Avis juridique important

|

31987L0480

Kommissionens direktiv 87/480/EEG av den 9 september 1987 om ändring av rådets direktiv 66/401/EEG och 69/208/EEG om saluföring av utsäde av foderväxter respektive utsäde av olje- och spånadsväxter9

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 273 , 26/09/1987 s. 0043 - 0044 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 24 s. 0131  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 24 s. 0131

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 9 september 1987 om ändring av rådets direktiv 66/401/EEG och 69/208/EEG om saluföring av utsäde av foderväxter respektive utsäde av olje- och spånadsväxter (87/480/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter(), senast ändrat genom kommissionens direktiv 87/120/EEG(), särskilt artikel 21a i detta,med beaktande av rådets direktiv 69/208/EEG av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter(), senast ändrat genom kommissionens direktiv 87/120/EEG, särskilt artikel 20a i detta, ochmed beaktande av följande:Mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen bör bilaga 2 till direktiv 66/401/EEG och bilaga 2 till direktiv 69/208/EEG ändras i syfte att förbättra de standarder som skall uppfyllas av utsäde av vissa arter av foderväxter och vissa arter av olje- och spånadsväxter i fråga om högsta innehåll av frön av Rumex spp., med undantag av Rumex acetosella samt, i fråga om arter av foderväxter, Rumex maritimus.De åtgärder som föreskrivs i detta är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 66/401/EEG ändras på följande sätt:1. För de arter som anges nedan till vänster skall uppgifterna i kolumn 14 i tabellen i bilaga 2.I 2 A ersättas med uppgifterna nedan till höger:Alopecurus pratensis 5(n) Arrhenatherum elatius 5(n) Dactylis glomerata 5(n) Festuca arundinacea 5(n) Festuca ovina 5(n) Festuca pratensis 5(n) Festuca rubra 5(n) Lolium multiflorum 5(n) Lolium perenne 5(n) Lolium × boucheanum 5(n) Phalaris aquatica 5 Hedysarum coronarium 5 Lupinus albus 5(n) Lupinus angustifolius 5(n) Lupinus luteus 5(n) Medicago lupulina 10  Medicago sativa 10  Medicago × varia 10  Onobrychis viciifolia 5 Pisum sativum 5(n) Trifolium alexandrinum 10  Trifolium incarnatum 10  Trifolium pratense 10  Trigonella foenum-graecum 5 Vicia faba 5(n) Vicia pannonica 5(n) Vicia sativa 5(n) Vicia villosa 5(n) Brassica napus var. napobrassica 5 Brassica oleracea convar. acephala var.medullosa + var. viridis 10  Raphanus sativus var. oleiformis 5. 2. För de arter som anges nedan till vänster skall uppgifterna i kolumn 4 i tabellen i bilaga 2.II 2 A ersättas med uppgifterna nedan till höger:Alopecurus pratensis 2 Arrhenatherum elatius 2 Dactylis glomerata 2 Festuca arundinacea 2 Festuca ovina 2 Festuca pratensis 2 Festuca rubra 2 Lolium multiflorum 2 Lolium perenne 2 Lolium × boucheanum 2 Phalaris aquatica 2 Hedysarum coronarium 2 Lotus corniculatus 3 Lupinus albus 2 Lupinus angustifolius 2 Lupinus luteus 2 Medicago sativa 3 Medicago × varia 3 Onobrychis viciifolia 2 Pisum sativum 2 Trifolium alexandrinum 3 Trifolium hybridum 3 Trifolium incarnatum 3 Trifolium resupinatum 3 Trigonella foenum-graecum 2 Vicia faba 2 Vicia pannonica 2 Vicia sativa 2 Vicia villosa 2 Brassica napus var. napobrassica 2 Brassica oleracea convar. acephala var.medullosa + var. viridis 3 Raphanus sativus var. oleiformis 2. Artikel 2 Direktiv 69/208/EEG ändras på följande sätt:För de arter som anges nedan till vänster skall uppgifterna i kolumn 9 i tabellen i bilaga 2.I.2 A ersättas med uppgifterna nedan till höger:Brassica spp. P basutsäde 2  P certifikatutsäde 5 Sinapis alba P basutsäde 2  P certifikatutsäde 5.Artikel 3 Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1990 vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 9 september 1987.På kommissionens vägnar Frans ANDRIESSENOrdförande()) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2298/66.()) EGT nr L 49, 18.2.1987, s. 39.()) EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.


Avis juridique important

|

31993L0033

Rådets direktiv 93/33/EEG av den 14 juni 1993 om skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av två- och trehjuliga motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 188 , 29/07/1993 s. 0032 - 0037 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0238  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0238

