title: Kommissionens direktiv 2007/42/EG av den 29 juni 2007 om material och produkter av regenererad cellulosafilm som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (kodifierad version) (Text av betydelse för EES)

text:
               30.6.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 172/71

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/42/EG
   av den 29 juni 2007
   om material och produkter av regenererad cellulosafilm som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel
   (Text av betydelse för EES)
   (kodifierad version)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1935/2004 av den 27 oktober 2004 om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel och om upphävande av direktiven 80/590/EEG och 89/109/EEG (1), särskilt artikel 5, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens direktiv 93/10/EEG av den 15 mars 1993 om material och produkter av regenererad cellulosafilm som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (2) har ändrats flera gånger (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               De gemenskapsåtgärder som föreslås i detta direktiv är inte endast nödvändiga utan absolut oumbärliga för att den inre marknadens syften skall kunna uppnås. Dessa syften kan inte uppnås av medlemsstaterna var för sig och dessutom är deras genomförande på gemenskapsnivå redan fastställt genom förordning (EG) nr 1935/2004.

               (3)

               För att nå de mål som anges i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1935/2004 i fråga om regenererad cellulosafilm var det lämpliga medlet ett särdirektiv enligt innebörden i artikel 5 i den förordningen.

               (4)

               Särskilda bestämmelser bör gälla för konsttarm (korvskinn) av regenererad cellulosa.

               (5)

               Metoden för bestämning av frånvaron av migration av färgämnen bör fastställas senare.

               (6)

               Till dess att renhetskriterier och analysmetoder har upprättats bör nationella bestämmelser fortsätta att gälla.

               (7)

               Upprättandet av en lista över godkända ämnen tillsammans med gränsvärden för de mängder som får användas är i detta speciella fall i princip tillräckligt för att nå de mål som fastställs i artikel 3.1 i förordning (EG) nr 1935/2004.

               (8)

               Bis(2-hydroxietyl)eter (= dietylenglykol) och etandiol (= monoetylenglykol) kan likväl i betydande omfattning migrera till vissa livsmedel och för att förhindra detta är det i förebyggande syfte mer lämpligt att för livsmedel som har varit i kontakt med regenererad cellulosafilm fastställa högsta tillåtna mängder av sådana ämnen.

               (9)

               För att skydda konsumentens hälsa bör direkt kontakt undvikas mellan livsmedel och tryckförsedda ytor av regenererad cellulosafilm.

               (10)

               Den skriftliga förklaring som avses i artikel 16.1 i förordning (EG) nr 1935/2004 bör ombesörjas i de fall regenererad cellulosafilm används yrkesmässigt för material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel, med undantag för den cellulosafilm som genom sina egenskaper är avsedd för sådan användning.

               (11)

               De regler som skall gälla för regenererad cellulosafilm bör utformas detaljerat med avseende på egenskapen hos det lager som kommer i kontakt med livsmedlet. I enlighet därmed bör kraven rörande regenererad cellulosafilm som är lackerad med ytbeläggningar bestående av plast skilja sig från kraven rörande regenererad cellulosafilm som är olackerad eller lackerad med ytbeläggningar som härrör från cellulosa.

               (12)

               Vid framställningen av alla typer av regenererad cellulosafilm, även regenererad cellulosafilm med ytbeläggningar av plast, bör endast tillåtna ämnen användas.

               (13)

               I fallet regenererad cellulosafilm som är lackerad med ytbeläggningar bestående av plast utgörs lagret i kontakt med livsmedlet av ett material liknande de material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Därför är det lämpligt att reglerna i kommissionens direktiv 2002/72/EG av den 6 augusti 2002 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (4) även tillämpas på sådan film.

               (14)

               I en strävan efter enhetlighet hos gemenskapslagstiftningen bör bedömningen av om regenererad cellulosafilm med ytbeläggning av plast iakttar de gränsvärden för migrering som föreskrivs i direktiv 2002/72/EG utföras i enlighet med reglerna i rådets direktiv 82/711/EEG av den 18 oktober 1982 om fastställelse av de grundregler som behövs för undersökning av migration av beståndsdelar i material och produkter av plast avsedda att komma i kontakt med livsmedel (5), och reglerna i rådets direktiv 85/572/EEG av den 19 december 1985 om förteckning över simulatorer som skall användas för undersökning av migration av beståndsdelar i material och produkter av plast avsedda att komma i kontakt med livsmedel (6).

               (15)

               De åtgärder som fastställs i detta direktiv är i överensstämmelse med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

               (16)

               Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga III del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   1.   Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1935/2004.
   2.   Detta direktiv skall gälla för sådan regenererad cellulosafilm enligt beskrivningen i bilaga I som är avsedd att komma i kontakt med livsmedel eller som genom sitt ändamål gör detta och som antingen

               a)

               utgör en färdig produkt i sig själv, eller

               b)

               ingår i en färdig produkt som innehåller andra material.

         3.   Detta direktiv gäller inte konsttarm (korvskinn) av regenererad cellulosa.
   Artikel 2
   Den regenererade cellulosafilm som avses i artikel 1.2 skall höra till en av följande grupper:

               a)

               Olackerad regenererad cellulosafilm.

               b)

               Lackerad regenererad cellulosafilm med ytbeläggning härrörande från cellulosa.

               c)

               Lackerad regenererad cellulosafilm med ytbeläggning bestående av plast.

         Artikel 3
   1.   Vid framställningen av den regenererade cellulosafilm som avses i punkterna a och b i artikel 2 skall endast de ämnen eller grupper av ämnen som räknas upp i bilaga II användas och endast med de begränsningar som anges i den bilagan.
   2.   Genom undantag från punkt 1 får andra ämnen än de som räknas upp i bilaga II användas, om de ingår som färgämne (lösliga färgämnen och pigmenter) eller som bindemedel, under förutsättning att inga spår av migration av dessa ämnen i eller på livsmedel kan påvisas med någon godkänd metod.
   Artikel 4
   1.   Vid framställningen, före lackeringen, av den regenererade cellulosafilm som avses i punkt c i artikel 2 skall endast de ämnen eller grupper av ämnen som förtecknas i den första delen av bilaga II användas och endast med de begränsningar som anges i den bilagan.
   2.   Vid framställningen av den lack som skall användas till den regenererade cellulosafilm som avses i punkt 1 skall endast de ämnen eller grupper av ämnen som räknas upp i bilagorna II–VI till direktiv 2002/72/EG användas och endast med de begränsningar som anges i de bilagorna.
   3.   Utan att detta påverkar tillämpningen av punkt 1, skall material och produkter framställda av sådan regenererad cellulosafilm som anges i punkt c i artikel 2 överensstämma med bestämmelserna i artiklarna 2, 7 och 8 i direktiv 2002/72/EG.
   Artikel 5
   Ytor av regenererad cellulosafilm försedda med tryck får inte komma i kontakt med livsmedel.
   Artikel 6
   1.   I distributionsleden utom i detaljhandeln skall material och produkter av regenererad cellulosafilm avsedda att komma i beröring med livsmedel åtföljas av en skriftlig förklaring enligt artikel 16.1 i förordning (EG) nr 1935/2004.
   2.   Punkt 1 gäller inte för material och produkter som tillverkats av sådan regenererad cellulosafilm som genom sina egenskaper är avsedd att komma i kontakt med livsmedel.
   3.   Om särskilda villkor har angivits för användningen skall ett material eller en produkt av regenererad cellulosafilm förses med märkning i enlighet därmed.
   Artikel 7
   Direktiv 93/10/EEG i dess lydelse enligt direktiven i bilaga III del A skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningen av de direktiv som anges i bilaga III del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.
   Artikel 8
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 9
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 29 juni 2007.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 338, 13.11.2004, s. 4.

