Avis juridique important

|

32001L0096

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/96/EG av den 4 december 2001 om fastställande av harmoniserade krav och förfaranden för säker lastning och lossning av bulkfartyg (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 013 , 16/01/2002 s. 0009 - 0020

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/96/EGav den 4 december 2001om fastställande av harmoniserade krav och förfaranden för säker lastning och lossning av bulkfartyg(Text av betydelse för EES)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,(1)med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,(2)efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3),och av följande skäl:(1) Med hänsyn till det stora antalet sjöolyckor där bulkfartyg har varit inblandade och där människoliv har krävts bör ytterligare åtgärder vidtas inom ramen för den gemensamma transportpolitiken för att öka säkerheten vid sjötransporter.(2) Bedömningar av orsakerna till haverier med bulkfartyg visar att lastning och lossning av fasta bulklaster, om sådan inte utförs på rätt sätt, kan bidra till förlusten av bulkfartyg, antingen genom att fartygskonstruktionen överbelastas eller genom mekaniska skador på bärande delar i lastrummen. Säkerheten hos bulkfartygen kan förbättras genom att åtgärder vidtas som syftar till att minska risken för skador på konstruktionen och haverier till följd av olämpliga lastnings- och lossningsförfaranden.(3) På internationell nivå har Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) genom ett antal resolutioner antagit rekommendationer om säkerheten hos bulkfartyg där aspekter tas upp som rör gränssnittet mellan fartyg och hamn i allmänhet och lastning och lossning i synnerhet.(4) Genom sin resolution A.862(20) antog IMO en kod för säker lastning och lossning av bulkfartyg (BLU-koden) och uppmanade signatärstaterna att börja tillämpa denna kod snarast möjligt samt att informera IMO om fall där koden inte efterlevs. I denna resolution uppmanade IMO vidare de signatärstater inom vilkas territorium det finns terminaler för lastning och lossning av fasta bulklaster att införa lagstiftning som innebär att ett antal grundprinciper som är nödvändiga för denna kods genomförande kan verkställas.(5) Lastnings- och lossningsförfarandenas inverkan på bulkfartygens säkerhet är, med tanke på torrbulkfartygens globala handelsrutter, av gränsöverskridande betydelse. Åtgärder för att förebygga att bulkfartyg förliser till följd av olämplig lastning och lossning bör därför lämpligen utarbetas på gemenskapsnivå genom att harmoniserade krav och förfaranden fastställs för att genomföra rekommendationerna i IMO:s resolution A.862(20) och BLU-koden.(6) Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget utgör ett direktiv den lämpliga rättsliga formen, eftersom det ger medlemsstaterna en ram för enhetlig och obligatorisk tillämpning av kraven och förfarandena för säker lastning och lossning av bulkfartyg, samtidigt som varje medlemsstat själv får besluta vilka genomförandemetoder som bäst passar deras nationella regelverk. I enlighet med proportionalitetsprincipen går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att de eftersträvade målen skall kunna uppnås.(7) Säkerheten för bulkfartygen och deras besättningar ökas genom att riskerna för olämplig lastning och lossning vid terminaler för torra bulklaster minskas. Detta kan åstadkommas genom fastställande av harmoniserade förfaranden för samarbete och kommunikation mellan fartyget och terminalen samt genom uppställande av lämplighetskrav för fartyg och terminaler.(8) Om säkerheten skall kunna förbättras hos bulkfartyg och snedvridning av konkurrensen undvikas måste de harmoniserade förfarandena och lämplighetskriterierna vara tillämpliga på alla bulkfartyg, oberoende av vilken flagg de för, samt på alla terminaler i gemenskapen som dessa fartyg under normala förhållanden anlöper för att lasta eller lossa fasta bulklaster.