RÅDETS DIREKTIV 93/33/EEG av den 14 juni 1993 om skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av två- och trehjuliga motorfordonEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (),med beaktande av kommissionens förslag (),i samarbete med Europaparlamentet (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:Den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Bestämmelser för detta ändamål måste antas.I varje medlemsstat skall två- och trehjuliga motorfordon vad avser skyddsanordningar avsedda att förhindra obehörigt utnyttjande uppvisa vissa tekniska egenskaper som fastställts genom tvingande föreskrifter som skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. På grund av dessa skillnader medför föreskrifterna hinder för handeln inom gemenskapen.Dessa hinder för en väl fungerande inre marknad kan avlägsnas genom att medlemsstaterna inför gemensamma krav i stället för de nationella bestämmelserna.Det är nödvändigt att utarbeta harmoniserade krav vad gäller skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av två- och trehjuliga motorfordon för att göra det möjligt att tillämpa de förfaranden för typgodkännande och typgodkännande av komponenter som föreskrivs i direktiv 92/61/EEG för varje sådan fordonstyp.Med hänsyn till omfånget och verkningarna av de åtgärder som föreslås för den berörda sektorn är de gemenskapsåtgärder som ingår i detta direktiv absolut nödvändiga för att uppnå det önskade syftet, som är att införa ett gemenskapsförfarande för typgodkännande av fordon. Detta syfte kan inte uppnås i tillräcklig grad av de enskilda medlemsstaterna.För att underlätta tillträde till marknaderna i icke  gemenskapsländer är det nödvändigt att få till stånd enhetlighet mellan kraven i detta direktiv och de i förordning nr 62 utfärdad av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv och dess bilagor gäller för skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av alla fordonstyper enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 92/61/EEG.Artikel 2 Det förfarande för att bevilja typgodkännande av skyddsanordningar avsedda att förhindra obehörigt nyttjande av en typ av två- eller trehjuligt motorfordon och de villkor som styr fri rörlighet av sådana fordon skall vara de som föreskrivs i kapitel 2 och 3 i direktiv 92/61/EEG.Artikel 3 I enlighet med bestämmelserna i artikel 11 i direktiv 92/61/EEG erkänns härmed att de villkor som föreskrivs i detta direktiv är likvärdiga med dem som föreskrivs i Förenta nationernas ECE-förordning nr 62 (E/ECE/TRANS/505   Tillägg 61/Ändring 1) .De myndigheter i medlemsstaterna som beviljar typgodkännande skall godta godkännanden som beviljats i enlighet med kraven i ovan nämnda förordning nr 62 såväl som typgodkännandemärken som ett alternativ till motsvarande godkännanden som beviljats i enlighet med kraven i detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv får ändras i enlighet med artikel 13 i direktiv 70/156/EEG () för att- ta hänsyn till ändringar i ECE förordningen som det hänvisas till i artikel 3.- anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att uppfylla detta direktiv senast den 14 december 1994. De skall därefter underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Från och med den dag som anges i första stycket får medlemsstaterna inte av skäl som hänför sig till skyddsanordningar avsedda att förhindra obehörigt nyttjande förbjuda att fordon som uppfyller kraven i detta direktiv tas i bruk för första gången.De skall tillämpa de bestämmelser som anges i första stycket från den 14 juni 1995.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 14 juni 1993.På rådets vägnarJ. TRØJBORGOrdförande() EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.() EGT nr C 293, 9.11.1992, s. 32.() EGT nr C 337, 21.12. 1992, s. 103 ochEGT nr C 176, 28.6.1993.() EGT nr C 73, 15.3.1993, s. 22.() EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/53/EEG (EGT L 225, 10.8.1992, s. 1).BILAGA 1 OMFATTNING   DEFINITIONER   ALLMÄNNA OCH SÄRSKILDA KRAV 1. OMFATTNING 1.1 Detta direktiv gäller skyddsanordningar som är avsedda att förhindra obehörigt nyttjande av tvåhjuliga motorfordon med eller utan sidovagn och trehjuliga motorfordon.2. DEFINITIONER 2.1 I detta direktiv avses med:2.2 typgodkännande : typgodkännande av skydd mot obehörigt nyttjande av en fordonstyp.2.3 fordonstyp: motorfordon som inte är inbördes olika i väsentliga avseenden särskilt i fråga om2.3.1 information om fordonstyp som tillhandahålls av tillverkaren,2.3.2 placering och konstruktion av den eller de fordonsdelar som skyddsanordningen verkar på,2.3.3 typ av skyddsanordning.2.4 skyddsanordning: ett system som är avsett att förhindra otillåtet nyttjande av fordonet genom att låsa styrning och/eller transmission. Detta system får2.4.1 endast påverka styrinrättningen (typ 1 anordning),2.4.2 påverka styrningen samtidigt som anordningen stänger av fordonets motor (typ 2 anordning),2.4.3 vid belastning påverka styrningen samtidigt som anordningen som stänger av fordonets motor (typ 3 anordning),2.4.4 påverka transmissionen (typ 4 anordning).2.5 styrinrättningsanordning: styrorganet (styrstång eller ratt), styrhuvudet och andra tillbehör eller komponenter som har direkt inverkan på skyddsanordningens effektivitet.2.6 kombination: en variant som är avsedd och framställd särskilt för användning av ett låsningssystem som när det är rätt använt gör det möjligt för nämnda låsningssystem att fungera.2.7 nyckel: anordning som konstruerats och tillverkats för att aktivera ett låsningssystem som har utformats och tillverkats för att aktiveras endast genom denna anordning.3. ALLMÄNNA KRAV 3.1 Alla två- och trehjuliga motorfordon med undantag av mopeder skall utrustas med en skyddsanordning som är avsedd att förhindra obehörig användning. Denna skall uppfylla de krav som finns i detta direktiv. Då en anordning som är avsedd att förhindra obehörig användning monteras på en moped måste den uppfylla de krav som anges i detta direktiv.3.2 Skyddsanordningen skall vara konstruerad på följande sätt:3.2.1 Det skall vara nödvändigt att göra den overksam för att rikta, köra eller föra fordonet rakt fram.3.2.2 Det skall vara nödvändigt vad avser en typ 4 anordning sätta den ur funktion för att koppla ur transmissionen. Om denna anordning aktiveras genom parkeringskontrollen skall den fungera samtidigt som anordningen som stannar fordonets motor.3.2.3 Nyckeln skall kunna tas bort endast när låset är helt i eller ur funktion. Det skall vara omöjligt att få en mellanposition på nyckeln som följaktligen kan frigöra gripstiftet även om nyckeln till skyddsanordningen sätts i.3.3 Kraven som anges i punkt 3.2. skall uppfyllas genom att nyckeln används en enda gång.3.4 Skyddsanordningen som nämns i punkt 3.1 och de delar som den kontrollerar i fordonet skall vara så konstruerad att den utan att väcka uppmärksamhet inte kan öppnas, göras overksam eller förstöras, t.ex. med hjälp av vanliga, enkla verktyg, utrustning eller instrument som är lätta att dölja.3.5 Skyddsanordningen skall utgöra en del av fordonets originalutrustning (dvs. den skall vara monterad av tillverkaren innan den för första gången säljs i detaljhandeln). Låset skall vara fast fäst vid skyddsanordningen. (Om låset kan tas ut med hjälp av nyckeln efter borttagandet av dess hölje eller annan fasthållningsanordning strider detta inte mot kravet.)3.6 Nyckellåsningssystemet skall ha minst 1 000 olika kombinationer eller ett antal som motsvarar det antal fordon som tillverkas årligen om detta antal är lägre än 1 000. Frekvenskombinationen för en viss fordonstyp skall vara cirka 1 per 1 000.3.7 Nyckel och låskod skall inte synas.3.8 Låset skall vara konstruerat, tillverkat och monterat på ett sådant sätt att det inte är möjligt att vrida cylindern när det är i låst läge genom att anbringa ett vridmoment på mindre än 0,245 m daN med något annat än den avsedda nyckeln, och3.8.1 om cylindern är av stifttyp, att det inte finns mer än två identiska stift som verkar i samma riktning,intill varandra och inte mer än 60 % identiska stift, eller3.8.2 om cylindern är av lamelltyp, att det inte finns mer än två identiska angränsande stift som verkar i samma riktning och inte mer än 50 % identiska skivor.3.9 Skyddsanordningarna skall vara sådana att när fordonet sätts i rörelse och motorn är i gång, det inte finns någon möjlighet till oavsiktlig blockering, som skulle kunna innebära en säkerhetsrisk.3.10 Om den är av typ 1, 2 eller 3, skall skyddsanordningen när den en gång monterats, utan att styrningsanordningen försämras så att det kan äventyra säkerheten, kunna motstå anbringande i båda riktningarna och under statiska förhållanden av ett vridmoment på 20 m daN längs styrningsspindelns axel.3.11 Om det är en typ 1 , 2  eller 3 skyddsanordning skall den utformas på ett sådant sätt att styrningen bara kan låsas vid en vinkel av minst 20° till vänster och/eller höger i förhållande till rakt fram-läge.3.12 I låst läge skall skyddsanordningen vad avser typ 4 anordningar, då dragmotorns maximala vridmoment anbringas, förhindra rotationen hos fordonets drivhjul.4. SÄRSKILDA KRAV 4.1 Förutom de allmänna krav som anges i avsnitt 3 skall skyddsanordningar också uppfylla de särskilda krav som anges nedan.4.1.1 Det skall inte vara möjligt att vad avser typ 1  eller typ 2 skyddsanordningar aktivera låset annat än genom nyckelns rörelse, med styrningsanordningen enligt definitionen i punkt 2.5 i lämpligt läge för att gripstiftet skall träda i funktion i motsvarande skiva.4.1.2 Vad avser typ 3 skyddsanordning skall det vara möjligt att förbelasta gripstiftet genom fordonsförarens handlande kombinerat med vridning av nyckeln eller endast med vridning av nyckeln. Förutom de villkor som föreskrivs i punkt 3.2.3 skall det inte vara möjligt att ta bort nyckeln när gripstiftet en gång har förbelastats.4.2 Det skall inte vara möjligt att aktivera gripstiftet i typ 2- och typ 3-anordningar om anordningen är i en ställning som gör det möjligt att starta fordonets motor.4.3 När en typ 3 anordning är osäkrad skall det inte vara möjligt att förhindra att anordningen fungerar.4.4 Typ 3 anordningar skall förbli i gott funktionstillstånd och särskilt skall de fortsätta att uppfylla kraven som anges i punkterna 3.8, 3.9, 3.10 och 4.3 efter det att de provats 2 500 låsningscykler i varje riktning i den provning som anges i bilaga 2.BILAGA 2 NÖTNINGSPROVNING PÅ TYP 3-SKYDDSANORDNINGAR 1. PROVNINGSUTRUSTNING 1.1 Provningsutrustningen består av1.1.1 provanordning på vilken provet på styrningsenheten utrustad med en skyddsanordning enligt punkt 2.4 i bilaga 1 kan monteras,1.1.2 ett system för att aktivera och utlösa anordningen omfattande användningen av nyckeln,1.1.3 ett system som är konstruerat för att rotera styrningsspindeln i förhållande till skyddsanordningen.2. PROVNINGSMETOD 2.1 Ett prov på styrningsenheten utrustad med skyddsanordning monteras på den provanordning som anges i punkt 1.1.1.2.2 En provningscykel utgörs av följande förfaranden:2.2.1 Utgångsläge:Skyddsanordningen avaktiveras och styrningsspindeln placeras i ett läge som förhindrar aktivering av skyddsanordningen.2.2.2 Osäkring:Skyddsanordningen osäkras genom att nyckeln vrids om.2.2.3 Aktivering:Styrningsspindeln vrids på ett sådant sätt att vridmomentet anbringas på den när skyddsanordningen som är osäkrad är 5,88 Nm ± 0,25.2.2.4 Avaktivering:Skyddsanordningen avaktiveras på normalt sätt, vridmomentet minskas till 0 för att underlätta avaktiveringen.2.2.5 Återgångsläge:Styrningsspindeln vrids till dess den når ett läge som inte tillåter att skyddsanordningen utlöses.2.2.6 Rotation i motsatt riktning:De förfaranden som anges i punkterna 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 och 2.2.5 upprepas men i motsatt riktning mot styrningsspindelns rotation.2.2.7 Uppehållet mellan två på varandra följande aktiveringar av anordningen skall vara minst 10 sekunder.2.3 Nötningscykeln upprepas ett antal gånger enligt vad som anges i punkt 4.4 i bilaga 1.BILAGA 3 Tillägg 1Informationsdokument angående skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av en typav två- och trehjuligt motorfordon(bifogas ansökan om typgodkännande om denna inte inlämnas samtidigt som ansökanom typgodkännande av fordonet)Löpnummer (tilldelat av den sökande):Ansökan om typgodkännande av skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av en typ av tvåeller trehjuligt motorfordon skall innehålla den information som anges i bilaga 2 till rådets direktiv 92/61/EEG avsnitt A, punkterna: P 0.1 P 0.2 P 0.4 P0.6 P 9.4.1 P 9.4.2 och när det är  P en typ 1 anordning, punkterna 6.1 och 6.1.1  P en typ 2  eller 3 anordning, punkterna 3.2.5 3.2.6.2, 6.1 och 6.1.1  P en typ 4 anordning, punkterna 4.1 4.4.2.Tillägg 2Myndighetens nammTypgodkännandeintyg för skyddsanordning för att förhindra obehörigt nyttjande av en typav två  och trehjuligt motorfordonMALLRapport nr av tekniska tjänsten datum Typgodkännande nr: Utvidgning nr:1. Varumärke eller fordonsbeteckning:2 Fordonstyp:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns):5. Fordonet inlämnat för provning den:6. Typgodkännande beviljas/vägras ():7. Ort:8. Datum:9. Underskrift:


Avis juridique important

|

32003L0019

Kommissionens direktiv 2003/19/EG av den 21 mars 2003 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/27/EG om massa och dimensioner för vissa kategorier av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon för att anpassa det till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 079 , 26/03/2003 s. 0006 - 0013

Kommissionens direktiv 2003/19/EGav den 21 mars 2003om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/27/EG om massa och dimensioner för vissa kategorier av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon för att anpassa det till den tekniska utvecklingen(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/116/EG(2), särskilt artikel 13.2 i detta, ochav följande skäl:(1) Europaparlamentets och rådets direktiv direktiv 97/27/EG av den 22 juli 1997 om massa och dimensioner för vissa kategorier av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon och om ändring av direktiv 70/156/EEG(3), ändrat genom direktiv 2001/85/EG(4), är ett av särdirektiven som ingår förfarandet för EG-typgodkännande som fastställdes i direktiv 70/156/EEG. De bestämmelser i direktiv 70/156/EEG som gäller fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter är därför tillämpliga på direktiv 97/27/EG.(2) Mot bakgrund av de erfarenheter som erhållits genom tillämpningen av direktiv 97/27/EG är det nödvändigt för att säkerställa en enhetlig tolkning i samtliga medlemsstater att vissa bestämmelser i det direktivet ändras och preciseras.(3) Enligt rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen(5), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/7/EG(6), får vissa motorfordon, särskilt linjebussar och turistbussar, vara längre än de tidigare angivna största dimensionerna. För att EG-typgodkännande skall kunna beviljas fordon med maximalt tillåten längd bör kraven i direktiv 97/27/EG ändras.(4) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till teknisk utveckling som inrättades genom direktiv 70/156/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna I-IV till direktiv 97/27/EG skall ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Om fordonen överensstämmer med kraven i direktiv 97/27/EG i dess ändrade lydelse enligt detta direktiv, får medlemsstaterna från och med den 1 oktober 2003 inte av skäl som avser massa och dimensionera) vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en motorfordonstyp i kategori M2, M3, N eller O, ellerb) vägra att tilldela massa vid registrering/ibruktagande enligt bestämmelserna i bilaga IV (när det krävs) för en motorfordonstyp i kategori M2, M3, N eller O, ellerc) förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av sådana fordon.2. Från och med den 1 oktober 2004 skall medlemsstaterna inte längre bevilja EG-typgodkännande, och de får vägra bevilja nationellt typgodkännande, om fordon i kategori M2, M3, N eller O, av skäl som avser massa och dimensioner inte uppfyller kraven i direktiv 97/27/EG, i dess ändrade lydelse enligt detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv påverkar inte giltigheten av godkännanden som utfärdats enligt direktiv 97/27/EG, och hindrar inte heller att sådana godkännanden förlängs i överensstämmelse med det direktiv enligt vilket de utfärdats.Artikel 4Fram till den 9 mars 2005 får Förenade kungariket och Portugal inom sina respektive territorier vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en fordonstyp, eller vägra eller förbjuda saluföring, registrering, ibruktagande eller användning av ett fordon, eller anse dess intyg om överensstämmelse som ogiltigt enligt artikel 7.1 i direktiv 70/156/EEG om fordonet inte uppfyller de krav på manövreringsförmåga som anges i artikel 8 a i direktiv 96/53/EG.Artikel 51. Senast den 30 september 2003 skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som erfordras för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 mars 2003.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT L 18, 21.1.2002, s. 1.(3) EGT L 233, 25.8.1997, s. 1.(4) EGT L 42, 13.2.2002, s. 1.(5) EGT L 235, 17.9.1996, s. 59.(6) EGT L 67, 9.3.2002, s. 47.BILAGABILAGORNA I-IV TILL DIREKTIV 97/27/EG SKALL ÄNDRAS PÅ FÖLJANDE SÄTT:A. Bilaga I skall ändras på följande sätt:1. Efter rubriken i avsnitt 2 skall följande läggas till:"Definitionerna i bilaga I (inklusive fotnoterna) och bilaga II till direktiv 70/156/EEG skall vara tillämpliga även på detta direktiv.".2. Avsnitt 2.4.1 skall ändras på följande sätt:a) Strecksatserna sex och sju skall ersättas med följande:"- Speglar och andra anordningar för indirekt sikt.- Sikthjälpmedel.".b) Strecksatserna tio, elva och tolv skall ersättas med följande:"- Fotsteg och handtag.- Stötfångargummin och liknande utrustning.- Lyftplattformar, lastramper och liknande utrustning i körklart läge på högst 300 mm, förutsatt att fordonets lastkapacitet inte ökas.".c) Följande strecksatser fjorton och femton skall läggas till:"- Strömavtagare på eldrivna fordon.- Yttre avbländningsanordningar.".3. Avsnitt 2.4.2 skall ändras på följande sätt:a) Strecksats sju skall ersättas med följande:"- Speglar och andra anordningar för indirekt sikt.".b) Följande strecksatser elva och tolv skall läggas till:"- Sikthjälpmedel.- Indragbara sidostyranordningar på bussar som körs i styrda fordonssystem,om de inte är indragna.".4. Andra strecksatsen i avsnitt 2.4.3 skall ersättas med följande:"- Pantografer eller strömavtagare i upplyft läge.".5. Andra strecksatsen i avsnitt 2.4.4 skall ersättas med följande:"- de i 2.4.1 nämnda anordningarna,".6. Avsnitt 2.5 skall ersättas med följande:"2.5. fordonets massa i körklart skick: massa enligt definitionen i bilaga I, avsnitt 2.6 i direktiv 70/156/EEG.".7. Andra meningen i avsnitt 2.6 skall ersättas med följande:"Fordonskategori skall fastställas enligt bestämmelserna i bilaga II till direktiv 70/156/EEG.".8. Avsnitten 2.7, 2.8 och 2.9 skall ersättas med följande:"2.7 tekniskt tillåten största axelmassa (m): den massa som motsvarar högsta tillåtna statiska vertikala belastning från axeln mot vägytan på grundval av fordonets och axelns konstruktion i enlighet med fordonstillverkarens uppgifter.För fordon i kategori N1 får den tekniskt tillåtna högsta belastningsmassan på bakaxlarna inte överskridas med mer än 15 %, och fordonets högsta tekniskt tillåtna belastningsmassa får inte överskridas med mer än 10 %, dock med högst 100 kg, vilket gäller endast dragfordon till släpvagnar, förutsatt att körhastigheten är begränsad till 80 km/tim eller lägre.Fordonstillverkaren skall ange sådana hastighetsbegränsningar eller andra körvillkor i användarmanualen.2.8 tekniskt tillåten största massa för en axelgrupp (μ): den massa som motsvarar högsta tillåtna statiska vertikala belastning från axelgruppen mot vägytan på grundval av både fordonets och axelgruppens konstruktion i enlighet med fordonstillverkarens uppgifter.2.9 dragen massa: den totala belastningen från släpkärrans axel eller axlar på vägytan.".9. Avsnitt 2.11 skall ersättas med följande:"2.11 tekniskt tillåten största massa på ett motorfordons kopplingspunkt: den massa som motsvarar högsta tillåtna statiska vertikala belastning på kopplingspunkten baserad på motorfordonets och/eller kopplingsanordningens konstruktion och i enlighet med tillverkarens uppgifter. Definitionsmässigt innefattar denna massa inte massan för kopplingsanordningen på motorfordonet.".10. Avsnitt 2.13 skall ersättas med följande:"2.13 tekniskt tillåten största massa för fordonskombinationen (MC): den totala massa som kombinationen av ett motorfordon och en eller flera släpvagnar utgör enligt tillverkarens uppgifter. Största tekniskt tillåtna massa på släpvagnens axel bör användas i stället för största tekniskt tillåtna totalmassa M när kombinationerna omfattar påhängsvagnar eller släpkärror.".11. Avsnitt 2.19 skall ersättas med följande:"2.19 fordonstyp: fordon som inte avviker i sådana väsentliga avseenden som:- Tillverkare.- Väsentliga aspekter på tillverkning och konstruktion, t.ex. följande:- För fordon i kategorierna M2 och M3:- Chassi/självbärande karosseri, envånings/tvåvånings, stel/ledad (tydliga och grundläggande skillnader).- Antal axlar.- För fordon i kategori N:- Chassi/bottenplatta (gäller tydliga och grundläggande skillnader).- Antal axlar.- För fordon i kategori O:- Chassi/självbärande karosseri (tydliga och grundläggande skillnader), släpvagn med dragstång/påhängsvagn/släpkärra.- Bromssystem: obromsad/påskjutsbroms/genomgående bromssystem.- Antal axlar.När det gäller detta avsnitt skall inte aspekter på konstruktion och tillverkning, särskilt axelavstånd, axelkonstruktion, fjädring, styrning, däck och motsvarande ändringar av axlarnas bromskraftsregulator, eller tillägg eller borttagande av reducerventiler med avseende på kombinationer av dragfordon för påhängsvagn och lastbilar, samt utrustning som hänför sig till chassit (t. ex. maskin, bränsletankar, transmission osv.) anses vara väsentliga.".12. Avsnitt 7.2 skall ersättas med följande:"7.2 Beräkning av dimensionerna:Beräkning av den totala längden, bredden och höjden skall enligt bestämmelserna i avsnitt 2.4 göras på det eller de fordon i körklart skick som tillhandahålls i överensstämmelse med avsnitt 3.3.Om de beräknade dimensionerna avviker mer än 1 % från dem som tillverkaren anger för motsvarande tekniska konfigurationer inom fordonstypen, skall de beräknade dimensionerna användas med avseende på kraven nedan, och den tekniska tjänsten kan i så fall, om nödvändigt, göra ytterligare mätningar på andra fordon än de som tillhandahålls enligt avsnitt 3.3. De högsta värden som fastställs i bilaga I till direktiv 96/53/EG får dock inte överskridas.".13. Avsnitten 7.4.2.5 och 7.4.2.5.1 skall ersättas med följande:"7.4.2.5 När fordonet är lastat till massan M i enlighet med någon av de relevanta situationer som beskrivs i 7.4.2.5.1 eller 7.4.2.5.2, får den massa som motsvarar belastningen på axeln 'i' inte överstiga massan Mi på denna axel, och den massa som motsvarar