      (2)  EGT L 93, 17.4.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/14/EG (EUT L 27, 30.1.2004, s. 48).

      (3)  Se bilaga III, del A.

      (4)  EGT L 220, 15.8.2002, s. 18. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2007/19/EG (EUT L 91, 31.3.2007, s. 17).

      (5)  EGT L 297, 23.10.1982, s. 26. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/48/EG (EGT L 222, 12.8.1997, s. 10).

      (6)  EGT L 372, 31.12.1985, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2007/19/EG.

      BILAGA I
      BESKRIVNING AV REGENERERAD CELLULOSAFILM
      Regenererad cellulosafilm är ett tunt filmmaterial som är framställt av raffinerad cellulosa från ny trä- eller bomullsråvara. För att uppfylla tekniska krav kan lämpliga ämnen tillsättas antingen i massan eller på ytan. Regenererad cellulosafilm kan vara lackerad på den ena eller båda sidorna.

      BILAGA II
      FÖRTECKNING ÖVER TILLÅTNA ÄMNEN VID TILLVERKNING AV REGENERERAD CELLULOSAFILM
      OBS!

                  —

                  Procenttalen i första och andra delen av denna bilaga uttrycks i viktprocent och har beräknats i förhållande till mängden vattenfri, regenererad cellulosafilm utan lackering.

                  —

                  De vanliga tekniska beteckningarna anges inom hakparenteser.

                  —

                  De ämnen som används skall i fråga om renhetskriterierna vara av god teknisk kvalitet.

            FÖRSTA DELEN
      Olackerad regenererad cellulosafilm

                  Beteckningar

                  Begränsningar

                              A.

                              Regenererad cellulosa

                  Minst 72 % (viktprocent)

            B.   Tillsatser

                              1.

                              Fuktighetsstabilisatorer

                  Högst 27 % (viktprocent) totalt.

                              —

                              Bis(2-hydroxietyl)eter [= dietylenglykol].

                  Endast för film som skall förses med lackering och sedan användas till icke vattenhaltiga livsmedel, dvs. som inte innehåller fysiskt fritt vatten på ytan. Den sammanlagda mängden bis(2-hydroxietyl)eter och etandiol i livsmedel som har varit i kontakt med film av detta slag får inte överskrida 30 mg/kg livsmedel.

                              —

                              Etandiol [= monoetylenglykol].

                              —

                              1,3-butandiol.

                              —

                              Glycerol.

                              —

                              1,2-propandiol [= 1,2-propylenglykol].

                              —

                              Polyetylenoxid [= polyetylenglykol].

                  Genomsnittlig molekylvikt mellan 250 och 1 200.

                              —

                              1,2-polypropylenoxid [= 1,2 polypropylenglykol].

                  Genomsnittlig molekylvikt högst 400 och halten fritt 1,3-propandiol högst 1 % (viktprocent) i ämnet.

                              —

                              Sorbitol.

                              —

                              Tetraetylenglykol.

                              —

                              Trietylenglykol.

                              —

                              Urea.

                              2.

                              Övriga tillsatser

                  Högst 1 % (viktprocent) sammanlagt.

                     Klass 1

                  Mängden av ämnet eller ämnesgruppen i varje strecksats får inte överskrida 2 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Ättiksyra och dess NH4-, Ca-, Mg-, K- och Na-salter.

                              —

                              Askorbinsyra och dess NH4-, Ca-, Mg-, K- och Na-salter.

                              —

                              Bensoesyra och natriumbensoat.

                              —

                              Myrsyra och dess NH4-, Ca-, Mg-, K- och Na-salter.

                              —

                              Linjära fettsyror, mättade eller omättade, med ett jämnt antal kolatomer (C8–C20), och även behenik- och ricinolsyror samt dessa syrors NH4-, Ca-, Mg-, K-, Na-, Al- och Zn-salter.

                              —

                              Citronsyra, D- och L-mjölksyra, maleinsyra, vinsyra samt dessas Na- och K-salter.

                              —

                              Sorbinsyra och dess NH4-, Ca-, Mg-, K- och Na-salter.

                              —

                              Amider av linjära fettsyror, mättade eller omättade, med ett jämnt antal kolatomer (C8–C20), och även amider av behen- och ricinolsyror.

                              —

                              Naturligt förekommande ätlig stärkelse och mjöl.

                              —

                              Kemiskt modifierad ätlig stärkelse och mjöl.

                              —

                              Amylos.

                              —

                              Kalcium- och magnesiumkarbonater, kalcium- och magnesiumklorider.

                              —

                              Estrar av glycerol med linjära fettsyror, mättade eller omättade, med jämnt antal kolatomer (C8–C20) och/eller adipin-, citron-, 12-hydroxistearin- (oxistearin) och ricinolsyra.

                              —

                              Estrar av polyoxietylen (8–14 oxietylengrupper) med linjära fettsyror, mättade eller omättade, med jämnt antal kolatomer (C8–C20).

                              —

                              Estrar av sorbitol med linjära fettsyror, mättade eller omättade, med jämnt antal kolatomer (C8–C20).

                              —

                              Mono- och/eller diestrar av stearinsyra med etandiol och/eller bis(2-hydroxietyl)eter och/eller trietylenglykol.

                              —

                              Oxider och hydroxider av aluminium, kalcium, magnesium och kisel samt silikater av aluminium, kalcium, magnesium och kalium, vattenfria samt med kristallvatten.

                              —

                              Polyetylenoxid [= polyetylenglykol].

                  Genomsnittlig molekylvikt mellan 1 200 och 4 000.

                              —

                              Natriumpropionat.

                     Klass 2

                  Totala mängden av ämnena får inte överskrida 1 mg/dm2 i den olackerade filmen och ämnets eller ämnesgruppens mängd får inte överskrida 0,2 mg/dm2 (eller en lägre gräns om sådan anges) i den olackerade filmen.

                              —

                              Natriumalkyl(C8–C18)bensensulfonat.

                              —

                              Natriumisopropylnaftalensulfonat.

                              —

                              Natriumalkyl(C8–C18)sulfat.

                              —

                              Natriumalkyl(C8–C18)sulfonat.

                              —

                              Natriumdioktylsulfosuccinat.

                              —

                              Distearat av dihydroxietyl dietylentriamin-monoacetat.

                  Högst 0,05 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Ammonium-, magnesium- och kaliumlaurylsulfater.

                              —

                              N,N′-distearoyldiaminoetan, N,N′-dipalmitoyldiaminoetan och N,N′-dioleoyldiaminoetan.

                              —

                              2-heptadecyl-4,4-bis(metylenstearat)oxazolin.

                              —

                              Polyetylenaminostearin-etylsulfat.

                  Högst 0,1 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                     Klass 3 – vidhäftningsmedel

                  Totala mängden ämnen får inte överskrida 1 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Kondensationsprodukt av omodifierad melaminformaldehyd eller som kan modifieras med en eller flera av följande produkter:
                              Butanol, dietylentriamin, etanol, trietylentetramin, tetraetylenpentamin, tri(2-hydroxietyl)amin, 3,3′d-iaminodipropylamin, 4,4′-diaminodibutylamin.

                  Mängden fri formaldehyd får inte överskrida 0,5 mg/dm2 i den olackerade filmen.
                  Mängden fritt melamin får inte överskrida 0,3 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Kondensationsprodukt av melaminureaformaldehyd som modifierats med tris(2-hydroxietyl)amin.

                  Mängden fri formaldehyd får inte överskrida 0,5 mg/dm2 i den olackerade filmen.
                  Mängden fritt melamin får inte överskrida 0,3 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Tvärbundna katjoniska polyalkylenaminer:

                                          a)

                                          Polyamid-epiklorhydrinharts baserad på diaminpropylmetylamin och epiklorhydrin.

