkringstagaren.Om skillnaden i debetsaldot är större än 10 % men mindre än 20 % skall kostnaderna för sakkunnigarvodet delas lika mellan försäkringstagaren och "institutet".Artikel 20 Överföring av rätt till ersättning(20)Artikel 21 Giltighetstid(³)Artikel 22 Jurisdiktion(³)(1) Belgien: Office national du ducroireTyskland: The Federal Republic of GermanyFrankrike: Compagnie française d'assurance pour le commerce extérieurItalien: Instituto nazionale delle assicurazioniLuxemburg: Office du ducroire du LuxembourgNederländerna: Nederlandsche Credietverzekering Maatschappij N. V.(2) Valet mellan dessa två formuleringar överlämnas till varje enskilt "institut".(3) Kreditförsäkrarens hemland.(4) Texten inom parentes är frivillig.(5) Kreditförsäkrarens hemland.(6) Texten inom parentes är frivillig.(7) Denna artikel är ej obligatorisk.(8) Denna artikel är ej obligatorisk.(9) Texten inom parentes är frivillig.(10) Räntesatsen skall fastställas av det inhemska "institutet".(11) Texten inom parentes är frivillig.(12) Hela stycke b inom parentes är frivillig.(13) Valet mellan dessa två formuleringar överlåts åt varje enskilt "institut".(14) I detta avsnitt kan bestämmelser föras in angående fastställda följder vid försäkringstagerens underlåtenhet att fullgöra sina skyldigheter med avseende på uppgifter rörande försäkringstagerens skyldigheter om en nionde artikel tagits med i försäkringsvillkoren. Utformandet av dessa bestämmelser överlåts åt varje enskilt "instituts" omdöme.(15) I "institutets" inhemska valuta.(16) Valet mellan dessa två formuleringar överlåts åt det enskilda "institutet".(17) Stycket inom parentes är frivilligt.(18) Innehållet i de bestämmelser som skall föras in under denna artikel överlämnas åt de enskilde "institutets" gottfinnande.(19) Valet mellan dessa två formuleringar överlåtes till varje enskilt "institut".(20) "Institutets" inhemska valuta.(21) Denna artikel är frivillig.BILAGA B TILLÄGG OM UTVIDGNING AV GARANTIN >Start Grafik>Försäkring nr ........TILLÄGG OM UTVIDGNING AV GARANTIN(Privata köpare)(Säkerhet [bond] som garanterar tillfredsställande fullgörande av kontraktet)Mellan ..........nedan kallat "institutet"och ..........nedan kallad "försäkringstagaren"har överenskommits, enligt de villkor som fastställs i detta tillägg, att den garanti som ställs enligt de allmänna villkoren i den försäkring som avses ovan skall utvidgas till att omfatta de förluster som försäkringstagaren ådrar sig till följd av ianspråktagandet av den säkerhet [bond](¹) som givits enligt de särskilda villkor som bifogas och i samband med fullgörandet av det kontrakt för vilket försäkringens allmänna villkor gäller.(¹) Åt varje enskilt "institut" överlåts valet att föra in de särskilda villkoren i tillägget eller att ta med dem i en särskild handling som bifogas tillägget.>Slut Grafik>Artikel 1 Garantins innehåll1. Garantin skall utvidgas till att omfatta förluster till följd av ianspråktagande av säkerheten (bond)a) när den tillverkningsrisk som täcks har uppstått,b) när, utan att någon tillverkningsrisk uppstår, säkerheten (bond) tas i anspråk som en direkt följd av en åtgärd eller ett beslut av politisk natur med allmän räckvidd som fattats av regeringen i ett främmande land,c) i samtliga övriga fall och särskilt när säkerheten (bond) tas i anspråk till följd av en tvist angående tillfredsställande fullgörande av kontraktet, i den mån som försäkringstagaren av förmånstagaren till säkerheten (bond) inte kan erhålla samtycke till att rätta sig efter en kompetent domstols avgörande eller efter en förlikningsman som beordrar förmånstagaren att återställa de belopp han hållit inne.2. Den risk som omfattas av detta tillägg skall uppståa) i det fall som avses i punkt 1 a, enligt de villkor som anges i artikel 1 i försäkringens allmänna villkor,b) i det fall som avses i punkt 1 b, sex månader efter det att säkerheten (bond) har tagits i anspråk,c) i det fall som avses i punkt 1 c, sex månader efter det domstolsutslag som beordrar förmånstagaren att återställa de belopp han hållit inne.3. Det domstolsavgörande som avses i punkterna 1 c och 2 c i denna artikel får vara ett avgörande av domstol i första instans; avgörandet behöver inte vara slutligt.Om det emellertid, efter det att skadeersättning har utbetalats på grund av att det varit omöjligt att få verkställighet av ett domstolsavgörande som kan överklagas, finns ett slutligt avgörande till fördel för förmånstagaren till säkerheten (bond), som ger honom rätt att behålla de belopp som han hållit inne, måste den skadeersättning som utbetalats omedelbart återbetalas till "institutet".Artikel 2 Särskilda villkor för täckning1. Vad beträffar tillämpningen av artikel 1 i detta tillägg,a) skall tredje strecksatsen artikel 4.2 a i försäkringens allmänna villkor inte gälla,b) skall det läggas till- till artikel 8 (Försäkringstagarens skyldigheter) i försäkringens allmänna villkor ett sjätte stycke kallat "fullgörandegaranti" vilket upprepar bestämmelserna i artikel 3 i detta tillägg,- till artikel 14 (Skadeanmälan) i försäkringens allmänna villkor ett fjärde stycke kallat "Skada till följd av ianspråktagande av säkerhet (bond)" vilket upprepar bestämmelserna i artikel 4 i detta til lägg,- till artikel 18 (Omräkningskurser för belopp i utländsk valuta) punkt 1 (Skadeersättning) (Skadeersättning och återbetalning av tilläggskostnader) i försäkringens allmänna villkor en punkt 1 c som upprepar bestämmelserna i artikel 5 i detta tillägg.2. Artikel 12.2 i försäkringens allmänna villkor skall inte gälla vid tillämpningen av artikel 1.1 c i detta tillägg.3. Övriga bestämmelser i försäkringens allmänna villkor skall gälla i den mån de är förenliga med bestämmelserna i detta tillägg.Artikel 3 Försäkringstagarens skyldigheter(Se artikel 8 i försäkringens allmänna villkor)1. Försäkringstagaren får inte utan "institutets" uttryckliga medgivande samtycka till någon ändring av villkoren, beloppet eller varaktigheten av fullgörandegarantin eller villkoren för utnyttjande eller frisläppande av rättigheter enligt den.2. Försäkringstagaren skall inom 30 dagar efter händelsen ifråga meddela "institutet"a) om förmånstagaren till säkerheten (bond) vägrar att frisläppa sina rättigheter enligt säkerheten (bond) på den föreskrivna dagen,b) om förmånstagaren utnyttjar sina rättigheter enligt säkerheten (bond) eller om han vägrar att inom den föreskrivna tiden rätta sig efter ett domstols- eller skiljedomstolsbeslut som beordrar honom att återställa de summor han hållit inne,c) om han uppfattat att rättigheterna enligt kontraktet frisläppts.Artikel 4 Skadeanmälan(Se artikel 14 i försäkringens allmänna villkor)1. När förlusten till följd av ianspråktagande av säkerheten (bond) orsakas av en händelse som avses i artikel 1.1 a i detta tillägg skall den förlust som försäkringstagaren lidit inbegripas i den skadeanmälan som avses i artikel 14.1 i försäkringens allmänna villkor och beräknas enligt bestämmelserna i de allmänna villkoren.Artikel 2 2. När förlusten till följd av ianspråktagande av säkerheten (bond) orsakas av endera av de två händelser som avses i artikel 1.1 b och c i detta tillägg skall den skadeanmälan som försäkringstagaren enligt artikel 12.1 a i försäkringens allmänna villkor skall tillhandahålla ställas upp på följande sätt och i den valuta som säkerheten (bond) uttryckts i:Debet: De belopp som utbetalats till förmånstagaren av säkerheten (bond).Kredit: De belopp för vilka försäkringstagaren erhöll eller hade rätt till restitution i kontanter eller på något annat sätt.Artikel 5 Omräkningskurser för belopp i utländsk valuta(Se artikel 18.1 i försäkringens allmänna villkor)Tillgodohavandena i den skadeanmälan som avses i artikel 14.2 i detta tillägg skall omräknas till den valuta som säkerheten (bond) uttrycks i enligt den på utbetalningsdagen officiella kursen.Debetsaldot i denna skadeanmälan skall omräknas till . . .