(9) Bulkfartyg som anlöper terminaler för att lasta eller lossa fasta bulklaster bör lämpa sig för detta syfte. Likaså bör även terminalerna lämpa sig för att ta emot och lasta eller lossa anlöpande bulkfartyg. För dessa ändamål har lämplighetskriterier fastställts i BLU-koden.(10) För att förbättra samarbetet och kommunikationen med fartygets befälhavare i frågor som rör lastning och lossning av fasta bulklaster bör terminalerna utse en terminalrepresentant som inom terminalen är ansvarig för detta samt tillhandahålla befälhavarna informationsbroschyrer om terminalens och hamnens krav. Om detta finns det bestämmelser i BLU-koden.(11) Ett kvalitetssäkringssystem som utvecklas, genomförs och underhålls av terminalerna skulle säkerställa att samarbets- och kommunikationsförfaranden samt terminalens faktiska lastning och lossning planeras och verkställs enligt harmoniserade ramar som är internationellt erkända och kontrollerbara. Med tanke på dess internationella erkännande bör kvalitetssäkringssystemet överensstämma med standarden ISO 9000, som antagits av Internationella standardiseringsorganisationen. För att ge nya terminaler tillräcklig tid för erhållande av tillämplig certifiering, är det viktigt att se till att de kan få ett temporärt tillstånd för att bedriva verksamhet under en begränsad tidsperiod.(12) För att säkerställa att lastningen och lossningen förbereds noga, omfattas av en överenskommelse och genomförs på ett sådant sätt att det undviks att fartygets säkerhet sätts i fara, bör befälhavarens och terminalrepresentantens ansvarsområden fastställas. Tillämpliga bestämmelser för detta finns i 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (1974 års SOLAS-konvention), IMO:s resolution A.862(20) och BLU-koden. I samma syfte kan förfaranden för att förbereda, komma överens om och genomföra lastningen eller lossningen grunda sig på dessa internationella instrument.(13) I gemenskapens allmänna intresse att hindra undermåliga fartyg från att anlöpa dess hamnar bör terminalrepresentanten anmäla påtagliga brister ombord på ett bulkfartyg som kan hota säkerheten vid lastning eller lossning av fartyget.(14) De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna måste hindra eller stoppa lastningen eller lossningen om de får tydliga indikationer på att ett fartygs eller dess besättnings säkerhet är hotad till följd av lasthanteringen. För att upprätthålla säkerheten bör dessa myndigheter också ingripa vid tvister mellan befälhavaren och terminalrepresentanten om tillämpningen av dessa förfaranden. De behöriga myndigheternas agerande i säkerhetssammanhang skall inte vara beroende av kommersiella intressen med anknytning till terminalerna.(15) Det är nödvändigt att fastställa förfaranden i syfte att rapportera skador på fartyg som uppstår vid lastning eller lossning till de relevanta organen, såsom berörda klassificeringssällskap, samt i syfte att vid behov reparera sådana skador. Om sådana skador kan hota fartygets säkerhet eller sjövärdighet, bör beslut om reparationer och huruvida dessa är brådskande fattas av hamnstatskontrollmyndigheterna i samråd med flaggstatens administration. För den tekniska expertis som krävs för att fatta detta beslut bör myndigheterna ha rätt att anlita en erkänd organisation för att inspektera skadan och ge råd om huruvida det är nödvändigt att reparera fartyget.(16) Tillämpningen av detta direktiv bör förbättras genom effektiv övervakning och effektiva kontrollförfaranden i medlemsstaterna. Genom att resultaten av denna övervakning rapporteras erhålls värdefull information om effektiviteten hos de harmoniserade krav och förfaranden som fastställs i detta direktiv.(17) I IMO:s resolution A.797(19) av den 23 november 1995 om säkerheten hos fartyg som transporterar fasta bulklaster finns en begäran om att hamnstaternas myndigheter skall inkomma med en bekräftelse på att terminaler avsedda för lastning och lossning av fasta bulklaster uppfyller IMO:s koder och rekommendationer om samarbetet mellan fartyg och hamn. Genom att anmäla antagandet av detta direktiv till IMO ger gemenskapen ett adekvat svar på denna begäran och sänder en tydlig signal till det internationella sjöfartssamfundet att gemenskapen åtar sig att stödja de internationella insatserna för att öka säkerheten vid lastning och lossning av bulkfartyg.