                                          b)

                                          Polyamid-epiklorhydrinharts baserad på epiklorhydrin, adipinsyra, kaprolaktam, dietylentriamin och/eller etylendiamin.

                                          c)

                                          Polyamid-epiklorhydrinharts baserad på adipinsyra, dietylentriamin och epiklorhydrin eller en blandning av epiklorhydrin och ammoniak.

                                          d)

                                          Polyamid-polyamin-epiklorhydrinharts baserad på epiklorhydrin, dimetyladipat och dietylentriamin.

                                          e)

                                          Polyamid-polyamin-epiklorhydrinharts baserad på epiklorhydrin, adipinsyra-amid och diaminopropylmetylamin.

                  Enligt gemenskapens direktiv och, om sådana inte finns, enligt nationell lagstiftning i avvaktan på att direktiv skall antas inom gemenskapen.

                              —

                              Polyetylenaminer och polyetyleniminer.

                  Högst 0,75 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Kondensationsprodukt av ureaformaldehyd, omodifierad eller som kan modifieras med en eller flera av följande produkter:
                              Aminometylsulfonsyra, sulfanilsyra, butanol, diaminobutan, diaminodietylamin, dieaminodipropylamin, diaminopropan, dietylentriamin, etanol, guanidin, metanol, tetraetylenpentamin, trietylentetramin, natriumsulfit.

                  Mängden fri formaldehyd får inte överskrida 0,5 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                     Klass 4

                  Totala mängden ämnen får inte överskrida 0,01 mg/dm2 i den olackerade filmen.

                              —

                              Produkter av reaktionen mellan aminer av ätliga oljor och polyetylenoxid.

                              —

                              Monoetanolaminlaurylsulfat.

      ANDRA DELEN
      Lackerad regenererad cellulosafilm

                  Beteckningar

                  Begränsningar

                              A.

                              Regenererad cellulosa

                  Se första delen.

                              B.

                              Tillsatser

                  Se första delen.

            C.   Lackering

                              1.

                              Polymerer

                  Den totala mängden ämnen får inte överskrida 50 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Etyl, hydroxietyl, hydroxypropyl och metyletrar av cellulosa.

                              —

                              Cellulosanitrat.

                  Högst 20 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel. Kvävehalt mellan 10,8 % och 12,2 % (viktprocent) i cellulosanitrat.

                              2.

                              Hartser

                  Totala mängden ämnen får inte överskrida 12,5 mg/dm2 av beläggningen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel och enbart för tillverkning av regenererad cellulosafilm med beläggningar baserade på cellulosanitrat.

                              —

                              Kasein.

                              —

                              Kolofonium och/eller dess produkter som framställs genom polymerisation, hydrering eller disproportionering och deras estrar av metanol, etanol eller (C2–C6) polyvalenta alkoholer eller blandningar av dessa alkoholer.

                              —

                              Kolofonium och/eller dess produkter som framställs genom polymerisation, hydrering eller disproportionering och som kondenserats med akryl-, malein-, citron-, fumar- och/eller ftalsyra och/eller 2,2bis(4-hydroxifenyl)propanformaldehyd och som förestrats med metanol, etanol eller (C2–C6) polyvalenta alkoholer eller blandningar av dessa alkoholer.

                              —

                              Estrar som utvunnits från bis(2-hydroxietyl)eter med tillsatsprodukter av betapinen och/eller dipenten och/eller diterpen- och maleinansyraanhydrid.

                              —

                              Ätligt gelatin.

                              —

                              Ricinolja och dess dehydrations- eller hydreringsprodukter och dess kondensationsprodukter med polyglycerol, adipin-, citron-, malein-, ftal- och sebacinsyror.

                              —

                              Naturgummi [= damar].

                              —

                              Polybetapinen [= terpenhartser].

                              —

                              Urea-formaldehydhartser (se vidhäftningsmedel).

                              3.

                              Mjukgörare

                  Totala mängden ämnen får inte överskrida 6 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Acetyltributylcitrat.

                              —

                              Acetyltri(2-etylhexyl)citrat.

                              —

                              Di-isobutyladipat.

                              —

                              Di-n-butyladipat.

                              —

                              Di-n-hexylazelat.

                              —

                              Dicyklohexylftalat.

                  Högst 4,0 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              2-etylhexyldifenylfosfat (synonym: fosforsyredifenyl-2-etylhexylester).

                  Mängden 2-etylhexyldifenylfosfat får inte överstiga

                              a)

                              2,4 mg/kg av livsmedel i kontakt med denna typ av film, eller

                              b)

                              0,4 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Glycerolmonoacetat [= monoacetin].

                              —

                              Glyceroldiacetat [= diacetin].

                              —

                              Glyceroltriacetat [= triacetin].

                              —

                              Di-butylsebakat.

                              —

                              Di-n-butyltartrat.

                              —

                              Di-iso-butyltartrat.

                              4.

                              Övriga tillsatser

                  Totala mängden ämnen får inte överskrida 6 mg/dm2 i den olackerade, regenererade cellulosafilmen, inklusive lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              4.1

                              Tillsatser som räknas upp i första delen

                  Samma begränsningar som i första delen (mängderna i mg/dm2 avser dock olackerad regenererad cellulosafilm, inklusive lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel).

                              4.2

                              Särskilda lackeringstillsatser

                  Mängden av ämnet eller ämnesgruppen i varje strecksats får inte överskrida 2 mg/dm2 (eller en lägre gräns där en sådan är angiven) i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              1-hexadekanol och 1-oktadekanol.

                              —

                              Estrar av linjära fettsyror, mättade eller omättade, med jämnt antal kolatomer, (C8–C20) och av ricinolsyra med linjära etyl-, butyl-, amyl- och oleylalkoholer.

                              —

                              Montanvaxer omfattande renade montan(C26–C32)syror och/eller deras estrar med etandiol och/eller 1,3 butandiol och/eller deras kalcium- och kaliumsalter.

                              —

                              Karnaubavax.

                              —

                              Bivax.

                              —

                              Espartovax.

                              —

                              Kandelillavax.

                              —

                              Dimetylpolysiloxan.

                  Högst 1 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Epoxiderad sojaolja (etylenoxidhalt 6–8 %).

                              —

                              Raffinerat paraffin och raffinera de mikrovaxer.

                              —

                              Pentaerytritoltetrastearat.

                              —

                              Mono- och bis(oktadecyldietylenoxid)fosfater.

                  Högst 0,2 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Alifatiska syror (C8–C20) förestrade med mono- eller di(2-hydroxietyl)amin.

                              —

                              2- och 3-tert. butyl-4-hydroxianisol [= butylerad hydroxianisol – BHA].

                  Högst 0,06 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              2,6-di-tert. butyl-4-metylfenol [= butylerad hydroxitoluen – BHT].

                  Högst 0,06 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Di-n-oktyltenn-bis(2-etylhexyl)maleat.

                  Högst 0,06 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              5.

                              Lösningsmedel

                  Totala mängden ämnen får inte överskrida 0,6 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

                              —

                              Butylacetat.

                              —

                              Etylacetat.

                              —

                              Isobutylacetat.

                              —

                              Isopropylacetat.

                              —

                              Propylacetat.

                              —

                              Aceton.

                              —

                              1-butanol.

                              —

                              Etanol.

                              —

                              2-butanol.

                              —

                              2-propanol.

                              —

                              1-propanol.

                              —

                              Cyklohexan.

                              —

                              Etylenglykolmonobutyleter.

                              —

                              Etylenglykolmonobutyleteracetat.

                              —

                              Metyletylketon.