(1) enligt den officiella kursen på upphörandedagen för den period som avses i artikel 1.2 i detta tillägg.(1) "Institutets" inhemska valuta.BILAGA C FÖRKLARANDE ANMÄRKNINGAR till gemensamma kreditförsäkringsvillkor för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare (Allmänna villkor) och till tillägget om utvidgning av garantin AVDELNING 1 GEMENSAMMA FÖRSÄKRINGSVILLKOR Till artikel 1 1. TILLÄMPNING AV DEN PERIOD PÅ SEX MÅNADER SOM FÖRESKRIVS I DET FÖRSTA STYCKET NÄR HÄNDELSE "B" I ARTIKEL 3 INTRÄFFAR (GÄLDENÄRENS OBESTÅND)Det ansågs nödvändigt att göra denna period tillämplig även när händelse "B" inträffar, eftersom det i åtskilliga fall är möjligt, åtminstone delvis, att fortsätta fullgörande av kontraktet även om detta kanske inte är omedelbart uppenbart. Viss tid kan förflyta innan det är möjligt att fastställa gäldenärens verkliga situation och innan hans andra fordringsägare eller den konkursförvaltare som agerar på deras vägnar kan bestämma om de skall fortsätta eller avbryta löpande kontrakt.2. OMFATTNING AV BESTÄMMELSERNA I ARTIKEL 1 ANDRA STYCKETDetta stycke formulerades så att det skulle täcka två olika situationer:- Uppkomst av en tillverkningsrisk efter det att "institutet" fattat beslut om att fortsätta tillverkningen.- Uppkomst av en tillverkningsrisk efter det att "institutet" fattat två på varandra följande beslut varav det första kräver att tillverkningen upphör och det andra att den återupptas.För att i det andra fallet inte straffa försäkringstagaren och i onödan öka förlusten verkade det tillrådligt att låta karenstiden för ersättningsanspråk löpa från dagen för beslutet om tillverkningens upphörande: sista raden i andra stycket i artikel 1 syftar på så sätt tillbaka till det beslut som nämns i det första stycket i den artikeln.3. KURSFÖRLUSTER VID BETALNING I DET LANDETS VALUTA DÄR FÖRPLIKTELSERNA SKALL INFRIAS UNDER TILLVERKNINGSTIDENDen händelse som avses i artikel 3 F omfattas inte, i motsats till de andra händelser som nämns i artikel 3, automatiskt av garantin vid tillverkningsrisk, men omfattas å andra sidan av de bestämmelser om kreditrisk som avses i artikel 4.2 b b. Denna lösning antogs för att förhindra att försäkringstagaren, sedan gäldenären i sin egen valuta gjort en betalning som fordras av honom, drar sig undan sina kontraktuella skyldigheter och kräver ersättning för en tillverkningsförlust på grund av att en devalvering har gjorts.När devalveringen av en valuta i vilken gäldenärens insättning gjordes åtföljs av en så försenad överföring att utbetalning av ersättning kan komma i fråga får den kursförlust som försäkringstagaren ådragit sig ersättas, utan hänsyn till artikel 4, som transfereringsförlust för vilken ersättning utgår enligt artikel 3 E.Till artikel 2 1. UTTRYCKET "UTEBLIVEN BETALNING"Uttrycket "utebliven betalning" som förekommer på tredje raden bör tolkas mot bakgrund av artikel 8 enligt vilken försäkringstagaren skall sköta exportaffären med all tänkbar och sedvanlig noggrannhet, skicklighet och förtänksamhet - och på så sätt göra sitt yttersta för att återvinna fordran - och även mot bakgrund av artikel 12.2.2. STYCKE 3Avsikten med denna bestämmelse är att undvika att utbetalningen av ersättning tar alltför lång tid eller inte görs alls, om flera skadebringande händelser inträffar efter varandra, men ingen pågår tills karenstiden för ersättningsanspråk är slut.Till exempel: en händelse som omfattas av garantin inträffar och förhindrar gäldenären att betala, men innan karenstiden för ersättningsanspråk är slut förändras situationen och vid denna tidpunkt inträffar en annan händelse, som också omfattas av garantin, och förhindrar överföring av belopp som betalats i gäldenärens land. Utan bestämmelser om förbud mot ackumulering skulle försäkringstagaren inte få ersättning förrän karenstiden för ersättningsanspråk vid överföringsrisk hade förflutit. Om man antar att den första skadebringande händelsen varade i fem månader skulle försäkringstagaren inte kunna kräva ersättning förrän elva månader efter förfallodagen.Om alltså flera skadebringande händelser inträffar efter varandra måste försäkringstagaren ersättas allra senast sista dagen i en tidsperiod motsvarande den karenstid som gäller för den tidigast inträffade händelsen.3. SISTA STYCKETOm den kommersiella risken inte är täckt är det nödvändigt att begränsa garantins giltighet med avseende på politiska risker till en fastställd tidsperiod räknad från förfallodagen, eftersom garantin annars, i motsats till gängse försäkringsregler, utan denna begränsning och i avsaknad av en insättning i den inhemska valutan gjord av gäldenären på förfallodagen skulle fortfara att gälla för en obegränsad tid.Till artikel 3 1. BEGREPPET UTEBLIVEN BETALNINGDetta begrepp bör tolkas så att det täcker gäldenärens samtliga skyldigheter avseende betalning och särskilt uppfyllandet av formkrav för omräkning och överföring till fordringsägaren av betalningar som gäldenären gjort i lokal valuta.2. SKADEREGLERING INOM RAMARNA FÖR HÄNDELSERNA "A" OCH "B"Förekomsten av en händelse enligt stycke B (obestånd) förhindrar inte "institutet" att fortsätta att ersätta försäkringstagaren enligt stycke A (utebliven betalning från gäldenären).Förekomsten av en händelse enligt stycke B innebär inte nödvändigtvis att försäkringstagaren omedelbart kommer att ersättas. Utredning av ersättningsanspråk i samband med obestånd tar ofta mycket lång tid. Även om "institutet" och försäkringstagaren i förväg varskotts om gäldenärens konkurs, om en uppgörelse som han gjort med sina fordringsägare eller om hans oförmåga att fullgöra sina skyldigheter tar det ofta lång tid innan de nås av de officiella handlingar som fastställer gäldenärens sanna juridiska position. Vidare kan försäkringstagaren, i särskilda fall av konkurs och likvidation (fastställda enligt B 1), i enlighet med sina rättigheter enligt artikel 12.2 bestämma sig för att vänta med att betala skadeersättningen tills den insolvente gäldenären erkänner ansvaret för försäkringstagarens skuld.Om förekomsten av en händelse enligt stycke B skulle undanröja varje möjlighet för "institutet" att agera enligt stycke A, skulle ersättningen för förluster som försäkringstagaren ådragit sig kunna bli otillbörligt försenade.Den lösning som antagits kommer följaktligen att göra det möjligt att under denna väntetid betala ut skadeersättning med avseende på utebliven betalning (stycke A) till försäkringstagaren, även om skadeersättningen kanske senare måste återbetalas om det visar sig att skulden inte är juridiskt giltig.Till artikel 4 1. GARANTINS IKRAFTTRÄDANDEA. Villkor som först måste uppfyllas innan garantin träder i kraft (punkt 1 sista stycket)Garantins ikraftträdande kan vara beroende av att vissa formkrav uppfylls:- En förskottsbetalning görs.- Öppnande av en bekräftad eller obekräftad remburs.- Tillhandahållande av en transfereringsgaranti eller en betalningsgaranti.Det faktum att garantins ikraftträdande är beroende av uppfyllandet av dessa formkrav förhindrar att en exportaffär täcks där gäldenären från början gjort sig skyldig till kontraktsbrott genom att inte fullgöra sina skyldigheter.Med tanke på detta och på att garantins ikraftträdande inte bör skjutas upp alltför länge har följande beslutats:- Uppfyllande av de ovan nämnda formkraven, såtillvida som att de måste ha uppfyllts inom sextio dagar efter det att exportkontraktet har trätt i kraft, skall vara det villkor som först måste uppfyllas innan garantin träder i kraft.