(18) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(4).(19) Vissa bestämmelser i detta direktiv bör kunna ändras i enlighet med det förfarandet så att de anpassas till internationella instrument och gemenskapsinstrument som antas, ändras eller träder i kraft efter det att detta direktiv har trätt i kraft och för genomförandet av de förfaranden som föreskrivs i detta direktiv, utan att dess tillämpningsområde utökas.(20) Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(5) och dess relevanta särdirektiv är tillämpliga på arbete som rör lastning och lossning av bulkfartyg.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att öka säkerheten hos bulkfartyg som anlöper hamnterminaler i medlemsstaterna för att lasta eller lossa fasta bulklaster, genom att minska riskerna för överbelastning och fysiska skador på fartygets konstruktion i samband med lastning eller lossning. Detta skall åstadkommas genom fastställande av1. harmoniserade lämplighetskrav för dessa fartyg och terminaler, och2. harmoniserade förfaranden för samarbete och kommunikation mellan dessa fartyg och terminaler.Artikel 2TillämpningsområdeDetta direktiv omfattar1. alla bulkfartyg, oberoende av vilken flagg de för, som anlöper en terminal för att lasta eller lossa fasta bulklaster, och2. alla terminaler i medlemsstaterna som anlöps av bulkfartyg som faller inom tillämpningsområdet för detta direktiv.Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i regel VI/7 i 1974 års SOLAS-konvention skall detta direktiv inte tillämpas på anläggningar som endast i undantagsfall används för lastning och lossning av torr last i bulk i eller ur bulkfartyg och skall heller inte tillämpas i de fall där lastning och lossning endast sker med det berörda bulkfartygets egen utrustning.Artikel 3DefinitionerI detta direktiv och i dess bilagor används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1. internationella konventioner: de konventioner som är i kraft den 4 december 2001 och som anges i artikel 2.1 i rådets direktiv 95/21/EG(6),2. 1974 års SOLAS-konvention: den internationella konventionen om säkerheten för människoliv till sjöss samt därtill hörande protokoll och ändringar som gäller den 4 december 2001,3. BLU-koden: koden för säker lastning och lossning av bulkfartyg (Code of Practice for the Safe Loading and Unloading of Bulk Carriers) såsom den återges i bilagan till IMO:s resolution A.862(20), som antogs av dess generalförsamling den 27 november 1997, i dess lydelse den 4 december 2001,4. bulkfartyg: ett fartyg enligt definitionen i regel IX/1.6 i 1974 års SOLAS-konvention och tolkningen i resolution nr 6 från 1997 års SOLAS-konferens, det vill säga- ett fartyg som är byggt med enkelt däck, toppvingtankar och hoppertankar i lastrummen, och som huvudsakligen är avsett att frakta torra laster i bulk, eller- ett malmfartyg, det vill säga ett havsgående fartyg med enkelt däck med två längsgående skott och dubbel botten i hela lastlådan, och som är avsett att frakta malm endast i de mellersta lastrummen, eller- ett kombinationsfartyg enligt definitionen i regel II-2/3.27 i 1974 års SOLAS-konvention.5. torr last i bulk eller fast bulklast: fast bulklast enligt definitionen i regel XII/1.4 i 1974 års SOLAS-konvention, med undantag av spannmål,6. spannmål: spannmål enligt definitionen i regel VI/8.2 i 1974 års SOLAS-konvention,7. terminal: varje fast, flytande eller rörlig anläggning som är utrustad och används för att lasta eller lossa torr last i bulk i eller ur bulkfartyg,8. terminaloperatör: ägaren av en terminal eller varje organisation eller person till vilken ägaren har överlämnat ansvaret för den lastning eller lossning av ett enskilt bulkfartyg som utförs vid terminalen,9. terminalrepresentant: varje person som utsetts av