                              —

                              Metylisobutylketon.

                              —

                              Tetrahydrofuran.

                              —

                              Toluen.

                  Högst 0,06 mg/dm2 i lackeringen på den sida som kommer i kontakt med livsmedel.

      BILAGA III
      DEL A
      Upphävt direktiv och en förteckning över dess ändringsdirektiv i kronologisk ordning
      (hänvisningar i artikel 7)

                  Kommissionens direktiv 93/10/EEG

                  (EGT L 93, 17.4.1993, s. 27)

                  Kommissionens direktiv 93/111/EG

                  (EGT L 310, 14.12.1993, s. 41)

                  Kommissionens direktiv 2004/14/EG

                  (EUT L 27, 30.1.2004, s. 48)

            DEL B
      Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning
      (hänvisningar i artikel 7)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  Datum för tillämpning

                  93/10/EEG

                  1 januari 1994

                  1 januari 1994 (1)

                  1 januari 1994 (2)

                  1 januari 1995 (3)

                  93/111/EG

                  —

                  —

                  2004/14/EG

                  29 juli 2005

                  29 juli 2005 (4)

                  29 januari 2006 (5)

         (1)  I enlighet med artikel 5.1 första strecksatsen i direktiv 93/10/EEG: ”Medlemsstaterna skall från och med den 1 januari 1994 tillåta handel med och användning av regenererad cellulosafilm avsedd att komma i kontakt med livsmedel som överensstämmer med detta direktiv.”

         (2)  I enlighet med artikel 5.1 andra strecksatsen i direktiv 93/10/EEG: ”Medlemsstaterna skall från och med den 1 januari 1994 förbjuda handel med och användning av regenererad cellulosafilm avsedd att komma i kontakt med livsmedel som inte överensstämmer med vare sig detta direktiv eller direktiv 83/229/EEG, annat än film som förbjudits enligt direktiv 92/15/EEG från 1 juli 1994.”

         (3)  I enlighet med artikel 5.1 tredje strecksatsen i direktiv 93/10/EEG: ”Medlemsstaterna skall från och med den 1 januari 1995 förbjuda handel med och användning av regenererad cellulosafilm avsedd att komma i kontakt med livsmedel som inte överensstämmer med detta direktiv men överensstämmer med direktiv 83/229/EEG.”

         (4)  I enlighet med artikel 2.1 a i direktiv 2004/14/EG: ”Handel med och användning av regenererad cellulosafilm avsedd att komma i kontakt med livsmedel som överensstämmer med detta direktiv skall tillåtas från och med den 29 juli 2005.”

         (5)  I enlighet med artikel 2.1 b i direktiv 2004/14/EG: ”Framställning och import till gemenskapen av regenererad cellulosafilm som är avsedd att komma i kontakt med livsmedel och som inte överensstämmer med detta direktiv förbjuds från och med den 29 januari 2006. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.”

      BILAGA IV
      Jämförelsetabell

                  Direktiv 93/10/EEG

                  Detta direktiv

                  Artikel 1.1 och 1.2

                  Artikel 1.1 och 1.2

                  Artikel 1.3, inledning, b

                  Artikel 1.3

                  Artikel 1a

                  Artikel 2

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 2a

                  Artikel 4

                  Artikel 3

                  Artikel 5

                  Artikel 4

                  Artikel 6

                  Artikel 5

                  —

                  Artikel 6

                  —

                  —

                  Artikel 7

                  —

                  Artikel 8

                  Artikel 7

                  Artikel 9

                  Bilaga I

                  Bilaga I

                  Bilaga II

                  Bilaga II

                  Bilaga III

                  —

                  —

                  Bilaga III

                  —

                  Bilaga IV


Avis juridique important

|

31999L0014

Kommissionens direktiv 1999/14/EG av den 16 mars 1999 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 77/538/EEG när det gäller dimbaklyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 097 , 12/04/1999 s. 0001 - 0013