belastningen på singelaxeln eller axelgruppen 'j' får inte överstiga massan μj.7.4.2.5.1 Jämn massafördelning innebär att fordonet i körklart skick med en massa på 75 kg placerad på varje passagerarsäte är lastat till massan M, varvid nyttolasten fördelas jämnt på den yta som är avsedd för godstransport.".14. Avsnitten 7.4.2.5.1.1 och 7.4.2.5.1.2 skall utgå.15. Avsnitt 7.4.2.5.2 skall ersättas med följande:"7.4.2.5.2 För eventuella fall av extrem massafördelning (ojämnt fördelad last) måste tillverkaren ange de yttersta tillåtna gränserna för nyttolastens och/eller karosseriets och/eller utrustningens eller inredningsdetaljers tyngdpunkt (till exempel: mellan 0,50 m och 1,30 m framför den första bakaxeln), när fordonet i körklart skick med en massa på 75 kg placerad på varje passagerarsäte är lastat till massan M.".16. Avsnitten 7.4.2.5.2.1-7.4.2.5.3.2 skall utgå.17. Avsnitt 7.4.3.2 skall ersättas med följande:"7.4.3.2 Fordonets massa i körklart skick plus massan Q multiplicerad med antal sittande och stående passagerare plus massan WP, B och BX enligt definitionen i avsnitt 7.4.3.3.1 plus den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten, om tillverkaren har monterat kopplingen, får inte överstiga massan M.".18. Avsnitt 7.4.3.3.1 skall ersättas med följande:"7.4.3.3.1 Fordonet i körklart skick är lastat med en massa motsvarande antalet sittande passagerare P, med massan Q, en massa motsvarande antalet ståplatspassagerare SP, med massan Q jämnt fördelad över den yta som är avsedd för ståplatspassagerarna S1; om lämpligt: en massa WP jämnt fördelad över den yta en rullstol upptar; en massa lika med B (kg) jämnt fördelad i bagageutrymmena, och en massa lika med BX (kg) jämnt fördelad över den takyta som är utrustad för att transportera bagage, där:P är antalet sittplatser.S1 är den yta som är avsedd för ståplatspassagerare. För fordon i klasserna III eller B är S1 = 0.SP, som anges av tillverkaren, får inte överstiga värdet S1/Ssp, där Ssp är den yta som vanligen beräknas för en ståplatspassagerare och som anges i tabellen nedan.WP (kg), är antalet enhetsytor en rullstol upptar multiplicerat med 250 kg, vilket motsvarar massan av en rullstol med användare.B (kg), som anges av tillverkaren, skall ha ett numeriskt värde som inte understiger 100 x V. I det skall ingå bagageutrymme eller takräcke som kan fästas på fordonets utsida.V är den totala volymen av bagageutrymmena i m3. Vid godkännande av ett fordon i klass I eller A, skall bortses från volymen av sådant bagageutrymme som endast är tillgängligt från utsidan av fordonet.BX, som anges av tillverkaren, skall ha ett numeriskt värde på minst 75 kg/m2. Tvåvåningsfordon får inte utrustas för att bära bagage på taket och därför skall BX för tvåvåningsfordon vara noll.Q och Ssp har de värden som anges i följande tabell:>Plats för tabell>"19. Följande avsnitt 7.4.3.3.2-7.4.3.3.2.3 skall läggas till:"7.4.3.3.2 För fordon där antalet sittplatser kan varieras och som har yta tillgänglig för ståplatspassagerare (S1) och/eller är utrustat för att transportera rullstolar skall kraven i avsnitten 7.4.3.2 och 7.4.3.3, om tillämpliga, bestämmas för vart och ett av följande förhållanden:7.4.3.3.2.1 Samtliga möjliga sittplatser är upptagna och återstående yta används av ståplatspassagerare (upp till den kapacitetsgräns som tillverkaren angett, om den uppnåtts) och om plats då återstår, yta upptagen av rullstol.7.4.3.3.2.2 Samtliga möjliga ståplatser är upptagna (upp till den kapacitetsgräns som tillverkaren angett) och återstående tillgängliga sittplatser används samt, om plats då återstår, yta upptagen av rullstol.7.4.3.3.2.3 Samtliga möjliga rullstolsplatser är upptagna och återstående yta används av ståplatspassagerare (upp till den kapacitetsgräns som tillverkaren angett, om den uppnåtts) och de då återstående sittplatserna är upptagna.".20. Avsnitt 7.4.3.4 skall ersättas med följande:"7.4.3.4 När fordonet är i körklart skick eller lastat som anges i avsnitt 7.4.3.3.1 får den massa som motsvarar belastningen på framaxeln eller framaxelgruppen inte vara mindre än den andel i procent av fordonets massa i körklart skick eller den tekniskt tillåtna största lastade massan M som anges i följande tabell:>Plats för tabell>"21. Följande avsnitt 7.4.3.5 skall läggas till:"7.4.3.5 När ett fordon skall godkännas för fler än en klass skall avsnitten 7.4.3.2 och 7.4.3.3 tillämpas för varje klass.".22. Titeln till avsnitt 7.4.4 skall ersättas med följande:"7.4.4 Krav för husvagnar".23. Den andra meningen i avsnitt 7.6.1 skall ersättas med följande:"För motorfordon och påhängsvagnar med axellyftanordning (se avsnitt 2.14) skall detta krav även tillämpas på lyftbara axlar i upplyft läge eller belastningsbara axlar i olastat tillstånd. Sådana hjälpmedel för start av motorfordon som lyftbara axlar enligt kraven i avsnitt 3.5 i bilaga IV undantas från detta krav.".24. Avsnitten 7.6.2, 7.6.3 och 7.6.4 skall ersättas med följande:"7.6.2 Tilläggskrav för fordon i kategori NNär fordonet står stilla och har sina styrhjul riktade så att om fordonet rör sig dess främre yttersta punkt beskriver en cirkel med radien 12,5 m, skall ett vertikalt plan som tangerar den sida av fordonet som är vänd ut från cirkeln bestämmas genom att en linje markeras på marken.När fordonet rör sig framåt och på endera sidan följer en cirkel med radien 12,5 m, får ingen del av fordonet gå utanför det vertikala planet med mer än 0,8 m (se figur B).För fordon med axellyftanordning skall detta krav även gälla när axeln/axlarna är i upplyft läge (enligt vad som sägs i avsnitt 2.14). För fordon i kategori N med lyftbara axlar i upplyft läge eller belastningsbara axlar i olastat tillstånd skall siffran 0,8 m ersättas med 1 m.7.6.3 Tilläggskrav för fordon i kategorierna M2 eller M3När fordonet står stilla skall ett vertikalt plan som tangerar den sida av fordonet som är vänd ut från cirkeln bestämmas genom att en linje markeras på marken. När det gäller ledbussar skall de två stela sektionerna placeras i linje med planet. När fordonet rör sig i en rät linje som övergår i det cirkulära området som beskrivs i avsnitt 7.6.1 får ingen del av fordonet gå utanför det vertikala planet med mer än 0,6 m (se figurerna C och D).7.6.4 Kraven i avsnitten 7.6.1-7.6.3 kan också på tillverkarens begäran kontrolleras genom en lämplig likvärdig beräkning eller geometrisk demonstration.Om fordon i kategori N utan ledade bakaxlar på tillverkarens begäran kontrolleras på geometrisk väg skall ett fordon anses uppfylla kraven i avsnitt 7.6.2 ovan om fordonets bakre överhäng uppgår till högst 60 % av axelavståndet.".25. Figur C till avsnitt 7.6.3 skall ersättas med följande figur:Fig. C>PIC FILE= "L_2003079SV.001101.TIF">R= 12,5 mr= 5,3 mU= max. 0,626. Följande figur D till avsnitt 7.6.3 skall placeras efter figur C:Fig. D>PIC FILE= "L_2003079SV.001201.TIF">R= 12,5 mr= 5,3 mU= max. 0,627. Följande avsnitt 7.6.5 skall läggas till:"7.6.5 För ej färdigbyggda fordon skall tillverkaren ange de största tillåtna dimensioner som skall kontrolleras på fordonet med avseende på kraven i avsnitten 7.6.1-7.6.3.".28. Avsnitten 7.8.1 och 7.8.2 skall ersättas med följande:"7.8.1 Den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten för ett motorfordon konstruerat för att dra en släpkärra, och med en tekniskt tillåten största dragen massa som överstiger 3,5 ton, måste uppgå till minst 10 % av dess tekniskt tillåtna största massa eller till 1000 kg, varvid det lägre värdet skall tillämpas.7.8.2 Den tekniskt tillåtna största massan på kopplingspunkten för ett motorfordon konstruerat för att dra en släpkärra, och med en tekniskt tillåten största dragen massa som inte överstiger 3,5 ton, måste uppgå till minst 4 % av dess tekniskt tillåtna största massa eller till 25 kg, varvid det högre värdet skall tillämpas.".29. Avsnitt 7.10 skall ersättas med följande:"7.10 Förhållandet motoreffekt/största massaMotorfordon skall ha en motoreffekt på minst 5 kW/ton av fordonskombinationens tekniskt tillåtna största totalmassa. Vad gäller dragfordonet skall motoreffekten vara minst 2,2 kW/ton. Motoreffekten mäts i enlighet med bestämmelserna i rådets direktiv 80/1269/EEG(1).".B. Bilaga II skall ändras på följande sätt:1. Avsnitt 0.2 skall ersättas med följande:"0.2. 0.2 Typ:".2. Avsnitt 13 skall ersättas med följande:>PIC FILE= "L_2003079SV.001301.TIF">C. Bilaga III skall ändras på följande sätt:I tillägget skall följande avsnitt 1.24.3 läggas till:"1.24.3. Antal rullstolsplatser för fordon i kategori M2 och M3 (2):".D. Bilaga IV skall ändras på följande sätt:1. Avsnitt 1.3.3 skall utgå.2. Avsnitt 2.2.1 skall ändras enligt följande:a) Punkt c skall ersättas med följande:"c) Fordon vilkas största massa inte överstiger 3,5 ton, och som endast är avsedda att dra släpvagnar med påskjutsbromsar: fordonets största tillåtna totalmassa vid registrering/ibruktagande eller, för terränggående fordon (se avsnitt 7.5 i bilaga I), 1,5 gånger denna massa, dock högst 3,5 ton.".b) Punkt e skall ersättas med följande:"e) Fordon som är avsedda att dra släpvagnar, dock ej påhängsvagnar, med genomgående bromssystem: 1,5 gånger fordonets största tillåtna totalmassa vid registrering/ibruktagande.".3. I avsnitt 2.2.1 skall den sista raden i det första stycket där det står "Ovan sagda gäller under förutsättning att alla relevanta tekniska bestämmelser i direktiv 96/53/EG är uppfyllda" utgå.4. Andra meningen i avsnitt 3.2 skall ersättas med följande:"Därför skall den lyftbara eller belastningsbara axeln automatiskt sänkas till marken eller belastas om den närmaste axeln eller axlarna i gruppen eller motorfordonets framaxel är lastad till den största tillåtna massan vid registrering/ibruktagande.".5. Avsnitt 3.3 skall utgå.6. Fjärde strecksatsen i avsnitt 3.5.1 skall ersättas med följande:"- Efter det att motorfordonet har startats och innan det går fortare än 30 km/tim skall axeln automatiskt sänkas ner till marken igen eller åter belastas.".(1) EGT L 375, 31.12.1980, s. 46.