- Betalningar som skall erläggas under denna tid kan under inga omständigheter garanteras.När de formkrav som avses ovan har uppfyllts verkar garantin retroaktivt från och med exportkontraktets ikraftträdande.B. Kreditriskgarantins ikraftträdandea) Utställande av accepterade växlar eller av ett skuldebrevUtställande av accepterade växlar eller av ett skuldebrev kan inte i sig ge upphov till ett giltigt ersättningsanspråk på gäldenären enligt försäkringsvillkorens betydelse och följaktligen är de otillräckliga för att ta kreditriskgarantin i anspråk.b) Exportkontrakt som inbegriper fullgörande av tjänsterI texten i försäkringsvillkoren nämns inte fullgörandet av vissa tjänster (till exempel installeringsarbete), vilket kan ingå i vissa leveranskontrakt. För dessa exportaffärer träder kreditriskgarantin i kraft den dag som fullgörandet av dessa tjänster ger upphov till en rätt att motta betalning.C. Innehållna penningsummorFörsäkringstagarens garanti omfattar det totala priset för skeppning eller tjänster utan avdrag för innehållna penningsummor. Detta påverkar emellertid inte tillämpningen av artikel 12.2.2. GARANTINS OMFATTNING (TILLVERKNINGSRISK)A. PremieEftersom skaderegleringen endast omfattar självkostnaderna för fullgörandet av exportkontraktet eller tillverkningen av de beställda varorna kommer den premie som försäkringstagaren betalat inte att beaktas då förlusten beräknas i samband med ersättningsanspråk vid tillverkningsrisk.Samma lösning har inte antagits med avseende på kreditrisken eftersom skaderegleringen baseras på försäljningspriset och det skulle vara mycket svårt att uppskatta huruvida det senare inbegiper premiebeloppet.B. Upplupna kostnader före exportkontraktets undertecknandeEnligt försäkringsvillkoren inbegrips i ersättningsbara kostnader de kostnader som försäkringstagaren ådragit sig i samband med fullgörandet av sina kontraktuella skyldigheter eller vid tillverkningen av de hos honom beställda leveranserna. Upplupna kostnader före exportkontraktets undertecknande kommer inte att beaktas vid beräkningen av skadeersättningen, utom vad beträffar de av försäkringstagarens allmänna omkostnader som är hänförliga till den garanterade exportaffären i enlighet med allmänt vedertagna ekonomiska regler och redovisningsregler för fastställande av självkostnader. Givetvis kommer dessa bestämmelser inte att hindra att kostnaderna för de leveranser som köptes före kontraktets undertecknande beaktas vid beräkningen av förlusten i den mån de använts för fullgörande av kontraktet. Samma bestämmelser gäller för provisioner.C. UnderleverantörskontraktUnderleverantörer måste rätta sig efter "institutets" beslut med avseende på tillverkningsrisken, medan det överlåts åt "institutet" att välja hur denna princip skall tillämpas.Om exportkontraktet föreskriver att en ansenlig del av tillverkningen skall läggas ut på underleverantörer skall de särskilda villkoren innehålla lämpliga bestämmelser för att hindra att skyldighet uppstår att ersätta underleverantörerna för utebliven vinst.Villkoren för skadereglering får under inga omständigheter vara mera förmånliga för underleverantörerna än för exportören.3. KREDITRISKGARANTINS OMFATTNING - PUNKT 2 b - SKADEREGLERING AV FORDRINGAR SOM FÖRFALLIT FÖRE KREDITRISKGARANTINS IKRAFTTRÄDANDEAtt den händelse som avses i artikel 3 stycke A (utebliven betalning från gäldenären) inträffar under tillverkningstiden gör inte i sig att tillverkningsrisk uppstår, eftersom garantin för denna risk inte omfattar utebliven betalning från gäldenären. Emellertid kan en sådan händelse utgöra risk för förlust. "Institutet" kan besluta- antingen att beordra att tillverkningen avbryts enligt bestämmelserna i artikel 1 första stycket, i vilket fall de fordringar som förfallit före kreditriskgarantins ikraftträdande kommer att ersättas inom ramen för täckningen av tillverkningsrisken och enligt de villkor som gäller för denna täckning,- eller att beordra fortsatt tillverkning och att ersätta dessa fordringar enligt villkoren för kreditriskgarantin under artikel 4.2 b.4. TILLÄGGSKOSTNADERA. DefinitionDessa kostnader härrör ur en förlust eller risk för förlust och är upplupna med "institutets" samtycke för att undvika eller begränsa skadan.B. Tilläggskostnader vid tillverkningsförlust eller risk för förlusta) FinansieringskostnaderDe finansieringskostnader som försäkringstagaren ådragit sig på grund av ett beslut från "institutet" att fortsätta tillverkningen ersätts som tilläggskostnader även om försäkringstagaren finansierar dessa för egen räkning.b) Skadestånd och ränta eller viteFörsäkringstagaren kan bli skyldig att betala skadestånd och ränta eller vite till köparen när fullgörandet av exportkontraktet på "institutets" order har avbrutits. Fastän det inte uttryckligen nämns i försäkringsvillkorens text kan sådant skadestånd och sådan ränta eller sådant vite ändå ge upphov till ersättning som tilläggskostnader inom gränserna för den högsta ersättning som kan utbetalas.C. Tilläggskostnader vid kreditförlust eller risk för förlustDessa kostnader inskränker sig till rättegångskostnader och andra därmed jämställda kostnader. "Institutets" samtycke fordras för dessa kostnader.D. AdvokatarvodenKostnader för advokatarvoden och annat juridiskt bistånd upplupna utan rättsliga åtgärder och med "institutets" godkännande kommer att ersättas som tilläggskostnader.Till artikel 5 1. "INSTITUTETS BESLUTSRÄTT"Det ankommer på "institutet" att avgöra huruvida det finns risk för att någon av de händelser som avses i artikel 3 inträffar och att ge sådana instruktioner som det anser lämpliga till försäkringstagaren. "Institutet" får utöva denna rättighet även om tillverkningsrisken inte täcks. Detta är för att hindra exportörer som sökt spara in premien för tillverkningsrisken och endast försäkrat kreditrisken från att åtnjuta större frihet i sitt agerande i samband med utförandet av exportaffärer och på så sätt skaffa sig fördelar jämfört med dem som försäkrat både tillverknings- och kreditrisken.2. SKADEREGLERING VID FÖRLUST TILL FÖLJD AV BESLUT SOM FATTATS AV "INSTITUTET"När tillverkningsrisken är täckt skall de kostnader som uppstår till följd av ett sådant beslut, i avsaknad av tillverkningsförluster (det vill säga när avbrottet i kontraktet varar mindre än sex månader), ersättas som tilläggskostnader.Till artikel 6 1. Garantiprocentsatsen och det maximala ersättningsbelopp som "institutet" kan krävas på fastställs i de särskilda villkoren för varje försäkring.Skaderegleringsbeloppet motsvarar- beträffande tillverkningsrisken det garanterade kontraktsbeloppet ökat med 10 % och multiplicerat med garantiprocentsatsen,- beträffande kreditrisken summan av alla garanterade kapitalbelopp i överensstämmelse med helt eller delvis fullgörande av kontraktet- plus upplupen ränta fram till förfallodagen för kapitalbeloppet,- plus ett belopp motsvarande 10 % av det kapitalbelopp som garanteras av kontraktet,- multiplicerad med garantiprocentsatsen.Syftet med ovanstående 10 % är att göra det möjligt att ersätta tilläggskostnader.2. Försäkringstagaren skall uteslutande för egen räkning bära ansvaret för den del som inte garanteras av "institutet".Det strider inte mot denna princip att till underleverantörerna överföra den ogaranterade procentsats som motsvarar den del av kontraktet som är utlagd på underleverantörer.Till artikel 8 1. "INSTITUTETS" MEDGIVANDE FÖR VARJE ÄNDRING AV KONTRAKTET (punkt 1)Alla ändringar av villkoren i kontraktet och av de säkerheter som är knutna till det kräver "institutets" uttryckliga medgivande. Av försäkringsvillkorens lydelse framgår klart och tydligt att ett sådant medgivande måste inhämtas före varje ändring.2. FÖRSÄKRINGSTAGARENS SKYLDIGHETER VID RISK FÖR FÖRLUST (punkt 3)- Innebörd av formuleringen "utan att kunna åberopa" ekonomiska svårigheterSyftet med denna formulering är att göra det omöjligt för försäkringstagaren att i händelse av risk för förlust vägra att fortsätta fullgörandet av kontraktet med anledning av att det är svårt att finansiera eller upprätthålla finansieringen av exportaffären.