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/14/EGav den 16 mars 1999om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 77/538/EEG när det gäller dimbaklyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/91/EG(2), särskilt artikel 13.2 i detta,med beaktande av rådets direktiv 77/538/EEG av den 28 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om dimbaklyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 10 i detta, ochav följande skäl:1) Direktiv 77/538/EEG är ett av särdirektiven om det förfarande för EG-typgodkännande som har fastställts genom direktiv 70/156/EEG. Bestämmelserna i direktiv 70/156/EEG om fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter gäller därför för direktiv 77/538/EEG.2) Särskilt artiklarna 3.4 och 4.3 i direktiv 70/156/EEG kräver att ett informationsdokument medföljer varje särdirektiv samt ett typgodkännandeintyg som grundar sig på bilaga VI till direktiv 70/156/EEG för att typgodkännandena skall kunna datoriseras. Det typgodkännandeintyg som det finns bestämmelser om i direktiv 77/538/EEG bör ändras i enlighet därmed.3) Förfarandena bör förenklas för att upprätthålla den likvärdighet som anges i artikel 9.2 i direktiv 70/156/EEG mellan vissa särdirektiv och motsvarande föreskrifter utfärdade av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, när de nämnda föreskrifterna ändras. I ett första steg bör de tekniska kraven i direktiv 77/538/EEG ersättas med dem i föreskrift nr 38 genom hänvisning.4) Det är nödvändigt att säkerställa efterlevnaden av kraven i rådets direktiv 76/756/EEG(4), senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/28/EG(5), och i rådets direktiv 76/761/EEG(6), senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/17/EG(7).5) Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till teknisk utveckling upprättad genom direktiv 70/156/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 77/538/EEG ändras på följande sätt:1) Artikel 1.1 skall ersättas med följande:"1. Varje medlemsstat skall bevilja EG-typgodkännande för komponenter för varje typ av dimbaklyktor som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i relevanta bilagor."2) I artikel 2 skall första stycket ersättas med följande:"Medlemsstaterna skall, för varje typ av dimbaklyktor som de godkänner enligt artikel 1, tilldela tillverkaren ett EG-typgodkännandemärke för komponenter enligt mallen i tillägg 3 till bilaga I."3) Artikel 4 skall ersättas med följande:"Artikel 4De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall genom det förfarande som anges i artikel 4.6. i direktiv 70/156/EEG underrätta varandra om varje godkännande som de har beviljat, vägrat eller återkallat enligt detta direktiv."4) Artikel 9 skall ersättas med följande:"Artikel 9I detta direktiv avses med fordon dels varje motorfordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, och släpvagnar till dessa fordon, med undantag av spårbundna fordon, jordbruks- och skogstraktorer samt alla andra mobila motorredskap."5) Bilagorna skall ersättas med texten i bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från och med den 1 oktober 1999 eller, om offentliggörandet av de texter som avses i artikel 3 dröjer till efter den 1 april 1999, sex månader efter det att offentliggörandet av dessa dokument ägt rum får medlemsstaterna inte på grunder som avser dimbaklyktor- vägra, vad avser fordonstyp eller en typ av dimbaklykta, att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande, eller- förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av ett fordon, eller försäljning eller ibruktagande av dimbaklyktor,om dimbaklyktorna uppfyller kraven i direktiv 77/538/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, och, när det gäller fordonen, är installerade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.2. Från och med den 1 april år 2000- skall medlemsstaterna inte längre bevilja EG-typgodkännande, och- får medlemsstaterna vägra att bevilja nationellt typgodkännandeför varje fordonstyp på grunder som avser dimbaklyktor, och för alla typer av dimbaklyktor, om kraven i direktiv 77/538/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, inte uppfylls.3. Från och med den 1 april år 2001 skall de krav i direktiv 77/538/EEG som avser dimbaklyktor som komponenter, i dess lydelse enligt detta direktiv, vara tillämpliga för ändamålen i artikel 7.2 i direktiv 70/156/EEG.4. Utan hinder av vad som sägs i punkterna 2 och 3 som avser utbytbara delar skall medlemsstaterna fortsätta att bevilja EG-typgodkännande för och tillåta försäljning och ibruktagande av dimbaklyktor i enlighet med tidigare versioner av direktiv 77/538/EEG förutsatt att sådana dimstrålkastare- är avsedda att sitta på fordon som redan är i bruk, och- uppfyller kraven i det direktiv som var tillämpligt när fordonet registrerades första gången.Artikel 3De punkter och bilagor i föreskrift nr 38 utfärdad av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa som det hänvisas till i punkt 1 i bilaga II skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning före den 1 april 1999.Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 oktober 1999. Om offentliggörandet av de texter som avses i artikel 3 dröjer till efter den 1 april 1999 skall medlemsstaterna uppfylla denna förpliktelse sex månader efter det verkliga datumet för offentliggörande av dessa texter. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 oktober 1999 eller, om de texter som avses i artikel 3 offentliggörs först efter den 1 april 1999, sex månader efter offentliggörandet av dessa texter.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 mars 1999.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT L 11, 16.1.1999, s. 25.(3) EGT L 220, 29.8.1977, s. 60.(4) EGT L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) EGT L 171, 30.6.1997, s. 1.(6) EGT L 262, 27.9.1976, s. 96.(7) Se s. 45 i detta nummer av EGT.BILAGA"FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR>Plats för tabell>BILAGA IADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER FÖR TYPGODKÄNNANDE1. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE FÖR KOMPONENT1.1 Ansökan om EG-typgodkännande för komponent enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG för en typ av dimbaklykta skall lämnas av tillverkaren.1.2 En mall för informationsdokumentet ges i tillägg 1.1.3 Följande skall lämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna:1.3.1 Två stickprov utrustade med det eller de ljus som rekommenderas. Om anordningarna inte är identiska men symmetriska och lämpliga att montera, den ena på den vänstra och den andra på den högra sidan av fordonet, kan de två stickproven som lämnas vara identiska och lämpliga att endast monteras på den högra eller den vänstra sidan av fordonet.2. MÄRKNING2.1 Anordningen som underkastas EG-typgodkännande för komponent skall bära2.1.1 handelsbeteckningen eller tillverkarens märke,2.1.2 för ljus med utbytbara ljuskällor, de typer av glödtrådslampor som föreskrivs,2.1.3 för ljus med icke utbytbara ljuskällor, ange deras volt- och wattförbrukning.2.2 Dessa markeringar skall vara tydligt läsbara och oförstörbara och skall fästas på den reflekterande ytan, eller på en av de reflekterande ytorna, på anordningen. De skall synas från utsidan när anordningen monteras på fordonet.2.3 Varje anordning skall ha tillräckligt med yta för typgodkännandemärket för komponent. Denna yta skall anges på den ritning som hänvisas till i tillägg 1.3. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE FÖR KOMPONENT3.1 Om de gällande kraven tillgodoses skall EG-typgodkännande enligt artikel 4.3 och, om tillämpligt, 4.4 i direktiv 70/156/EEG beviljas.3.2 En mall för EG-typgodkännandeintyg finns i tillägg 2.3.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall tilldelas varje typ av dimbaklykta som godkänns. Samma medlemsstat skall inte tilldela en annan typ av dimbaklykta samma nummer.3.4 Där EG-typgodkännande för komponent begärs för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som omfattar dimbaklyktor och andra ljus, kan ett nummer för EG-typgodkännande för komponent tilldelas, förutsatt att dimbaklyktan uppfyller kraven i detta direktiv och att var och en av övriga ljus som utgör en del av belysnings- och ljussignalanordningen för vilken EG-komponenttypgodkännande begärs överensstämmer med det särdirektiv som tillämpas för den.4. EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE FÖR KOMPONENT4.1 Utöver de märkningar som hänvisas till i punkt 2.1 skall alla dimbaklyktor som överensstämmer med den typ som har godkänts enligt detta direktiv bära ett EG-typgodkännandemärke för komponent.4.2 Detta märke skall innehålla4.2.1 en rektangel som omger bokstaven "e" följt av de enskilda nummer eller bokstäver för den medlemsstat som har beviljat typgodkännande,1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna5 för Sverige6 för Belgien9 för Spanien11 för Förenade kungariket12 för Österrike13 för Luxemburg17 för Finland18 för Danmark21 för Portugal23 för GreklandIRL för Irland,4.2.2 i närheten av rektangeln det "grundläggande godkännandenummer" som finns i avsnitt 4 i det typgodkännandenummer som hänförs till i bilaga VII till direktiv 70/156/EEG, föregånget av de två siffror vilka anger det sekvensnummer som tilldelats den senaste större tekniska ändringen i direktiv 77/538/EEG den dag som EG-typgodkännande beviljades. I detta direktiv är sekvensnumret 00,4.2.3 en ytterligare symbol som består av bokstaven "F".4.3 EG-typgodkännandemärket för komponent skall fästas på ljusets lyktglas, eller en av lyktglasen, på sådant sätt att det är tydligt läsbart och oförstörbart även när ljusen sitter fast på fordonet.4.4 Exempel på EG-typgodkännandemärke för komponent ges i figur 1 i tillägg 3.4.5 Där ett nummer för EG-typgodkännande för komponent ges ut, enligt punkt 3.4 ovan, för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som innehåller dimbaklyktor och andra ljus kan ett EG-typgodkännandemärke fästas, som består av4.5.1 en rektangel som omger bokstaven "e" följt av de enskilda nummer eller bokstäver för den medlemsstat som har beviljat typgodkännande (se punkt 4.2.1),4.5.2 det grundläggande godkännandenumret (se punkt 4.2.2, första halvan av meningen),4.5.3 om nödvändigt, den begärda pilen, såvida den är avsedd för ljusaggregatet i sin helhet.4.6 Detta märke kan placeras var som helst på de ljus som är grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda, förutsatt att4.6.1 det är synligt när ljusen har installerats,4.6.2 inga ljusöverförande komponenter i de grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljusen kan tas bort utan att godkännandemärket samtidigt tas bort.4.7 Identifikationssymbolen skall för var och en av ljusen som motsvarar varje direktiv enligt vilka EG-typgodkännande för komponent beviljades, tillsammans med sekvensnumret (se punkt 4.2.2, andra halvan av meningen) och, där det är nödvändigt, bokstaven "D" och den begärda pilen vara markerade4.7.1 endera på den lämpliga ljusalstrande ytan,4.7.2 eller i en grupp på ett sådant sätt att varje av de grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljusen tydligt kan identifieras.4.8 Måtten för detta märkes komponenter skall inte understiga de minsta mått som anges för enskilda märken i de olika direktiven enligt vilka EG-typgodkännande för komponent beviljades.4.9 Exempel på ett EG-typgodkännandemärke för komponent för ett ljus som är grupperat, kombinerat eller ömsesidigt inbyggt med andra ljus ges i figur 2 i tillägg 3.5. TYPÄNDRINGAR ELLER ÄNDRINGAR I GODKÄNNANDEN5.1 För ändringar i den typ som har godkänts enligt detta direktiv skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG tillämpas.6. ÖVERENSSTÄMMELSE I PRODUKTION6.1 En allmän regel är att åtgärder för att tillförsäkra överensstämmelse i produktion skall vidtas i enlighet med de bestämmelser som redovisas i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG.6.2 Varje dimbaklykta skall uppfylla de fotometriska villkor som beskrivs i punkterna 6 och 9(1). Likväl, då en dimbaklykta väljs slumpvis från en serieproduktion, skall kraven på den minsta ljusstyrka som alstras (uppmätt med ett standardljus som hänvisas till i punkt 7(2)) begränsas till 80 % av det minsta värde som specificeras i punkt 6(3).(1) I det dokument som hänvisas till i punkt 1 i bilaga II till detta direktiv.(2) I det dokument som hänvisas till i punkt 1 i bilaga II till detta direktiv.(3) I det dokument som hänvisas till i punkt 1 i bilaga II till detta direktiv.Tillägg 1>PIC FILE= "L_1999097SV.000702.EPS">>PIC FILE= "L_1999097SV.000801.EPS">Tillägg 2>PIC FILE= "L_1999097SV.000902.EPS">>PIC FILE= "L_1999097SV.001001.EPS">Tilläg 3EXEMPEL PÅ EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE FÖR KOMPONENTFigur 1>PIC FILE= "L_1999097SV.001102.EPS">Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en dimbaklykta, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt detta direktiv (00) under det grundläggande godkännandenumret 1471.Figur 2Förenklad märkning av grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus när två eller fler ljus är delar av ett och samma aggregat(De vertikala och horisontella linjerna schemalägger formen av ljussignalanordningen. Dessa tillhör inte typgodkännandemärket)MODELL A>PIC FILE= "L_1999097SV.001103.EPS">MODELL B>PIC FILE= "L_1999097SV.001201.EPS">MODELL C>PIC FILE= "L_1999097SV.001202.EPS">Anmärkning:De tre exemplen på godkännandemärken, modellerna A, B och C, representerar tre varianter av märkning för en belysnings- och ljussignalanordning när två eller ljus är delar av en och samma enhet av grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus. Dessa godkännandemärken visar att anordningen godkändes i Tyskland (e1) under der grundläggande godkännandenumret 1712 och består aven reflektionsanordning av klass 1A godkänd i enlighet med rådets direktiv 76/757/EEG, sekvensnummer 02,en bakre blinkers av kategori 2a godkänt i enlighet med rådets direktiv 76/759/EEG, sekvensnummer 01,ett rött bakre positionsljus (R) godkänt i enlighet med bilaga II till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 02,ett bakre dimljus (F) godkänt i enlighet med rådets direktiv 77/538/EEG, sekvensnummer 00,en backningsstrålkastare (AR) godkänd i enlighet med rådets direktiv 77/539/EEG, sekvensnummer 00,ett bromsljus med två ljusstyrkenivåer (S2) godkänt i enlighet med bilaga II till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 02,en belysning för bakre registreringsskylt (L) godkänd i enlighet med direktiv 76/760/EEG, sekvensnummer 00.BILAGA IITEKNISKA KRAV1. De tekniska kraven är de som redovisas i punkterna 1, 5-9, och bilaga 3 till förordning nr 38 utfärdad av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, som består av en konsolidering av följande dokument:- förordningen i originalform (00)(1);- tilläggl 1 till förordning nr 38(2);- tillägg 2 och 3 till förordning nr 38 inklusive ändringar(3);- tillägg 4 till förordning nr 38(4);- tillägg 5 till förordning nr 38(5),förutom att1.1 där hänvisning görs till "förordning nr 48" skall detta tydas som "direktiv 76/756/EEG",1.2 där hänvisning görs till "förordning nr 37" skall detta tydas som "bilaga VII till direktiv 76/761/EEG".(1)>Plats för tabell>(2)>Plats för tabell>(3)>Plats för tabell>(4)>Plats för tabell>(5) TRANS/WP.29/524."