Avis juridique important

|

31989L0297

Rådets direktiv 89/297/EEG av den 13 april 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sidoskydd på vissa motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 124 , 05/05/1989 s. 0001 - 0007 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 18 s. 0234  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 18 s. 0234

RÅDETS DIREKTIV av den 13 april 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sidoskydd på vissa motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (89/297/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är viktigt att vidta åtgärder som syftar till att upprätta den inre marknaden under tiden fram till den 31 december 1992. Den inre marknaden skall omfatta ett område utan inre gränser inom vilket fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital garanteras.De tekniska krav som fordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl. a. sidoskydd på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(4), senast ändrat genom direktiv 87/403/EEG(5).För att öka trafiksäkerheten är det nödvändigt att alla tunga fordon förses med sidoskydd för att oskyddade trafikanter (fotgängare, cyklister, motorcyklister) skall få ett effektivt skydd mot risken att hamna under sidorna på sådana fordon.Av praktiska skäl bör olika tidsfrister medges för genomförandet av nya typgodkännanden och för alla nya fordon.Tillnärmning av den nationella lagstiftningen om motorfordon innefattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförs av var och en av dem på grundval av de gemensamma kraven.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I detta direktiv avses med fordon alla motorfordon i kategorierna N2 och N3, samt släpvagnar i kategorierna O3 och O4 enligt definitionen i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG, vilka med eller utan karosseri konstruerats för användning på väg, och som är konstruerade för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.Artikel 2 1. Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till sidoskyddet, om det uppfyller kraven i bilagan.2. Ingen medlemsstat får, av skäl som hänför sig till sidoskyddet, vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller används om det uppfyller kraven i bilagan.Artikel 3 En medlemsstat som utfärdat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som krävs för att hålla sig underrättad om varje ändring av en del eller egenskap som nämns i bilagan. Medlemsstatens behöriga myndigheter skall besluta om nya provningar skall utföras på den ändrade typen och om en ny provningsrapport skall utarbetas. Om sådana provningar visar att kraven i detta direktiv inte har uppfyllts, skall ändringen inte godkännas.Artikel 4 1. Från och med den 1 juni 1990 får medlemsstaterna- inte längre utfärda det dokument som medges enligt artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 70/156/EEG för en fordonstyp vars sidoskydd inte uppfyller kraven i detta direktiv,- vägra att bevilja ett nationellt typgodkännande för en fordonstyp vars sidoskydd inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.2. Från och med den 1 maj 1991 får medlemsstaterna förbjuda att ett fordon första gången tas i bruk vars sidoskydd inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.Artikel 5 De ändringar som krävs för att anpassa kraven i bilagan till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som beskrivs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som krävs för att följa detta direktiv senast den 30 oktober 1989. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 13 april 1989.På rådets vägnarP. SOLBESOrdförande(1) EGT nr C 265, 5.10.1987, s. 21.(2) EGT nr C 94, 11.4.1988, s. 23.(3) EGT nr C 80, 28.3.1988, s. 17. SLUTLIG.(4) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(5) EGT nr L 220, 8.8.1987, s. 44.BILAGA TEKNISKA KRAV FÖR SIDOSKYDD 1. Allmänna föreskrifter och definitioner1.1. Varje fordon i kategorierna N2, N3, O3 och O4 skall vara konstruerat och/eller utrustat så att det, i sitt färdiga utförande, ger oskyddade trafikanter (fotgängare, cyklister, motorcyklister) ett effektivt skydd mot risken att hamna under fordonets sidor och fastna under fordonet(1).Direktivet gäller inte för- dragbilar för påhängsvagnar,- släpvagnar som konstruerats särskilt för transport av långt odelbart gods, t. ex. timmer, stålstänger osv.,- fordon som konstruerats för särskilda ändamål där det av praktiska skäl är omöjligt att anbringa sidoskydd.1.2. Ett fordon skall anses uppfylla kraven enligt punkt 1.1 om dess sidodelar ger skydd enligt bestämmelserna i nedanstående punkter.1.3 Definitioner1.3.1. Fordonstyp med avseende på sidoskyddUttrycket fordonstyp med avseende på sidoskydd syftar på fordon som inte skiljer sig åt beträffande följande huvudegenskaper:Spårvidd för bakaxel, karosseriets och chassits uppbyggnad, mått, form och material, hjulupphängningens egenskaper i den mån de har betydelse för kraven i punkt 2.1.3.2 Vikt utan last avser fordonets vikt i körklart skick, obemannat och olastat men komplett med bränsle, kylmedel, smörjmedel, verktyg och reservhjul om dessa tillhandahålls av fordonstillverkaren som standardutrustning.1.4 Fordonets placeringVid provning av överensstämmelser med de tekniska specifikationerna i punkt 2 skall fordonet vara placerat enligt följande:- På en horisontell och plan yta.- Med de styrande hjulen riktade rakt framåt.- Fordonet skall vara olastat.- Påhängsvagnar skall stå på sina stöd så att lastytan blir horisontell.2. Skydd på sidan med hjälp av en särskild anordning (sidoskydd)2.1. Anordningen får inte öka fordonets totala bredd och huvuddelen av dess yttre yta får inte befinna sig mer än 120 mm innanför fordonets yttersta plan (största bredd). På vissa fordon får anordningens främre ände vara svängd inåt enligt punkterna 2.4.2 och 2.4.3. Anordningens bakre ände får inte befinna sig mer än 30 mm innanför bakdäckens ytterkant (exklusive eventuell däcksutbuktning intill marken) åtminstone vad gäller dess bakersta 250 mm.2.2. Anordningens yttre yta skall vara slät, huvudsakligen plan eller horisontalt korrugerad och så långt som möjligt kontinuerlig från framänden till bakänden; angränsande delar får dock överlappa, förutsatt att den överlappande kanten pekar bakåt eller nedåt, eller så kan ett mellanrum på högst 25 mm tillåtas (mäts vågrätt), förutsatt att den bakre delen inte sticker ut utanför den främre; avrundade skruv- och nitskallar får sticka ut högst 10 mm från ytan och andra detaljer får sticka ut lika långt om de är släta och har liknande rundning; alla yttre kanter och hörn skall vara avrundade med en radie på minst 2,5 mm (mäts enligt direktiv 74/483/EEG(2).2.3. Anordningen får bestå av en sammanhängande plan yta eller av en eller flera horisontella skenor eller en kombination av yta och skenor; när skenor används får dessa inte sitta mer än 300 mm från varandra och inte vara mindre än- 50 mm i höjdled när det gäller fordon i kategorierna N2 och O3,- 100 mm i höjdled och i huvudsak plana när det gäller fordon i kategorierna N3 och O4.Kombinationer av ytor och skenor skall utgöra ett sammanhängande sidoskydd, om inte annat följer av bestämmelserna i punkt 2.2.2.4. Sidoskyddets framkant skall vara utformad enligt följande:2.4.1. Dess position skall vara enligt följande:2.4.1.1. På motorfordon: Högst 300 mm bakom ett tvärgående plan genom den bakersta delen av däcket på det hjul som sitter närmast framför skyddet.2.4.1.2. På en släpvagn: Högst 500 mm bakom det plan som definieras i punkt 2.4.1.1.2.4.1.3. På en påhängsvagn: Högst 250 mm bakom ett tvärgående centrumplan genom stödbenen om sådana finns; i samtliga fall gäller dock att avståndet från framkanten till ett tvärgående plan genom centrum av kopplingstappen i dess bakersta läge får vara högst 2,7 m.2.4.2. När framkanten är placerad i ett i övrigt tomt utrymme skall den bestå av en sammanhängande vertikal balk som sträcker sig över skyddets hela