- Tillverkade varorBestämmelserna i punkt 3 i denna artikel tvingar försäkringstagaren att inhämta "institutets" samtycke innan han förfogar över tillverkade varor eller varor som är under tillverkning.3. ANSVAR FÖR KOSTNADER TILL FÖLJD AV TILLÄMPNING AV BESTÄMMELSERNA I DENNA ARTIKEL (punkt 5)Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4.2 c skall dessa kostnader bäras av försäkringstagaren. De inbegriper i synnerhet kostnader i samband med överlämnandet av de dokument och upplysningar som avses i punkt 4 i denna artikel.Denna bestämmelse skall dock inte tolkas så att det blir möjligt för "institutet" att låta försäkringstagaren bära de administrativa kostnaderna för skuldkonsolideringsavtal.Till artikel 10 1. BERÄKNING OCH UPPBÖRD AV PREMIEN (punkt 1)Premiebeloppet och betalningsvillkoren anges i de särskilda villkoren i försäkringsvillkoren.2. DELÅTERBETALNING AV PREMIEN (punkt 2)Av rättviseskäl har undantag gjorts från principen om premiens oföränderlighet.Om riskbeloppet eller riskens varaktighet skulle minska skall premien delvis återbetalas, oavsett om garantin har trätt i kraft eller inte. Denna bestämmelse förutsätter att ingen förlust har inträffat. Återbetalning av premien för en exportaffär som berörs av en förlust skulle allvarligt skada försäkringsprincipen, eftersom premien är en ersättning för den risk som "institutet" övertar och som, om förlust inträffar, kommer att bäras av "institutet".Om emellertid kreditriskbeloppet efter en tillverkningsförlust minskar måste "institutet" räkna om premien och därvid ta hänsyn till denna minskning.Till artikel 11 UNDERLÅTENHET ATT BETALA PREMIEN OCH ANDRA "INSTITUTET" TILLKOMMANDE BELOPP (punkt 1)Två påföljder föreskrivs- att garantin tills vidare upphör att gälla,- att garantin upphävs.Garantin upphör automatiskt att gälla tills vidare när försäkringstagaren inte betalar belopp som han är skyldig "institutet". Det senare kan därefter skicka en betalningsanmodan till försäkringstagaren. Om denna anmodan inte medför något resultat inom 15 dagar förvandlas avbrottet till ett upphävande.Förluster som uppstår under avbrottet i giltigheten och förluster som orsakats av händelser som inträffat under denna tid kan ersättas under förutsättning att premien betalas inom 15 dagar efter betalningsanmodan.Premien behöver inte nödvändigtvis betalas av försäkringstagaren. Den kan betalas av en tredje person, till exempel en bank.Till artikel 12 1. Punkt 2Den regel som avses i andra stycket i denna punkt gäller allmänt. Om försäkringstagaren sålunda efter en tvist om sina rättigheter har fått ett gynnsamt beslut från en kompetent domstol har "institutet" inte desto mindre fortfarande rätt att tillbakavisa skadeanmälan tills försäkringstagaren lagt fram bevis för att hans fordran har medgivits som en skuld av gäldenären.2. Punkt 6Vad beträffar detta styckes omfattning kan vissa kontrakt innehålla klausuler som föreskriver en högre betalningstakt vilket, om gäldenären underlåter att betala, gör att alla eller vissa av fordringarna omedelbart förfaller till betalning.Det är tänkbart att gäldenärens obestånd hindrar honom från att åtnjuta rätten att betala på förlängd kredit och medför att alla hans skulder förfaller till betalning.Varken de klausuler som föreskriver en högre betalningstakt eller förlusten av rätten att betala på kredit på grund av obestånd påverkar skaderegleringen, eftersom dagarna för utbetalning av ersättning regleras endst genom de i kontraktet föreskrivna förfallodagarna.Om det beträffande utbetalning av skadeersättningen är avsevärt till "institutets" fördel att bortse från tidsplanen, särskilt i de fall det står klart att gäldenären inte kommer att betala någon del av sin skuld och den ränta som skall ersättas är hög, har "institutet" rätt att omedelbart betala ut ersättningen. Om försäkringstagaren ersätts på detta sätt utan att det tas hänsyn till den tidsplan för utbetalningar som anges i kontraktet eller som överenskommits mellan försäkringstagaren och gäldenären kommer den ränta som skulle ha ackumulerats under tiden mellan skaderegleringsdagen och den dag som bestämts för utbetalning att dras från det skaderegleringsbelopp som skall betalas. Detta avdrag görs på grundval av den räntesats som anges i kontraktet.Om emellertid denna räntesats är lägre än den faktiska kostnaden för att finansiera kontraktet kommer endast den senare att tillämpas."Institutet" får emellertid tillämpa den räntesats som gäller vid upphörandedatum för karenstiden för ersättningsanspråk.Till artikel 13 1. BEGREPPEN "UTJÄMNING" OCH "AVSKRIVNING"- Termen "utjämning", med avseende på förhållandet mellan den utländske gäldenären och försäkringstagaren, har använts för att beskriva att gäldenären använder ett belopp eller en betalning för att betala en viss exportaffär eller fordran.- Termen "avskrivning", med avseende på förhållandet mellan "institutet" och försäkringstagaren, har emellertid använts endast i samband med användandet av ett belopp eller en betalning från gäldenären, enligt artikel 13, för att betala en viss exportaffär eller fordran.Detta gäller inte endast betalningar som gjorts av gäldenären utan även sådana som gjorts av hans borgensmän eller på deras vägnar.2. OGARANTERAD DEL AV EN GARANTERAD FORDRANFör att undvika alla svårigheter rörande begreppet skuld eller fordran behandlas denna del som en ogaranterad fordran.Till artikel 14 1. PRINCIPER FÖR ATT FASTSTÄLLA FÖRLUST SOM SKALL ERSÄTTASDefinition av formuleringen "samtliga belopp som försäkringstagaren mottagit"Formuleringen "samtliga belopp som försäkringstagaren mottagit" (fram till och med dagen för utbetalning av ersättning) bör tolkas i vidast möjliga mening. Följaktligen bör hänsyn även tas till eftergift av skulder, till avdrag eller tjänster i stället för betalningar och även till behållningen från returnerade leveranser eller från varje annan form av överföring av varor till tredje man.2. FRÅGAN OM SKADESTÅND (punkterna 1 b och 2 b)"Institutet" tar med i beräkningen de belopp som försäkringstagaren har mottagit som skadestånd eller som han skulle ha rätt att ta emot före skadeanmälan. Skadestånd som skall betalas först efter det att skadeanmälan gjorts är irrelevant här, eftersom det inte rör mottagna betalningar utan snarare betalningar som ligger i framtiden och följaktligen är osäkra.Detta är anledningen till att skadeanmälan endast tar hänsyn till skadestånd som redan mottagits eller som försäkringstagaren skulle ha rätt att ta emot innan skadeanmälan gjorts.Skadestånd som mottagits efter utbetalning av ersättning kommer att behandlas som återvinning.Till artikel 17 1. GRUNDLÄGGANDE PRINCIPDen grundläggande princip enligt vilken återvinningar upp till beloppet för den garantiprocentsats som anges i de särskilda villkoren i försäkringen tillfaller "institutet" gäller inte utan förbehåll efter ersättningsanspråk i samband med en tillverkningsförlust.Bestämmelserna i artikel 17 fjärde stycket om ersättningsanspråk vid tillverkningsförlust utgör en lösning som tar hänsyn både till försäkringstagarens och "institutets" intressen: enligt dem återfår försäkringstagaren sin förtjänst om hela förlusten gottgörs och "institutet" återfår en del av finansieringskostnaderna för skaderegleringen.2. KRITERIER FÖR DELNINGÅtervinningar delas på grundval av den garantiprocentsats som fastställs i de särskilda villkoren och inte på grundval av förhållandet mellan förlustbeloppet och det ersättningsbelopp som betalats ut.Denna lösning tar hänsyn till artikel 13 vilken föreskriver att mottagna betalningar används till utjämning av ogaranterade