Avis juridique important

|

31996L0063

Kommissionens direktiv 96/63/EG av den 30 september 1996 om ändring av rådets direktiv 76/432/EEG om bromsutrustning på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 253 , 05/10/1996 s. 0013 - 0014

KOMMISSIONENS DIREKTIV 96/63/EG av den 30 september 1996 om ändring av rådets direktiv 76/432/EEG om bromsutrustning på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100 a i detta,med beaktande av rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (1), senast ändrat genom direktiv 88/297/EEG (2), särskilt artiklarna 12 och 13 i detta, ochmed beaktande av följande:Bromsprovningstestet kan förbättras genom att medelretardationen ersätts med en formel som anger bromssträckan som en funktion av hastigheten. Denna ändring kommer att följas av ytterligare ändringar i syfte att öka säkerheten för traktorer och de element som berör deras användning.Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till tekniska framsteg, som upprättades i direktiv 74/150/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga I och II som är bilagor till rådets direktiv 76/432/EEG (3) ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Från och med den 1 oktober 1997 får medlemsstaterna inte- vägra att bevilja EG-typgodkännande eller ett sådant dokument som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 74/150/EEG eller nationellt typgodkännande för en traktortyp, eller- förbjuda registering, försäljning eller ibruktagande av traktorerav skäl som hänför sig till bromsutrustningen, om traktorerna uppfyller kraven i direktiv 76/432/EEG, ändrat genom detta direktiv.2. Från och med den 1 mars 1998 får medlemsstaterna- inte längre bevilja EG-typgodkännande eller ett sådant dokument som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 74/150/EEG, och- får vägra att bevilja nationellt typgodkännandeför en traktortyp av skäl som hänför sig till bromsutrustningen, om kraven i direktiv 76/432/EEG, ändrat genom detta direktiv, inte är uppfyllda.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 oktober 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 september 1996.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 84, 28.3.1974, s. 10.(2) EGT nr L 126, 20.5.1988, s. 52.(3) EGT nr L 122, 8.5.1976, s. 1.BILAGA Direktiv 76/432/EEG skall ändras på följande sätt:1. I bilaga I punkt 4.2.6 skall i slutet av första stycket följande mening läggas till:"När i normala fall mer än en axel bromsas kan en axel kopplas från, under förutsättning att denna axel vid ansättning av färdbromsen återkopplas automatiskt. När återkopplingsmekanismen inte fungerar, skall återkopplingen ske automatiskt."2. Bilaga II skall ändras på följande sätt:- I punkt 1.1.1 skall den första meningen ersättas med följande:"Färdbromsutrustningens effektivitet grundar sig på bromsavståndet som beräknas enligt formeln i punkt 2.1.1.1."- Punkt 1.2.2.2 utgår.- Punkt 2.1.1.1 skall ändras på följande sätt:"2.1.1.1 under typ 0-provningsförhållanden uppnå en stoppsträcka som beräknas på följande sätt:smax ≤0,15 V + >NUM>V² >DEN>116där:V är den högsta konstruktiva hastigheten uttryckt i km/tim ochsmax är den maximala stoppsträckan uttryckt i meter,".