höjd; balkens yttre och främre ytor skall sträcka sig minst 50 mm bakåt och vara insvängda 100 mm för N2 och O3, och sträcka sig minst 100 mm bakåt och vara insvängda 100 mm för N3 och O4.2.4.3. På motorfordon där måttet 300 mm enligt punkt 2.4.1.1 hamnar inom förarhytten skall skyddet vara utformat så att det passar mot hyttpanelerna och vid behov vara insvängt i en vinkel som inte överstiger 45°. Ett längsgående mellanrum på 100 mm skall tillåtas mellan framkanten och hyttpanelerna i fråga om avfjädrade hytter och fällbara hytter. I detta fall gäller inte bestämmelserna i punkt 2.4.2.2.4.4. På motorfordon där måttet 300 mm enligt punkt 2.4.2.1 hamnar bakom förarhytten och sidoskyddet är utsträckt framåt enligt punkt 2.4.3 genom tillverkarens val, måste bestämmelserna i punkt 2.4.3 uppfyllas.2.5. Sidoskyddets bakkant får inte befinna sig mer än 300 mm framför ett tvärgående plan genom den främsta delen av däcket på det hjul som sitter närmast bakom skyddet; någon sammanhängande vertikal balk behövs inte på bakkanten.2.6. Sidoskyddets nederkant får inte till någon del befinna sig mer än 550 mm ovanför marken.2.7. Skyddets överkant får inte befinna sig mer än 350 mm nedanför den fordonsdel som skärs eller vidrörs av ett vertikalt plan som tangerar däckens yttersta punkter (exklusive eventuell däcksutbuktning intill marken), med undantag för följande fall:2.7.1. När planet enligt punkt 2.7 inte skär någon fordonsdel skall överkanten befinna sig i nivå med lastplattformens yta eller 950 mm ovanför marken, beroende på vilket avstånd som är minst.2.7.2. När planet enligt punkt 2.7 skär en fordonsdel på en nivå som ligger mer än 1,3 m ovanför marken får inte sidoskyddets överkant befinna sig mindre än 950 mm ovanför marken.2.7.3. På fordon som särskilt utformats och konstruerats, inte bara anpassats, för transport av container eller annan löstagbar enhet, får skyddets överkant bestämmas enligt punkterna 2.7.1 och 2.7.2, varvid containern eller enheten betraktas som en del av fordonet.2.8. Sidoskydd skall i huvudsak vara styva, vara säkert fastsatta (för att inte riskera att lossna till följd av vibrationer vid normal användning av fordonet) och skall, med undantag för de delar som anges i punkt 2.9, vara tillverkade av metall eller annat lämpligt material.Sidoskyddet skall betraktas som ändamålsenligt om det kan motstå en horisontell statisk kraft på 1 kN, anbringad vinkelrätt mot någon del av skyddets yttre yta med hjälp av en platta vars stötyta är rund och plan och har en diameter på 220 mm ± 10 mm, så att intryckningen till följd av belastningen inte blir mer än- 30 mm på de bakersta 250 mm av skyddet och- 150 mm på återstoden.2.8.1. Ovanstående krav får kontrolleras genom beräkningar.2.9. Delar som är varaktigt fastsatta på fordonet, t. ex. batterilåda, lufttankar, bränsletankar, lampor, reflexer, reservhjul och verktygslådor, får inräknas i sidoskyddet om de uppfyller direktivets måttkrav. Beträffande mellanrum skall kraven enligt punkt 2.2 gälla.2.10. Sidoskyddet får inte utnyttjas för fastsättning av broms-, luft- eller hydraulledningar.3. Trots ovanstående bestämmelser, behöver fordon av följande typer endast uppfylla nedanstående krav:3.1 En förlängningsbar släpvagn skall uppfylla alla krav i punkt 2 då den har sin minsta längd; när släpvagnen förlängs skall sidoskydden uppfylla punkterna 2.6, 2.7 och 2.8, och antingen punkt 2.4 eller 2.5 men inte nödvändigtvis båda; förlängningen av släpvagnen får inte orsaka mellanrum i sidoskydden.3.2 Ett tankfordon som är avsett uteslutande för transport av vätska i en sluten tank som är varaktigt fastsatt på fordonet och försedd med slang- eller rörkopplingar för fyllning och tömning, skall ha sidoskydd som uppfyller kraven i punkt 2 så långt som det är praktiskt möjligt; strikt uppfyllelse får endast åsidosättas där användningen av fordonet gör det nödvändigt.3.3. På fordon med utdragbara ben för extra stabilitet under lastning, lossning eller andra arbetsmoment för vilka fordonet konstruerats, får sidoskyddet ha extra öppningar om dessa är nödvändiga för att benen skall kunna dras ut.3.4. På fordon med fästpunkter för rorotransport skall öppningar tillåtas i sidoskydden för att fästanordningar skall kunna anbringas och spännas.4. Om fordonets sidor är utformade och/eller utrustade så att deras form och egenskaper medför att delarna tillsammans uppfyller kraven i punkt 2, kan de betraktas som en ersättning för sidoskydd.5. Ansökan om EEG-typgodkännande5.1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp med avseende på sidoskyddet skall lämnas in av fordonstillverkaren eller dennes representant.5.2. Ansökan måste följas av nedanstående dokument i tre exemplar:5.2.1. En beskrivning av fordonet utifrån de kriterier som anges i punkt 1.4.1, tillsammans med måttritningar och antingen fotografier eller sprängskisser av fordonets sidor. Nummer och/eller symboler för identifiering av fordonstypen skall anges.5.2.2. En teknisk beskrivning av de delar som utgör sidoskyddet, tillsammans med tillräckligt detaljerad information.5.3. Ett fordon som är representativt för den typ som skall godkännas måste tillhandahållas den tekniska tjänst som har ansvaret för typprovningarna.6. EEG-typgodkännande6.1. EEG-typgodkännandeintyget för fordonstypen skall följas av en bilaga enligt den mall som visas i tillägget.Tillägg MALL >Start Grafik>[största format: A4 (210 x 297 mm)]e...(1)BILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG AVSEENDE SIDOSKYDD FÖR EN FORDONSTYP(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon)EEG-typgodkännande nr: Utvidgning:1. Fordonets fabrikat eller varumärke:2. Fordonets typ och kategori:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress för tillverkarens representant (om sådan finns):5. Egenskaper hos de delar som utgör sidoskydd:6. Fordonet överlämnat för EEG-typgodkännande den:7. Teknisk tjänst med ansvar för EEG-typprovning:8. Datum för provningsrapport från den tekniska tjänsten:9. Provningsrapportens beteckning hos den tekniska tjänsten:10. Skäl för utvidgning av EEG-typgodkännande:11. EEG-typgodkännande/utvidgning har utfärdats/avslagits(2)med avseende på sidoskydd.12. Ort:13. Datum:14. Underskrift:15. Bifogat finns en lista över de handlingar som utgör EEG-typgodkännandeakten och som förvaras hos den behöriga myndigheten som utfärdat godkännandet. En kopia kan erhållas på begäran.16. Eventuella anmärkningar:(1) Myndighetens namn.(2) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>Exempel DIREKTIV 89/297/EEG EEG-TYPGODKÄNNANDE/UTVIDGNING NR: TYP: >Start Grafik>Förteckning över bifogade dokumentTotalt antal sidor i akten:9Antal sidor i beskrivningen:4Antal sidor med ritningar:4Antal fotografier:1Sida- Allmänt1- Allmän fordonsbeskrivning2- Mått och vikter2- Beskrivning av sidoskydd3Ritningar och fotografier som lämnats in:- ritning(ar) över anordningens montering:031.3.046 (2 A4-sidor)031.3.047 (2 A5-sidor)- fotografi(er): 031.13.027 (1)Alla dokument, ritningar och fotografier skall förses med numret för EEG-typgodkännandet/utvidgningen.>Slut Grafik>(1) Detta direktiv hindrar inte någon stat från att ställa ytterligare krav på fordonsdelar framför framhjulen och bakom bakhjulen.(2) EGT nr L 266, 2.10.1974, s. 4.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/113/EG av den 12 december 2006 om kvalitetskrav för skaldjursvatten (kodifierad version)

text:
               27.12.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 376/14

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/113/EG

   av den 12 december 2006
   om kvalitetskrav för skaldjursvatten
   (kodifierad version)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten (2) har ändrats flera gånger (3) på väsentliga punkter. Av tydlighetsskäl bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               I syfte att skydda och förbättra miljön krävs konkreta åtgärder för att skydda vattenområden, inklusive skaldjursvatten, mot föroreningar.