skulder. Den uppdelning som föreskrivs i artikel 17 gäller bara belopp som används till avskrivning av den garanterade skulden.3. INNEBÖRD AV UTTRYCKET "INDRIVNINGSKOSTNADER" I SLUTET AV FÖRSTA STYCKET I DENNA ARTIKELDessa kostnader inbegriper belopp som utbetalats till tredje man (resekostnader, kostnader för att motta varor under tillverkning från fabriken) men inte belopp som motsvarar den del av försäkringstagarens allmänna omkostnader som inte avser återvinning.4. RÄKNEEXEMPEL PÅ DEN GEMENSAMMA TILLÄMPNINGEN AV ARTIKLARNA 13 OCH 17Se bilaga C 1.Till artikel 18 Att ställa upp skadeanmälan (kreditrisken) i kontraktets valuta och inte i försäkringstagarens inhemska valuta förhindrar orättvisa följder av en uppvärdering av kontraktets valuta när gäldenären under karenstiden för ersättningsanspråken gjort en delbetalning till den nya kursen.Beträffande omräkningen av debetsaldot i skadeanmälan gäller principen att välja gällande kurs vid ett datum efter förfallodagen. Det är viktigt att undvika att en kurs väljs som skulle kunna uppmuntra försäkringstagaren till att trots förlust inte agera när en nedvärdering av kontraktsvalutan äger rum efter förfallodagen.AVDELNING II TILLÄGG OM UTVIDGNING AV GARANTIN A. Förhållandet mellan risker och kapitalbelopp Fullgörandegarantier får endast garanteras i den mån själva kontraktet är föremål för en kreditriskgaranti. Fullgörandegarantier får dock även garanteras när själva kontraktet endast täcks av tillverkningsrisk på grund av att det inte finns någon kreditrisk. Garantin för fullgörandegarantin under tillverkningstiden förutsätter att kontraktet täcks för tillverkningsrisken. När endast kreditrisken täcks skall följande mening inkluderas i de särskilda villkoren i tillägget: "Garantin skall inte träda i kraft förrän kreditrisken infaller". Om kontraktet täcks för tillverkningsrisken och denna risk uppstår ersätts den förlust som försäkringstagare lider enligt villkoren och bestämmelserna i "tillverknings"-garantin i de gemensamma försäkringsvillkoren. Huvudsyftet med tillägget är att utvidga garantin till att omfatta fullgörandegarantier. I samtliga andra fall när tillverkningsrisken inte omfattas eller det inte finns någon tillverkningsrisk ersätts försäkringstagaren på grundval av de särskilda villkoren i tillägget. Dessa föreskriver att förluster till följd av ianspråktagande av fullgörandegarantin täcks när detta ianspråktagande är ett direkt resultat av en åtgärd eller ett beslut av politisk natur och med allmän giltighet som fattats av en regering i ett främmande land, eller när försäkringstagaren av förmånstagaren inte kan erhålla samtycke till att rätta sig efter en behörig domstols utslag eller efter den förlikningsman som beordrar denne att återställa de belopp som han hållit inne. B. Allmänna villkor Till artikel 4 En distinktion måste upprättas mellan följande två situationer:- Om tillverkningsrisken skulle uppstå skall förlusterna till följd av ianspråktagandet av fullgörandegarantin ersättas enligt de bestämmelser som avser garantin vid tillverkningsrisk.Det finns ingen särskild skadeanmälan. Den maximala ersättningen, fastställd enligt bestämmelserna i denna artikel, baseras på det maximala beloppet för fullgörandegarantin och på omräkningskursen dagen för fullgörandegarantins ikraftträdande.- Om ingen tillverkningsförlust inträffar gäller bestämmelserna i artikel 4.2 i tillägget: den skadeanmälan som försäkringstagaren skall tillhandahålla kommer på debetsidan att inkludera de belopp som betalats till förmånstagaren och på kreditsidan de restitutionsbelopp som försäkringstagaren mottagit.Alla tilläggskostnader upplupna med "institutets" samtycke för att undvika eller begränsa skadan kommer att ersättas enligt villkoren i artikel 4.2 c i de gemensamma försäkringsvillkoren.ÅtervinningarBestämmelserna beträffande delning i artikel 17 i de gemensamma villkoren skall även gälla för återvinningar i samband med fullgörandegarantin.C. Särskilda villkorTill artikel 3 Maximal ersättningDen maximala ersättningen är lika med garantiprocentsatsen för det garanterade beloppet för fullgörandegarantin sedan det omräknats till . . . ("institutets" inhemska valuta) antingen enligt växelkursen den dag som fullgörandegarantin beviljades eller enligt växelkursen då försäkringstagaren underrättas om beslutet att bevilja garantin.BILAGA D INTRODUKTION TILL DE GEMENSAMMA FÖRSÄKRINGSVILLKOREN 1. Om inte annat följer av bestämmelserna i punkterna 2 och 3 nedan skall de gemensamma försäkringsvillkoren för medellånga och långa exportaffärer med offentliga köpare träda i kraft vid utgången av ett år räknat från och med den 1 september 1970. Under denna tid skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att anpassa sina nationella förfaranden för detta ändamål.2. Om rådet tre månader före utgången av den period på ett år som anges i punkt 1 ovan konstaterar följande sker detta:A. Om det inte har varit möjligt att anta gemenskapsakter avseende det gemensamma premiesystemet(1) gällande medellånga och långa exportaffärer både med offentliga och privata köpare eller de gemensamma försäkringsvillkoren för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare, skall ikraftträdandet för de gemensamma försäkringsvillkoren för medellånga och långa exportaffärer med offentliga köpare skjutas upp högst tolv månader från och med den dag som rådet fastställer dessa slutsatser.Under denna period på tolv månader skall rådet på ett förslag till åtgärder från kommissionen anta bestämmelser rörande det gemensamma premiesystemet och försäkringsvillkoren avseende privata köpare så atta) sådana bestämmelser kan träda i kraft senast vid denna periods utgång och uppskjutandet av ikraftträdandet av de gemensamma villkoren avseende offentliga köpare kan upphöra samma dag,b) en period på sex månader under alla omständigheter skall förflyta mellan dagen för antagandet av dessa två bestämmelser och deras samtidiga ikraftträdande.Om rådet emellertid inte kan anta dessa bestämmelser inom en tidsrymd av tolv månader skall denna förlängas med sex månader.B. Om det gemensamma premiesystemet gällande medellånga och långa exportaffärer både med offentliga och privata köpare eller de gemensamma försäkringsvillkoren för medellånga och långa exportaffärer med privata köpare har antagits, men en eller flera gemenskapsåtgärder inom områdena nedan också har antagits och fler sannolikt kommer att antas inom högst sex månader, skall ikraftträdandet för de tre bestämmelser som nämns i A också skjutas upp lika länge från och med den dag som rådet fastställer dessa slutsatser:- Harmonisering av de aspekter som anses vara väsentliga inom konkurrensområdet beträffande garantier för korta risker.- Harmonisering av växelkursgarantin och prisgarantin.- Gemensamma försäkringsvillkor för långivarkrediter och det därmed sammanhängande premiesystemet(2).C. Om de villkor som avses under B inte har uppfyllts kommer rådet att, på ett förslag till åtgärder från kommissionen, anta de texter som avses i B inom högst ett år från och med ikraftträdandet av de bestämmelser som avses i A.Dessa texter träder ikraft senast sex månader efter det att de har antagits.3. Om de bestämmelser som föreskrivs i punkt 2 A har antagits mer än sex månader efter det att rådet antagit de gemensamma försäkringsvillkoren för medellånga och långa exportaffärer med offentliga köpare skall i alla händelser ikraftträdandet för alla de texter som avses i punkterna 1 och 2 A äga rum sex månader efter det att rådet antagit den sista av dessa bestämmelser.(1) Med gemensamt premiesystem avses de procentsatser, den beräkningsmetod och den klassificering som tillämpas av det importerande landet.(2) Dessa tre punkter är inte uppräknade i angelägenhetsordning.