Avis juridique important

|

31989L0109

Rådets direktiv 89/109/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 040 , 11/02/1989 s. 0038 - 0044 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0207  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0207

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel (89/109/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag,i samarbete med Europaparlamentet(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv 76/893/EEG av den 23 november 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel(3), senast ändrat genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal(4), har ändrats i avsevärd grad vid ett antal tillfällen; i samband med att nya ändringar skall göras i detta direktiv, bör tillfället begagnas att konsolidera bestämmelserna i de nu gällande relevanta texterna i avsikt att säkerställa juridisk klarhet.Grunden för antagandet av direktiv 76/893/EEG var att de dåvarande skillnaderna mellan de nationella lagstiftningarna rörande de nyssnämnda materialen och produkterna hindrade deras fria rörlighet och kunde skapa ojämlika konkurrensförhållanden och kunde därmed direkt inverka på upprättandet av en väl fungerande gemensam marknad.Om fri rörlighet för de nämnda materialen och produkterna skulle uppnås var det nödvändigt att närma dessa lagstiftningar till varandra i första hand under hänsynstagande till kraven på att skydda människors hälsa, men också till ekonomiska och teknologiska behov inom de gränser som var nödvändiga för skydd av människors hälsa.Den valda metoden gick i första hand ut på att i ett ramdirektiv fastställa allmänna principer med stöd av vilka man senare med hjälp av särdirektiv kunde ta bort rättsliga skillnader mellan vissa grupper av varor och produkter; denna metod har visat sig ändamålsenlig och bör därför behållas.Täckande ämnen eller ämnen i beläggningar som helt eller delvis utgör en del av livsmedel, kan inte anses vara enbart i kontakt med dessa livsmedel; i detta fall måste hänsyn tas till en eventuell direkt konsumtion; reglerna i detta direktiv är därför inte tillämpliga under sådana förhållanden.Den grundläggande principen för detta direktiv bör vara att varje material eller produkt som antingen är avsett att komma i kontakt med livsmedel eller som till följd av sitt ändamål kommer i direkt eller indirekt kontakt med livsmedel, måste vara tillräckligt stabilt för att inte överföra sådana mängder ämnen till livsmedlen som skulle kunna utgöra en fara för människors hälsa eller medföra en oacceptabel förändring av livsmedlens sammansättning eller en försämring av deras sensoriska egenskaper.Det kan för att uppnå detta mål visa sig nödvändigt att fastställa olika typer av begränsningar som kan användas var för sig eller tillsammans; det är lämpligt att i särdirektiv behålla de begränsningar som är bäst ägnade att leda till det önskade målet med hänsyn till de teknologiska egenskaper som är utmärkande för varje grupp material och produkter.För att tillåta det angivna bruket av material och produkter bör föreskrifter om lämplig märkning meddelas; metoderna för sådan märkning kan variera beroende på användaren.Detta direktiv gäller inte märkning av varor som på grund av sitt sätt att reagera i närvaro av livsmedel inte får vara avsedda att komma i kontakt med eller vara i kontakt med livsmedel.Utarbetandet av särdirektiv för att genomföra grundprinciperna och ändringar i dessa direktiv är verkställighetsåtgärder av teknisk natur; för att förenkla och påskynda förfarandet bör det anförtros kommissionen att besluta om dessa åtgärder.Vetenskapliga livsmedelskommittén, som bildats genom kommissionens beslut 74/234/EEG(5), bör höras innan bestämmelser som kan påverka människors hälsa antas genom särdirektiv.Det är önskvärt att det i samtliga fall då rådet bemyndigar kommissionen att genomföra regler om livsmedel, skapas bestämmelser för ett förfarande som gör det möjligt för medlemsstaterna och kommissionen att nära samarbeta inom Ständiga livsmedelskommittén, som bildats genom rådets beslut 69/414/EEG(6).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv är tillämpligt på material och produkter, som i färdigt skick är avsedda att komma i kontakt med livsmedel eller som bringas i kontakt med livsmedel och som är avsedda för detta ändamål, härefter benämnda "material och produkter".Täckande ämnen eller ämnen i beläggningar, till exempel ämnen som täcker ost, beredda köttvaror eller frukt och som utgör en del av livsmedlen och som kan konsumeras tillsammans med dessa livsmedel, skall inte omfattas av detta direktiv.2. Detta direktiv är tillämpligt på material och produkter som är i kontakt med dricksvatten. Det skall emellertid inte gälla för fast installerade allmänna eller privata utrustningar för vattenförsörjning.3. Detta direktiv är inte tillämpligt på antikviteter.Artikel 2 Material och produkter skall vara tillverkade med sådana metoder att de under normala eller förutsebara användningsförhållanden inte överför sina beståndsdelar till livsmedel i sådana kvantiteter som skulle kunna- utgöra en fara för människors hälsa,- medföra en oacceptabel förändring av livsmedlens sammansättning eller en försämring av deras sensoriska egenskaper.Artikel 3 1. De grupper av material och produkter som anges i bilaga 1 och, i förekommande fall kombinationer av dessa material och produkter, skall omfattas av särdirektiv.2. Särdirektiven, inklusive ändringar av gällande särdirektiv skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8.3. Särdirektiven får innehållaa) en lista över de ämnen som det är tillåtet att använda (positivlista); ämnen som inte är upptagna i listan får inte användas,b) renhetsstandarder för sådana ämnen,c) speciella användningsvillkor för dessa ämnen eller de material och ämnen som de används i,d) särskilda gränser för migration av vissa beståndsdelar eller grupper av beståndsdelar till eller på livsmedel,e) en generell gräns för migration av beståndsdelar till livsmedel,f) vid behov, bestämmelser som syftar till att skydda människors hälsa mot risker som skulle kunna uppstå när munnen kommer i beröring med material och produkter,g) andra regler för att säkerställa att artikel 2 följs,h) de grundläggande regler som är nödvändiga för att kontrollera att bestämmelserna i d-g följs,i) de närmare regler om provtagning och analysmetoder som behövs för att kontrollera att bestämmelserna i a-g följs.Bestämmelser som kan påverka människors hälsa skall antas efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén. De måste uppfylla de kriterier som anges i bilaga 2.Artikel 4 1. Utan hinder av artikel 3, får en medlemsstat i de fall en lista över ämnen utarbetats i enlighet med punkt 3 a i denna artikel, inom sitt territorium godkänna användning av ett ämne som inte omfattas av listan, under förutsättning att följande villkor uppfylls:a) Godkännandet skall vara begränsat till en period av högst två år.b) Medlemsstaten skall offentligt kontrollera material och produkter som tillverkats av ett ämne vars användning den har godkänt.c) Material och produkter som har tillverkats på detta sätt skall vara försedda med en tydlig markering som skall bestämmas i beslutet om godkännandet.2. Medlemsstaten skall till de andra medlemsstaterna och till kommissionen översända texten till varje godkännande som utfärdats i enlighet med punkt 1 inom två månader från den dag då beslutet om godkännandet börjar gälla.3. Före utgången av den tvåårsperiod som anges i punkt 1 a får medlemsstaten hos kommissionen begära att få det ämne som fått nationellt godkännande enligt punkt 1 i denna artikel upptaget på den lista som avses i artikel 3.3 a. Medlemsstaten skall samtidigt bifoga dokument som anger de skäl som enligt medlemsstaten motiverar att ämnet tas upp på listan samt ange de användningsområden som ämnet är avsett för.På grundval av information om människors hälsa och efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén samt i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 9, skall inom 18 månader från det att denna begäran lämnades in ett beslut fattas i frågan om det aktuella ämnet får tas upp på den lista som avses i artikel 3 a, eller om det nationella godkännandet bör upphävas. Om bestämmelser i enlighet med artikel 3.3 b-d visar sig nödvändiga, skall dessa antas enligt samma förfarande. Utan hinder av punkt 1 a i denna artikel, skall det nationella godkännandet fortsätta att gälla tills ett beslut har fattats i frågan om ämnet skall tas upp på listan.Om det i enlighet med föregående stycke skulle beslutas att det