               (3)

               Det är nödvändigt att skydda vissa populationer av skaldjur från olika skadliga effekter av utsläpp av förorenande ämnen i havet.

               (4)

               Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (4) anger att kvalitetsmål måste utarbetas gemensamt för fastställande av de olika krav som en viss miljö måste uppfylla, bland annat definitionen av parametrarna för vattenområden inklusive skaldjursvatten.

               (5)

               Skillnader mellan gällande bestämmelser i de olika medlemsstaterna vad avser kvalitetskraven för skaldjursvatten kan skapa ojämlika konkurrensvillkor och på så sätt direkt påverka hur den inre marknaden fungerar.

               (6)

               För att kunna uppnå målen i detta direktiv måste medlemsstaten ange de vatten för vilka det skall tillämpas och fastställa gränsvärden enligt vissa parametrar. De vatten som har angetts på detta sätt måste uppfylla dessa värden inom sex år efter det att de har angivits.

               (7)

               I syfte att kontrollera att kvaliteten på skaldjursvatten uppfyller kraven bör ett minsta antal prover tas och mätningar som avser de parametrar som anges i bilaga I utföras. Sådan provtagning kan utföras i mindre omfattning eller avbrytas mot bakgrund av resultatet av mätningarna.

               (8)

               Vissa naturliga förhållanden ligger utanför medlemsstaternas kontroll och det är därför nödvändigt att i vissa fall kunna avvika från detta direktiv.

               (9)

               Den tekniska och vetenskapliga utvecklingen kan göra det nödvändigt att snabbt anpassa några av de krav som anges i bilaga I. För att underlätta beslut om de åtgärder som krävs för detta ändamål bör ett förfarande fastställas om ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. Ett sådant samarbete bör äga rum inom den kommitté för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen som inrättades genom artikel 13.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/44/EG av den 6 september 2006 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden (5).

               (10)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av direktiven som anges i bilaga II del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Detta direktiv avser kvaliteten på skaldjursvatten och är tillämpligt på de kustvatten och bräckvatten som enligt vad som anges av medlemsstaterna behöver skyddas eller förbättras för att göra det möjligt för skaldjur (blötdjur som tillhör klasserna snäckor eller musslor) att leva och växa till i dessa vatten och på så sätt bidra till en hög kvalitet på sådana skaldjursprodukter som äts direkt av människor.
   Artikel 2
   De parametrar som är tillämpliga på de vatten som medlemsstaterna har angett finns förtecknade i bilaga I.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna skall för de vatten som har angetts, fastställa värden för de parametrar som finns förtecknade i bilaga I, i de fall värden anges i kolumn G eller I. De skall beakta anmärkningarna i båda kolumnerna.
   2.   Medlemsstaterna får inte fastställa värden som är mindre stränga än de som anges i kolumn I i bilaga I och skall sträva efter att nå värdena i kolumn G, med beaktande av den princip som anges i artikel 8.
   3.   För utsläpp av ämnen som omfattas av parametrarna ”organiska halogenföreningar” och ”metaller” skall de standarder för utsläpp som medlemsstaterna har fastställt enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/11/EG av den 15 februari 2006 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö (6) tillämpas samtidigt med de kvalitetsmål och andra förpliktelser som följer av det här direktivet, särskilt sådana som avser provtagning.
   Artikel 4
   1.   Medlemsstaterna skall göra ett första angivande av skaldjursvatten och får därefter ange ytterligare vattendrag.
   2.   Medlemsstaterna får se över beslutet att ange vissa vatten, särskilt för att ta hänsyn till faktorer som inte var kända när beslutet fattades, varvid den princip som anges i artikel 8 skall beaktas.
   Artikel 5
   Medlemsstaterna skall upprätta program för att minska föroreningarna och säkerställa att angivna vatten, inom sex år efter beslutet enligt artikel 4, uppfyller kraven, både vad avser de värden som medlemsstaterna har fastställt enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilaga I.
   Artikel 6
   1.   Vid tillämpningen av artikel 5 skall de angivna vattnen anses uppfylla bestämmelserna i detta direktiv om prover från sådana vatten, tagna med minst den frekvens som fastställs i bilaga I vid samma provtagningsplats och under en period av 12 månader, visar att de uppfyller kraven både vad gäller de värden som medlemsstaterna har fastställt enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilaga I enligt följande:

               a)

               100 % av proverna för parametrarna ”organiska halogenföreningar” och ”metaller”,

               b)

               95 % av proverna för parametrarna ”salthalt” och ”löst syre”,

               c)

               75 % av proverna för övriga parametrar i bilaga I.

         Om provtagningsfrekvensen i enlighet med artikel 7.2 för alla parametrarna i bilaga I utom för ”organiska halogenföreningar” och ”metaller” är lägre än den som anges i bilaga I, skall kraven beträffande värdena och anmärkningarna enligt första stycket i denna punkt, vara uppfyllda för alla prover.
   2.   Avvikelser från de av medlemsstaterna enligt artikel 3 fastställda värdena eller från anmärkningarna i kolumn G eller I i bilaga I skall inte beaktas vid beräkningen avseende de procenttal som anges i punkt 1, om de är följden av en katastrof.
   Artikel 7
   1.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall utföra provtagningar åtminstone så ofta som anges i bilaga I.
   2.   Om den behöriga myndigheten konstaterar att kvaliteten på de vatten som har angetts är väsentligt högre än den som följer av en tillämpning av de värden som har fastställts enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilaga I, kan provtagningsfrekvensen minskas. Om vattnet inte är förorenat och om det inte finns någon risk för försämring av vattenkvaliteten, kan den behöriga myndigheten i fråga besluta att ingen provtagning behövs.
   3.   Om provtagning visar att kraven inte följs vad avser ett värde som har fastställts i enlighet med artikel 3 eller i fråga om anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilaga I, skall den behöriga myndigheten fastställa om detta beror på en tillfällighet, har en naturlig orsak eller beror på förorening, och därefter vidta lämpliga åtgärder.
   4.   Den exakta provtagningspunkten, avståndet från denna till den närmaste punkt där utsläpp av föroreningar sker och det djup på vilket proverna skall tas skall fastställas av den behöriga myndigheten i varje medlemsstat med särskilt beaktande av lokala miljöförhållanden.
   5.   De referensmetoder för analys som skall användas vid beräkningen av värdet avseende parametrarna i fråga anges i bilaga I. Laboratorier som använder andra metoder skall säkerställa att de uppnådda resultaten är likvärdiga eller jämförbara med dem som anges i bilaga I.
   Artikel 8
   Genomförandet av åtgärder som vidtas på grundval av detta direktiv får inte i något fall direkt eller indirekt leda till ökad förorening av kustvatten och bräckvatten.
   Artikel 9
   Medlemsstaterna får när som helst fastställa strängare värden för vattnen i fråga än de som fastställs i detta direktiv. De får också fastställa bestämmelser vad avser andra parametrar än dem som regleras i detta direktiv.
   Artikel 10
   Om en medlemsstat överväger att ange skaldjursvatten i omedelbar närhet till en annan medlemsstats gräns, skall dessa stater samråda för att bestämma för vilka vattenområden detta direktiv kan komma att tillämpas och konsekvenserna av de gemensamma kvalitetsmålen, vilka efter samråd i frågan skall bestämmas av varje berörd medlemsstat. Kommissionen får delta i dessa överläggningar.
   Artikel 11
   Medlemsstaterna får besluta om avvikelser från detta direktiv i händelse av väderförhållanden eller geografiska förhållanden av exceptionellt slag.
   Artikel 12
   Sådana ändringar som är nödvändiga för att anpassa G-värdena för de parametrar och analysmetoder som anges i bilaga I till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen skall antas av den kommitté som har inrättats genom artikel 13.1 i direktiv 2006/44/EG i enlighet med förfarandet i artikel 13.2 i det direktivet.
   Artikel 13
   1.   Vid tillämpningen av detta direktiv skall medlemsstaterna förse kommissionen med information om

               a)

               de vatten som har angetts enligt artikel 4.1, i form av en sammanfattning,

               b)

               en översyn av angivna vattenområden enligt artikel 4.2,

               c)

               de bestämmelser som har fastställts för att införa nya parametrar enligt artikel 9.