terminaloperatören, och som har det övergripande ansvaret för och rätten att kontrollera förberedelsen, utförandet och avslutandet av lastning eller lossning vid terminalen av ett enskilt bulkfartyg,10. befälhavare: den person som för befäl på ett bulkfartyg, eller ett annat fartygsbefäl som befälhavaren utsett att ansvara för lastning eller lossning,11. erkänd organisation: en organisation som erkänts i enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 94/57/EG(7),12. flaggstatens administration: de behöriga myndigheterna i den stat vars flagg bulkfartyget har rätt att föra,13. hamnstatskontrollmyndighet: den myndighet i en medlemsstat som är bemyndigad att tillämpa inspektionsbestämmelserna i direktiv 95/21/EG,14. behörig myndighet: en nationell, regional eller lokal myndighet i medlemsstaten som enligt den nationella lagstiftningen har befogenhet att tillämpa och verkställa kraven i detta direktiv,15. lastinformation: de upplysningar om lasten som krävs enligt regel VI/2 i 1974 års SOLAS-konvention,16. lastnings- eller lossningsplan: den plan som avses i regel VI/7.3 i 1974 års SOLAS konvention och som har den form som anges i bihang 2 till BLU-koden,17. checklista för säkerheten i gränssnittet mellan fartyg och hamn: den checklista som avses i avsnitt 4 i BLU-koden och som har den form som anges i bihang 3 till BLU-koden,18. deklaration av bulkdensiteten: de upplysningar om lastens bulkdensitet som skall lämnas enligt regel XII/10 i 1974 års SOLAS-konvention.Artikel 4Krav med avseende på bulkfartygens lämplighet ur operativ synvinkelMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att terminaloperatörerna förvissar sig om bulkfartygens lämplighet ur operativ synvinkel för lastning eller lossning av fasta bulklaster genom att kontrollera huruvida de uppfyller bestämmelserna i bilaga I.Artikel 5Lämplighetskrav för terminalerMedlemsstaterna skall förvissa sig om att terminaloperatörerna, beträffande de terminaler som de har ansvar för enligt detta direktiv, säkerställer att1. terminalerna uppfyller bestämmelserna i bilaga II,2. terminalrepresentant(er) utses,3. informationsbroschyrer utarbetas som innehåller terminalens och de behöriga myndigheternas krav samt de upplysningar om hamnen och terminalen som anges i bihang 1 punkt 1.2 till BLU-koden och befälhavaren på bulkfartyg som anlöper terminalen för att lasta eller lossa fasta bulklaster tillhandahålles dessa broschyrer, och4. ett kvalitetssäkringssystem utvecklas, genomförs och uppehålls. Ett sådant kvalitetssäkringssystem skall certifieras enligt standarden ISO 9001:2000 eller en likvärdig standard som minst ställer samma krav som ISO 9001:2000 och kontrolleras enligt riktlinjerna i ISO-standarden 10011:1991 eller en likvärdig standard som ställer samma krav som ISO 10011:1991. Bestämmelserna i direktiv 98/34/EG(8) skall följas i fråga om likvärdig standard.En övergångsperiod på tre år från och med dagen för detta direktivs ikraftträdande skall medges för att inrätta kvalitetssäkringssystemet och ytterligare ett år för att erhålla certifiering av systemet.Artikel 6Temporärt tillståndSåsom ett undantag från kraven i artikel 5.4 får ett temporärt tillstånd med högst tolv månaders giltighet för att bedriva verksamhet utfärdas av den behöriga myndigheten för nyligen inrättade terminaler. Terminalen måste emellertid visa att den har en plan för genomförandet av ett kvalitetssäkringssystem som överensstämmer med standarden ISO 9001:2000 eller en likvärdig standard i enlighet med vad som anges i artikel 5.4.Artikel 7Befälhavares och terminalrepresentanters ansvarMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att följande principer för befälhavares och terminalrepresentanters ansvar iakttas och tillämpas.1. Befälhavarens ansvar:a) Befälhavaren skall alltid ansvara för att det bulkfartyg han för befäl på lastas och lossas på ett säkert sätt.b) Befälhavaren skall i god tid före fartygets beräknade ankomsttid ge terminalen den information som anges i bilaga III.c) Innan någon fast bulklast