nationella godkännandet bör upphävas, skall detta beslut gälla varje annat nationellt godkännande i fråga om det aktuella ämnet. Beslutet får innehålla att förbudet mot att använda detta ämne skall omfatta även annan användning än den som anges i begäran om att ämnet skall tas upp på listan.Artikel 5 1. Om en medlemsstat, som en följd av ny information eller genom att befintlig information omvärderats efter det att något av särdirektiven antogs, på goda grunder konstaterar att användningen av material eller produkter utgör en fara för människors hälsa, trots att den följer det relevanta särdirektivet, får denna medlemsstat tillfälligt förbjuda eller begränsa tillämpningen av de aktuella bestämmelserna inom sitt territorium. Medlemsstaten skall omedelbart underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta och ange skälen för sitt beslut.2. Kommissionen skall så snart som möjligt inom Ständiga livsmedelskommittén undersöka de skäl som anförts av den medlemsstat som avses i punkt 1 och utan dröjsmål avge sitt yttrande och vidta lämpliga åtgärder.3. Om kommissionen anser att ändringar i de aktuella särdirektiven är nödvändiga för att komma till rätta med de svårigheter som nämns i punkt 1 och för att säkerställa skyddet av människors hälsa, skall den inleda det förfarande som fastställs i artikel 9 i syfte att anta dessa ändringar; den medlemsstat som har beslutat om skyddsåtgärder får i så fall behålla dessa tills ändringarna har antagits.Artikel 6 1. Utan att det påverkar tillämpningen av de undantag som följer av särdirektiven skall material och produkter, som inte redan är i kontakt med livsmedel när de släpps ut på marknaden, åtföljas av följande:a) - Orden "till livsmedel",- eller en särskild uppgift om deras användning, såsom kaffebryggare, vinflaska, soppsked,- eller en symbol som beslutats i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 9.b) I förekommande fall de speciella villkor som skall iakttas när de används.c) Beträffande tillverkare eller förädlare eller för säljare som är etablerade inom gemenskapen- antingen namnet eller firmanamnet och adressen eller uppgift om var företaget är registrerat,- eller det registrerade varumärket.2. De uppgifter som räknas upp i punkt 1 måste vara välsynliga, lättlästa och beständiga.a) I detaljhandelsledet- på materialen och produkterna eller på förpackningen,- eller på etiketter som är anbringade på materialen och produkterna eller på deras förpackning,- eller på en skylt i omedelbar närhet av materialen och produkterna och som är klart synlig för köpare. I det fall som nämns i punkt 1 c skall den senare möjligheten dock endast stå till buds, om dessa uppgifter eller en etikett med dessa uppgifter av tekniska skäl inte kan fästas på de nämnda materialen och produkterna, vare sig vid tillverkningen eller saluförandet.b) Vid saluförande på annat sätt än genom detaljhandeln- på medföljande dokument,- på etiketter eller förpackning,- eller på själva materialen och produkterna.3. De uppgifter som föreskrivs i punkt 1 a skall dock inte vara obligatoriska för material och produkter som med hänsyn till deras beskaffenhet uppenbart är avsedda att komma i kontakt med livsmedel.4. De uppgifter som föreskrivs i punkt 1 a och b skall bara gälla för material och produkter som är i överensstämmelsea) med de kriterier som fastställts i artikel 2,b) med särdirektiven, eller om sådana direktiv saknas, med de nationella bestämmelserna.5. I särdirektiven skall det fastställas att sådana material och produkter skall åtföljas av en skriftlig deklaration som bekräftar att de är i överensstämmelse med de regler som gäller för dem.Om särdirektiv saknas får medlemsstaterna behålla gällande bestämmelser eller anta bestämmelser med detta innehåll.6. Medlemsstater skall se till att försäljning i detaljhandeln av material och produkter förbjuds, om de uppgifter som krävs enligt punkt 1 a och b inte är avfattade på ett språk som köpare lätt kan förstå, såvida inte köparen informeras på andra sätt. Denna bestämmelse skall inte hindra att sådana uppgifter förekommer på flera språk.Artikel 7 1. Medlemsstaterna får inte på grund av sammansättning, sätt att uppträda i närvaro av livsmedel eller märkning förbjuda eller begränsa vare sig handel med eller användning av material och produkter som följer detta direktiv eller särdirektiven.2. Punkt 1 skall inte inverka på nationella bestämmelser som är tillämpliga om särdirektiv saknas.Artikel 8 Ändringar i gällande särdirektiv som görs för att bringa dessa i överensstämmelse med detta direktiv, skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 9.Artikel 9 1. I de fall förfarandet i denna artikel skall följas, skall ordföranden hänskjuta frågan till Ständiga livsmedelskommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av kommittén.b) Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 10 1. Direktiv 76/893/EEG skall upphöra att gälla med omedelbar verkan.2. Hänvisningar till det under punkt 1 upphävda direktivet skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv.Hänvisningar till artiklarna i det upphävda direktivet skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga 3.Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta. De vidtagna åtgärderna skall- senast 18 månader efter anmälan(7) tillåta handel med och användning av material och produkter som följer detta direktiv, med beaktande av tillämpningen av nationella bestämmelser som i brist på särdirektiv gäller för vissa grupper av material och produkter, och- senast 36 månader efter anmälan förbjuda handel med och användning av material och produkter som inte följer detta direktiv.2. Punkt 1 skall inte inverka på de nationella bestämmelser som i brist på särdirektiv gäller för vissa grupper av material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel.Artikel 12 Detta direktiv skall inte gälla material och produkter som är avsedda för export utanför gemenskapen.Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1988.På rådets vägnarV. PAPANDREOUOrdförande(1) EGT nr C 99, 13.4.1987, s. 65 och EGT nr C 12, 16.1.1989.(2) EGT nr C 328, 22.12.1986, s. 5.(3) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 19.(4) EGT nr L 302, 15.11.1985, s. 216.(5) EGT nr L 136, 20.5.1974, s. 1.(6) EGT nr L 291, 19.11.1969, s. 9.(7) Detta direktiv anmäldes hos medlemsländerna den 10 januari 1989.BILAGA 1 Lista över de grupper av material och produkter som omfattas av särdirektiv Plaster, inklusive lack och ytskiktRegenererad cellulosaElastomerer och gummiPapper och kartongKeramikGlasMetaller och legeringarTrä, inklusive korkTextilvarorParaffin och mikrovaxerBILAGA 2 Hälsokriterier som skall tillämpas när särdirektiv utarbetas 1. I förekommande fall skall positivlistor upprättas över ämnen som får ingå i material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Frågan om ett ämne kan godkännas för att ingå i en positivlista skall avgöras med hänsyn både till den kvantitet av ämnet som kan förväntas migrera till livsmedel och till ämnets giftighet.2. Ett ämne skall tas upp på en positivlista endast om ämnet under normal eller förutsebar användning av ett material eller en produkt som den utgör en del av, inte kan förväntas migrera till livsmedel i en kvantitet som kan utgöra en risk för människors hälsa.3. För vissa material kan det vara olämpligt att upprätta en positivlista, eftersom en sådan lista inte skulle innebära någon påtaglig fördel från hälsoskyddssynpunkt. I sådana fall skall varje ämne, för vilket särskilda gränsvärden för migration måste fastställas, identifieras för att hindra att dessa ämnen överförs till livsmedel i sådana kvantiteter att de innebär en hälsofara. De kriterier som anges i punkt 1 och 2 skall gälla även för dessa ämnen.4. Alla ämnen skall fortlöpande hållas under tillsyn och bedömas på nytt närhelst detta motiveras genom nytillkommen vetenskaplig information eller av att befintligt vetenskapligt material omvärderas.5. Om ett acceptabelt eller tolerabelt dagligt intag är fastställt för ett visst ämne, skall behovet av att fastställa ett särskilt gränsvärde för migration övervägas, i syfte att se till att denna dos inte överskrids. När ett sådant särskilt gränsvärde fastställs för ett ämne, skall vederbörlig hänsyn tas till andra möjligheter att utsättas för detta ämne.6. I vissa fall är ett särskilt gränsvärde för migration för ett ämne kanske inte det mest effektiva sättet för att skydda människors hälsa. I dessa fall skall behovet att skydda människors hälsa väga tyngst när lämpliga åtgärder skall bestämmas.BILAGA 3 JÄMFÖRELSETABELL >Plats för tabell>