Avis juridique important

|

31968L0365

Rådets direktiv 68/365/EEG av den 15 oktober 1968 om etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom livsmedels- och dryckesvaruindustrin (ISIC-huvudgrupperna 20 och 21)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 260 , 22/10/1968 s. 0009 - 0012 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0072  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1968(II) s. 0496  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0072  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1968(II) s. 0505  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0096  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0093  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0093

RÅDETS DIREKTIV av den 15 oktober 1968 om etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom livsmedels- och dryckesvaruindustrin (ISIC-huvudgrupperna 20 och 21) (68/365/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2 och 54.3 och 63.2 och 63.3 i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning VI C i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av friheten att tillhandahålla tjänster (2), särskilt avdelning V C i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (3),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (4), ochmed beaktande av följande:I de allmänna handlingsprogrammen föreskrivs att all särbehandling som grundar sig på nationalitet vad gäller friheten att etablera sig och erbjuda tjänster inom livsmedels- och dryckesindustrin skall vara upphävd före utgången av andra etappen; i detta hänseende görs i de allmänna handlingsprogrammen ingen skillnad mellan industriföretag och hantverksrörelser med avseende på tidpunkten för liberaliseringen. Det är i själva verket omöjligt att föreskriva en senare tidpunkt för liberaliseringen av hantverksrörelse då den juridiska definitionen av hantverksrörelse varierar starkt från ett land till ett annat och snedvridningar skulle kunna uppstå om liberaliseringen av företag med samma ekonomiska strukturer skulle ske vid olika tidpunkter; dessutom kräver en samordning av hantverkslagstiftningen ett omfattande förarbete som bara skulle fördröja tillämpningen av liberaliseringsåtgärderna; samtidigt med upphävandet av begränsningar för utländska medborgare skall emellertid övergångsåtgärder vidtas i ett särskilt direktiv i syfte att lindra verkningarna av skillnaderna mellan bestämmelserna i de nationella lagstiftningarna.Detta direktiv tillämpas inte på den ambulerande handel som närmare anges i andra stycket i artikel 2.1 i rådets direktiv av den 15 oktober 1968 (5) om genomförande av etableringsfriheten och rätten att erbjuda tjänster som egenföretagare inom detaljhandeln (ur ISIC-grupp 612), dvs. näringsverksamhet som gatuförsäljare eller gårdfarihandlare samt som försäljare på utomhusmarknader eller övertäckta marknadsplatser utan fasta stånd.Detta direktiv tillämpas inte heller på råvaruproduktion av livsmedel och drycker inom jordbruk inklusive vinodling, inom skogsbruk, jakt och fiske eller på fiskberedning på fiskefartyg eller valkokerier; dessa verksamhetsformer kommer att liberaliseras genom andra direktiv.Sedan de allmänna handlingsprogrammen antagits utarbetade Europeiska gemenskaperna en särskild nomenklatur för industriverksamhet, "Europeiska gemenskapernas industrinomenklatur" (NICE); då denna nomenklatur, som innehåller hänvisningar till de nationella nomenklaturerna, följer samma decimalsystem är den bättre anpassad till medlemsstaternas behov än ISIC (International Standard Industrial Classification of all Economic Activities); den bör därför användas vid indelningen av de verksamhetsformer som skall liberaliseras i de fall då ett direktiv innefattar ett stort antal verksamhetsformer och det är nödvändigt att göra upp en detaljerad förteckning över dessa former av verksamhet för att underlätta tillämpningen av direktivet, förutsatt att detta inte medför ändringar i den tidtabell som finns angiven i de allmänna handlingsprogrammen och som utarbetats på grundval av ISIC-nomenklaturen; i föreliggande fall kan NICE-nomenklaturen inte ha sådan verkan.Särskilda direktiv har antagits eller kommer att antas, som är tillämpliga på alla former av verksamhet som egenföretagare, med bestämmelser om förmånstagarnas fria rörlighet och vistelse och, där så krävs, ett direktiv om en samordning av de garantier som i medlemsstaterna avkrävs bolag och enskilda firmor till skydd för medlemsstaternas och tredje mans intressen.I Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten föreskrivs att begränsningar av rätten att ansluta sig till yrkes- eller handelsorganisationer skall upphävas i de fall då vederbörandes yrkesverksamhet oundvikligen medför att denna rätt utövas.Den ställning som tillkommer anställda, som medföljer den som erbjuder tjänster eller utför arbete för dennes räkning, kommer att regleras genom bestämmelser som fastställts i enlighet med artikel 48 och 49 i fördraget.För sådana former av försäljning som utövas av tillverkare som utan att ha etablerat sig som producenter i värdlandet själva säljer sina produkter i det landet till slutförbrukaren gäller bestämmelserna i rådets direktiv av den 15 oktober 1968 om att uppnå etableringsfriheten och friheten att erbjuda tjänster som egenföretagare inom detaljhandeln (ISIC-grupp ex 612); detta direktiv tillämpas därför inte på dessa verksamhetsformer.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall med avseende på de fysiska personer och bolag eller enskilda firmor (här nedan kallade förmånstagare) som nämns i avdelning I i de allmänna handlingsprogrammen för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster upphäva de begränsningar som avses i avdelning III i dessa allmänna handlingsprogram, vilka påverkar rätten att påbörja och utöva den verksamhet som närmare anges i artikel 2 i detta direktiv.Artikel 2 1. Bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas på de former av verksamhet som egenföretagare inom livsmedels- och dryckesvaruindustrin enligt förteckningen i huvudgrupperna 20 och 21 i bilaga II till Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten med undantag för tillverkning av medicinska och farmaceutiska produkter.Dessa verksamhetsformer motsvarar dem som finns uppräknade inom huvudgrupperna 20 A, 20 B och 21 samt grupp 304 i "De Europeiska gemenskapernas industrinomenklatur" (NICE) där hänsyn tas till den europeiska tillverkningsindustrins speciella karaktär; verksamhetsformerna i fråga anges inte i bilagan till detta direktiv.2. Bestämmelserna i detta direktiv skall även tillämpas på den försäljning av egna varor som effektueras av producenter som är etablerade i värdlandet, vare sig det rör sig om partihandel eller detaljhandel.3. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte tillämpas på ambulerande handel.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall i synnerhet upphäva de begränsningar soma) hindrar förmånstagarna från att etablera sig eller erbjuda tjänster i värdlandet på samma villkor och med samma rättigheter och skyldigheter som medborgarna i den staten,b) härrör från en förvaltningspraxis som innebär att förmånstagarna utsätts för särbehandling jämfört med medborgarna i staten i fråga.2. Till de begränsningar som skall upphävas hör i synnerhet de som härrör från åtgärder som hindrar eller begränsar förmånstagarnas möjligheter att etablera sig eller erbjuda tjänster på följande sätt:a) I Belgien:- kravet att inneha ett carte professionnelle (artikel 1 i lagen av den 19 februari 1965).b) I Frankrike:- kravet att inneha ett carte d'identité d'étranger commerçant (décret-loi av den 12 november 1938; lagen av den 8 oktober 1940),- uteslutning från rätten att förlänga handelsarrenden (décret av den 30 september 1953, artikel 38).c) I Luxemburg:- den begränsade giltighetstiden för tillstånd som beviljas utländska medborgare (artikel 21 i lagen av den 2 juni 1962).Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall se till att förmånstagarna har rätt att ansluta sig till yrkes- eller handelsorganisationer på samma villkor och med samma rättigheter och skyldigheter som de egna medborgarna. I synnerhet skall Frankrike se till att förmånstagarna har rätt att ansluta sig till Confédération des industries de traitement des produits de la pêche maritime.2. Vid etablering skall rätten att ansluta sig till yrkes- eller handelsorganisationer medföra möjlighet att inneha uppdrag inom sådana organisationer. Dessa uppdrag kan dock förbehållas de egna medborgarna, då organisationen i fråga har myndighetsutövande uppgifter i enlighet med en lag eller en förordning.3. I Luxemburg skall medlemskap i Chambre de commerce eller Chambre des métiers inte medföra rätt för förmånstagarna att delta i valet av förvaltningsorgan inom dessa handelskammare.Artikel 5 Medlemsstaterna får inte ge de egna medborgarna, som beger sig till en annan medlemsstat i syfte att där utöva sådan verksamhet som avses i artikel 2, något stöd som kan snedvrida etableringsvillkoren.Artikel 6 1. I de fall då ett värdland av de egna medborgarna, som vill påbörja någon form av verksamhet som avses i artikel 2, kräver skötsamhetsbevis och bevis om att de inte har varit försatta i konkurs eller ettdera av dessa bevis, skall den staten vad gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis på detta godta utdrag ur kriminalregistret eller, om något sådant intyg inte kan uppvisas, motsvarande handling utfärdad av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilken framgår att dessa villkor är uppfyllda.I de fall då det i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland inte utfärdas bevis om att denne inte har varit försatt i konkurs kan ett sådant intyg ersättas av en försäkran under ed, som vederbörande avgett inför rättsinstans eller förvaltningsmyndighet, notarius publicus eller behörig yrkes- eller handelsorganisation i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.2. I de fall då det i värdlandet på de egna medborgarna, ställs särskilda krav på gott anseende och god vandel för att kunna utöva någon form av verksamhet inom mjölk- och mjölkproduktindustrin (NICE-grupp 202) och bevis att dessa krav är uppfyllda inte kan erhållas från den handling som avses i punkt 1 första stycket, skall den staten vad gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis på detta godta intyg utfärdat av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilket framgår att dessa villkor är uppfyllda. Dessa intyg skall hänföra sig till de vissa bestämda fakta som av värdlandet betraktas som relevanta.3. Handlingar som utfärdats i överensstämmelse med punkt 1 och 2 får inte vara äldre än tre månader.4. Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 7 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda ovan nämnda handlingar och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.5. I de fall då det i värdlandet krävs bevis om den ekonomiska ställningen skall den staten betrakta intyg som utfärdats av banker i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet som likvärdiga med intyg utfärdade på det egna territoriet.Artikel 7 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 15 oktober 1968.På rådets vägnarG. SEDATIOrdförande(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.(2) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 32/62.(3) EGT nr 23, 5.2.1966, s. 345/66.(4) EGT nr 14, 25.1.1966, s. 211/66.(5) EGT nr L 260, 22.10.1968, s. 1.BILAGA >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31990L0659