         2.   Om en medlemsstat tillämpar bestämmelserna i artikel 11, skall den omedelbart underrätta kommissionen om detta, och ange sina skäl och förväntad varaktighet.
   3.   Allmänt sett skall medlemsstaterna med anledning av en välgrundad begäran från kommissionen förse den senare med all information som behövs för tillämpningen av detta direktiv.
   Artikel 14
   Vart tredje år, och för första gången för perioden från 1993 t.o.m. 1995, skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport, som även skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall utarbetas på grundval av frågeformulär eller mallar som kommissionen fastställer i enlighet med förfarandet i artikel 6.2 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (7). Frågeformuläret eller mallarna skall lämnas till medlemsstaterna sex månader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten skall sändas till kommissionen senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.
   Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om genomförandet av detta direktiv.
   Artikel 15
   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 16
   Direktiv 79/923/EEG skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av direktiven som anges i bilaga II del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.
   Artikel 17
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 18
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 12 december 2006.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         M. PEKKARINEN

            Ordförande

      (1)  Europaparlamentets yttrande av den 12 oktober 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 30 november 2006.

      (2)  EGT L 281, 10.11.1979, s. 47. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).

      (3)  Se bilaga II, del A.

      (4)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (5)  EUT L 264, 25.9.2006, s. 20.

      (6)  EUT L 64, 4.3.2006, s. 52.

      (7)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 48. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      BILAGA I
      KVALITET PÅ SKALDJURSVATTEN

                  Parameter

                  G

                  I

                  Referensmetoder för analys

                  Lägsta provtagnings- och mätfrekvens

                  1.

                  pH
                  pH enheter

                  7–9

                              —

                              Elektrometri
                              Mäts in situ vid provtagningstillfället

                  Kvartalsvis

                  2.

                  Temperatur °C

                  Ett utsläpp som påverkar skaldjursvatten får inte orsaka att vattnets temperatur överstiger temperaturen hos vatten som inte har påverkats på detta sätt med mer än 2 °C

                              —

                              Termometri
                              Mäts in situ vid provtagningstillfället

                  Kvartalsvis

                  3.

                  Färgtal (efter filtrering)mg Pt/l

                  Ett utsläpp som påverkar skaldjursvatten får inte orsaka att vattnets färg efter filtrering avviker från färgen på vatten som inte har påverkats på detta sätt med mer än 10 mg Pt/l

                              —

                              Filtreras genom ett 0,45 µm membran
                              Fotometrisk metod med platinakobolt-skalan

                  Kvartalsvis

                  4.

                  Suspenderad substansmg/l

                  Ett utsläpp som påverkar skaldjursvatten får inte orsaka att den suspenderade substans som vattnet innehåller, överstiger innehållet i vatten som inte har påverkats på detta sätt med mer än 30 %

                              —

                              Filtrering genom ett 0,45 µm membran, torkning vid 105 °C och vägning

                              —

                              Centrifugering (i minst 5 minuter med en genomsnittlig acceleration av 2 800 till 3 200 g), torkning vid 105 °C och vägning

                  Kvartalsvis

                  5.

                  Salthalt (‰)

                  12–38 ‰

                  – ≤ 40 ‰
                  – Ett utsläpp som påverkar skaldjursvatten får inte orsaka att vattnets salthalt överstiger salthalten i vatten som inte har påverkats på detta sätt med mer än 10 %

                  Mätning av konduktivitet

                  Månadsvis

                  6.

                  Mättnadsgrad i löst syre
                  (%)

                  ≥ 80 %

                  – ≥ 70 % (medelvärde)
                  – Om en enskild mätning skulle ge ett värde lägre än 70 %, skall mätningen göras om
                  – En enskild mätning får inte ge ett värde mindre än 60 % utom i fall då detta inte är till skada för skaldjursbeståndens tillväxt

                  – Winkler-metoden
                  – Elektrokemisk metod

                  Månadsvis, med minst ett prov som är representativt för låga syreförhållanden på provtagningsdagen. Om misstanke finns om stora dagliga variationer skall dock minst två prov tas per dag

                  7.

                  Kolväten från mineraloljor

                  Kolväten får inte förekomma i skaldjursvatten i sådana kvantiteter att de

                              —

                              ger en synlig beläggning på vattenytan och/eller en beläggning på skaldjur

                              —

                              har en skadlig inverkan på skaldjur

                  Okulärbesiktning

                  Kvartalsvis

                  8.

                  Organiska halogenföreningar

                  Koncentrationen av varje ämne i skaldjurets kött skall vara så låg att den, i enlighet med artikel 1, bidrar till en hög kvalitet hos skaldjursprodukter

                  Koncentration av varje ämne i skaldjursvatten eller i skaldjurskött får inte vara lika med eller överstiga en nivå som har skadliga följder för skaldjuren och deras larver

                  Gaskromatografi, efter extraktion med lämpliga lösningsmedel och rening

                  Varje halvår

                  9.

                     Metaller

                  Koncentrationen av varje ämne i skaldjurets kött skall vara så lågt att den, i enlighet med artikel 1, bidrar till en hög kvalitet hos skaldjursprodukter

                  Koncentrationen av varje ämne i skaldjursvatten eller i skaldjurskött får inte överstiga en nivå som har skadliga följder för skaldjuren och deras larver
                  Dessa metallers synergieffekter skall beaktas

                  Atomabsorptionsspektrometri som vid behov föregås av koncentration och/eller extraktion

                  Varje halvår

                  Silver

                  Ag

                  Arsenik

                  As

                  Kadmium

                  Cd

                  Krom

                  Cr

                  Koppar

                  Cu

                  Kvicksilver

                  Hg

                  Nickel

                  Ni

                  Bly

                  Pb

                  Zink

                  Zn

                  mg/l

                  10.

                  Fekala kolibakterier/100 ml

                  ≤ 300 i skaldjurskött och vätska innanför skal

                  Utspädningsmetod med jäsning i flytande substrat i minst tre rör i tre utspädningar. Odling av de positiva rören på ett annat substrat för konfirmering. Räkning i enlighet med MPN (most probable number). Inkubationstemperatur: 44 ± 0,5 °C

                  Kvartalsvis

                  11.

                  Ämnen som påverkar smaken på skaldjuret

                  Koncentrationen lägre än vad som kan antas påverka smaken på skaldjuret

                  Undersökning av skaldjuren genom smaktest om något av dessa ämnen antas förekomma

                  12.

                  Saxitoxin (producerat av dinoflagellater)

                  Förkortningar:

                              G (guide)

                              =

                              riktvärde

                              I (imperativ)

                              =

                              obligatoriskt

      BILAGA II
      DEL A
      Upphävt direktiv och dess ändring

                  Rådets direktiv 79/923/EEG
                  (EGT L 281, 10.11.1979, s. 47)

                  Rådets direktiv 91/692/EEG
                  (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48)

                  Endast bilaga I punkt e

            DEL B
      Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning

         (hänvisningar i artikel 16)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  79/923/EEG

                  6 november 1981

                  91/692/EEG

                  1 januari 1993

      BILAGA III
      JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 79/923/EEG

                  Detta direktiv

                  Artikel 1

                  Artikel 1

                  Artikel 2

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4.1 och 4.2

                  Artikel 4.1

                  Artikel 4.3

                  Artikel 4.2

                  Artikel 5

                  Artikel 5

                  Artikel 6.1 första stycket inledande meningen

                  Artikel 6.1 första stycket inledande meningen

                  Artikel 6.1 första stycket första strecksatsen

                  Artikel 6.1 första stycket a

                  Artikel 6.1 första stycket andra strecksatsen

                  Artikel 6.1 första stycket b

                  Artikel 6.1 första stycket tredje strecksatsen

                  Artikel 6.1 första stycket c

                  Artikel 6.1 andra stycket

                  Artikel 6.1 andra stycket

                  Artikel 6.2

                  Artikel 6.2

                  Artikel 7

                  Artikel 7

                  Artikel 8

                  Artikel 8

                  Artikel 9

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 11

                  Artikel 11

                  Artikel 12

                  Artikel 12

                  Artikel 13 första stycket inledande meningen

                  Artikel 13.1 inledande meningen

                  Artikel 13 första stycket första strecksatsen

                  Artikel 13.1 a

                  Artikel 13 första stycket andra strecksatsen

                  Artikel 13.1 b

                  Artikel 13 första stycket tredje strecksatsen

                  Artikel 13.1 c

                  Artikel 13 andra stycket

                  Artikel 13.2

                  Artikel 13 tredje stycket

                  Artikel 13.3

                  Artikel 14

                  Artikel 14

                  Artikel 15.1

                  –

                  Artikel 15.2

                  Artikel 15

                  –

                  Artikel 16

                  –

                  Artikel 17

                  Artikel 16

                  Artikel 18

                  Bilaga

                  Bilaga I

                  –

                  Bilaga II

                  –

                  Bilaga III