Rådets direktiv 90/659/EEG av den 4 december 1990 om övergångsåtgärder för Tyskland angående hälsa och säkerhet för arbetstagare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 353 , 17/12/1990 s. 0077 - 0078 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 5 s. 0023  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 5 s. 0023

RÅDETS DIREKTIV av den 4 december 1990 om övergångsåtgärder för Tyskland angående hälsa och säkerhet för arbetstagare (90/659/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 118 a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Europeiska ekonomiska gemenskapen har antagit ett antal regler om hälsa och säkerhet för arbetstagare.Från och med dagen för Tysklands återförening kommer gemenskapens lagstiftning att vara fullt tillämplig på den tidigare Tyska demokratiska republikens område.En särskild period måste fastställas under vilken de regler som gäller på den tidigare Tyska demokratiska republikens område skall ändras så att de överensstämmer med gemenskapsakterna.Även om ytterligare administrativa, tekniska och utbildningsmässiga problem gör det svårt att tillämpa direktiv på rätt sätt och i vissa fall kan leda till en försenad tillämpning för existerande fabriker, måste företag som etableras efter återföreningen följa direktiven om skydd av arbetstagare på arbetsplatsen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Förbundsrepubliken Tyskland skall för den tidigare Tyska demokratiska republikens område anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa de direktiv som avses i bilagan före den 31 december 1992. Den skall omedelbart informera de övriga medlemsstaterna och Europaparlamentet.Nya anläggningar skall följa direktiven i fråga från och med återföreningen.När Förbundsrepubliken Tyskland vidtar dessa åtgärder, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall Förbundsrepubliken Tyskland själv utfärda.Artikel 2 Förbundsrepubliken Tyskland skall senast den 31 december 1991 respektive den 31 december 1992 lämna en rapport om genomförandet av det här direktivet.Dessa rapporter skall sändas till kommissionen, som vidarebefordrar dem till de övriga medlemsstaterna och Europaparlamentet.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 december 1990.På rådets vägnarG. DE MICHELISOrdförande(1) EGT nr L 266, 28.9.1990, s. 17, ändrat den 25 oktober 1990 och 28 november 1990.(2) Yttrandet avgivet den 24 oktober 1990, och beslut av den 21 november 1990.(3) Yttrandet avgivet den 20 november 1990.BILAGA Direktiv för vilka ett undantag gäller till och med den 31 december 1992 i den tidigare Tyska demokratiska republikens område. - Rådets direktiv 78/610/EEG av den 29 juni 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om hälsoskydd för arbetstagare som exponeras för vinylkloridmonomer(EGT nr L 197, 22.7.1978, s. 12)- Rådets direktiv 80/1107/EEG av den 27 november 1980 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet(EGT nr L 327, 3.12.1980, s. 8)- Rådets direktiv 82/605/EEG av den 28 juli 1982 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering i arbetet för blymetall och dess joniska föreningar (första särdirektivet enligt artikel 8 i direktiv 80/1107/EEG)(EGT nr L 247, 23.8.1982, s. 12)- Rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 8 i direktiv 80/1107/EEG)(EGT nr L 263, 24.9.1983, s. 25)- Rådets direktiv 86/188/EEG av den 12 maj 1986 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet(EGT nr L 137, 24.5.1986, s. 28)- Rådets direktiv 88/364/EEG av den 9 juni 1988 om arbetarskydd genom förbud mot vissa agenser och arbetsmoment (fjärde särdirektivet enligt artikel 8 i direktiv 80/1107/EEG)(EGT nr L 179, 9.7.1988, s. 44)- Rådets direktiv 88/642/EEG av den 16 december 1988 om ändring av direktiv 80/1107/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet(EGT nr L 356, 24.12.1988, s. 74)


Avis juridique important

|

31969L0077

Rådets direktiv 69/77/EEG av den 4 mars 1969 om ändring av rådsdirektivet av den 7 juli 1964 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för de former av verksamhet som egenföretagare inom tillverknings- och processindustrin som omfattas av ISIC-huvudgrupperna 23-40 (industri och hantverk)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 059 , 10/03/1969 s. 0008 - 0009 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0090  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1969(I) s. 0090  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0090  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1969(I) s. 0098  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0116  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0112  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0112

RÅDETS DIREKTIV av den 4 mars 1969 om ändring av rådsdirektivet av den 7 juli 1964 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för de former av verksamhet som egenföretagare inom tillverknings- och processindustrin som omfattas av ISIC-huvudgrupperna 23-40 (industri och hantverk) (69/77/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2, 57, 63.2 och 66 i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning V andra och tredje stycket i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av friheten att tillhandahålla tjänster (2), särskilt avdelning VI andra och tredje stycket i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (3),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (4), ochmed beaktande av följande:I rådets direktiv av den 7 juli 1964 (5) om att uppnå etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom tillverknings- och processindustrin enligt ISIC-huvudgrupperna 23-40 (industri och hantverk) undantas sådana former av verksamhet som utövas av optiker i form av synundersökningar för tillverkning av glasögonglas; därför bör inte heller direktivet (6) med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för denna verksamhet tillämpas på dessa former av näringsverksamhet.I rådets direktiv av den 15 oktober 1968 (7) om genomförande av etableringsfrihet och friheten att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom detaljhandeln (ur ISIC-grupp 612) och direktivet (8) med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för dessa former av näringsverksamhet undantas de former av verksamhet som omfattar syn- och hörselundersökningar och undersökningar av andra kroppsorgan eller kroppsdelar i syfte att justera eller sälja hjälpmedel för korrigering av syn- och hörselfel eller ortopediska hjälpmedel. På grund av bestämmelserna i vissa medlemsstaters lagar och andra författningar uppstår särskilda problem i detta sammanhang vad gäller den allmänna hälsovården.Då en skillnad mellan övergångsåtgärderna för detaljhandeln och dem som avser industri och hantverk i fråga om räckvidden skulle ge upphov till praktiska svårigheter vid tillämpningen av direktiven i fråga, bör direktivet om övergångsåtgärder för industri och hantverk anpassas till direktivet om övergångsåtgärder för detaljhandeln. Förmånstagarnas rättigheter enligt direktivet om övergångsåtgärder för industri och hantverk bör emellertid samtidigt tillvaratas. Därför påverkas inte dessa rättigheter av detta direktiv.I fråga om de verksamhetsformer som skall undantas från de ovannämnda direktivens räckvidd kommer särskilda direktiv att antas i syfte att samordna bestämmelserna i medlemsstaternas lagar och andra författningar.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 1 i rådets direktiv av den 7 juli 1964 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för egenföretagare inom tillverknings- och processindustrin enligt ISIC-huvudgrupperna 23-40 (industri och hantverk) skall en tredje punkt tilläggas med följande lydelse:"3. Detta direktiv skall inte tillämpas på sådana former av verksamhet som innebär undersökning av syn- och hörselorgan och andra kroppsorgan eller kroppsdelar i syfte att tillverka, anpassa, justera eller sälja apparater för korrigering av syn- eller hörselfel eller ortopediska hjälpmedel."Artikel 2 Detta direktiv skall inte påverka de rättigheter som förmånstagarna redan förvärvat enligt det direktiv som avses i artikel 1.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 mars 1969.På rådets vägnarG. THORNOrdförande(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.(2) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 32/62.(3) EGT nr C 17, 12.2.1969, s. 12.(4) EGT nr C 4, 14.1.1969, s. 6.(5) EGT nr 117, 23.7.1964, s. 1880/64.(6) EGT nr 117, 23.7.1964, s. 1863/64.(7) EGT nr L 260, 22.10.1968, s. 10.(8) EGT nr L 260, 22.10.1968, s. 6.


Avis juridique important

|

31994L0070

Rådets direktiv 94/70/EG av den 13 december 1994 om ändring av rådets direktiv 92/120/EEG om villkoren för att medge tillfälliga och begränsade undantag till de särskilda hygienföreskrifterna på gemenskapsnivå för produktion och saluföring av vissa produkter av animaliskt ursprung

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 368 , 31/12/1994 s. 0032 - 0032 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 64 s. 0230  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 64 s. 0230

RÅDETS DIREKTIV 94/70/EG av den 13 december 1994 om ändring av rådets direktiv 92/120/EEG om villkoren för att medge tillfälliga och begränsade undantag till de särskilda hygienföreskrifterna på gemenskapsnivå för produktion och saluföring av vissa produkter av animaliskt ursprungEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Genom direktiv 92/120/EEG av den 17 december 1992(4) höjdes minimiproduktionen för de slakterier som får dra fördel av undantaget till 20 djurenheter per vecka och 1 000 djurenheter per år till den 31 december 1994.Kommissionen har tillställt rådet ett förslag om granskning av de bestämmelser som gäller för små anläggningar som drar fördel av undantaget. Rådet har inte kunnat fatta beslut om förslaget före den 31 december 1994. I avvaktan på rådets beslut bör nämnda bestämmelse behållas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 2.2 i direktiv 92/120/EEG skall datumet "31 december 1994" ersättas med "28 februari 1995".Artikel 2 Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 december 1994.På rådets vägnarJ. BORCHERTOrdförande(1) EGT nr C 84, 2.4.1990, s. 100.(2) EGT nr C 183, 15.7.1991.(3) EGT nr C 332, 31.12.1990, s. 62.(4) EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 86.


Avis juridique important

|

31995L0065

Kommissionens direktiv 95/65/EG av den 14 december 1995 om ändring av direktiv 92/76/EEG om erkännande av skyddade zoner som utsätts för särskilda växtskyddsrisker i gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 308 , 21/12/1995 s. 0075 - 0076

KOMMISSIONENS DIREKTIV 95/65/EG av den 14 december 1995 om ändring av direktiv 92/76/EEG om erkännande av skyddade zoner som utsätts för särskilda växtskyddsrisker i gemenskapen EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (1), senast ändrad genom kommissionens direktiv 95/41/EG (2), särskilt artikel 2.1 h första stycket i detta,med beaktande av kommissionens direktiv 92/76/EEG av den 6 oktober 1992 om erkännande av skyddade zoner som utsätts för särskilda växtskyddsrisker i gemenskapen (3), senast ändrad genom direktiv 95/40/EG (4), ochmed beaktande av följande:I direktiv 92/76/EEG i dess lydelse erkändes vissa zoner inom gemenskapen som skyddade zoner med avseende på vissa skadegörare för en period som löper ut den 1 april 1996.På grundval av en begäran från Italien om att få sälja alla citrusfrukter med blad och stjälkar och inte enbart frukten av Citrus clementina Hort ex Tanaka, bör de skyddade zoner som erkänts i Grekland, Frankrike, Italien och Portugal med avseende på Citrus Tristeza virus (europeiska isolat) ändras så att de omfattar alla frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av dessa, med blad och stjälkar.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagan till direktiv 92/76/EEG skall ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar, andra författningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv från och med den 1 januari 1996. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall genast till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 december 1995.På kommissionens vägnarFranz FISCHLERLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.(2) EGT nr L 182, 2.8.1995, s. 17.(3) EGT nr L 305, 21.10.1992, s. 12.(4) EGT nr L 182, 2.8.1995, s. 14.BILAGA I punkt d 4 skall texten ersättas med följande:>Plats för tabell>