lastas ombord skall befälhavaren säkerställa att han har fått den lastinformation som krävs enligt regel VI/2.2 i 1974 års SOLAS-konvention och, om så krävs, en bulkdensitetsdeklaration för fast bulklast. Denna information skall anges på ett lastdeklarationsformulär enligt bihang 5 till BLU-koden.d) Innan lasthanteringen påbörjas samt under lastning eller lossning skall befälhavaren fullgöra de förpliktelser som anges i bilaga IV.2. Terminalrepresentantens ansvar:a) När terminalen tar emot fartygets första anmälan om dess beräknade ankomsttid skall terminalrepresentanten lämna befälhavaren de upplysningar som anges i bilaga V.b) Terminalrepresentanten skall försäkra sig om att befälhavaren så tidigt som möjligt har blivit underrättad om innehållet i lastdeklarationsformuläret.c) Terminalrepresentanten skall utan dröjsmål till befälhavaren och hamnstatskontrollmyndigheten anmäla uppenbara brister som han observerat ombord på ett bulkfartyg och som kan äventyra säkerheten vid lastning eller lossning av fasta bulklaster.d) Innan lasthanteringen påbörjas samt under lastning eller lossning skall terminalrepresentanten fullgöra de förpliktelser som anges i bilaga VI.Artikel 8Förfaranden mellan bulkfartyg och terminalerMedlemsstaterna skall säkerställa att följande förfaranden tillämpas vid lastning eller lossning av bulkfartyg med fasta bulklaster:1. Innan fasta bulklaster lastas eller lossas skall befälhavaren och terminalrepresentanten komma överens om en lastnings- eller lossningsplan enligt bestämmelserna i regel VI/7.3 i 1974 års SOLAS-konvention. Lastnings- eller lossningsplanen skall utarbetas i den form som anges i bihang 2 till BLU-koden. Den skall innehålla IMO-numret på det berörda bulkfartyget och befälhavaren och terminalrepresentanten skall bekräfta sin överenskommelse genom att underteckna planen.Varje ändring av planen, som enligt någon av parterna kan beröra fartygets eller besättningens säkerhet, skall utarbetas och godkännas av bägge parterna i form av en reviderad plan.Fartyget och terminalen skall hålla den överenskomna lastnings- eller lossningsplanen och varje överenskommen revidering av denna tillgänglig under sex månader, så att de behöriga myndigheterna kan utföra nödvändig kontroll.2. Innan lastningen eller lossningen påbörjas skall checklistan för säkerheten i gränssnittet mellan fartyg och hamn gemensamt fyllas i och undertecknas av befälhavaren och terminalrepresentanten enligt riktlinjerna i bihang 4 till BLU-koden.3. Fungerande kommunikation mellan fartyget och terminalen skall alltid upprättas och vidmakthållas, så att parterna kan svara på frågor som gäller information om lastnings- eller lossningsprocessen, och för att säkerställa ett omedelbart verkställande om befälhavaren eller terminalrepresentanten beordrar att lastningen eller lossningen skall stoppas.4. Befälhavaren och terminalrepresentanten skall genomföra lastningen eller lossningen enligt den överenskomna planen. Terminalrepresentanten skall ansvara för lastningen eller lossningen av den fasta bulklasten vad beträffar den lastrumsordning, kvantitet och lastnings- eller lossningstakt som anges i planen. Terminalrepresentanten får inte avvika från den överenskomna lastnings- eller lossningsplanen utan att först ha samrått och upprättat en skriftlig överenskommelse med befälhavaren.5. När lastningen eller lossning har avslutats skall befälhavaren och terminalrepresentanten skriftligen bekräfta att lastningen eller lossningen har utförts enligt planen, inklusive varje överenskommen ändring av denna. När det gäller lossning skall denna bekräftelse också inbegripa ett protokoll som anger att lastrummen har tömts och rengjorts på det sätt som befälhavaren kräver samt ange eventuella skador som åsamkats fartyget och reparationer som utförts.Artikel 9De behöriga myndigheternas roll1. Med förbehåll för befälhavarens rättigheter och skyldigheter enligt regel VI/7.7 i 1974 års SOLAS-konvention, skall medlemsstaterna säkerställa att deras behöriga myndigheter hindrar eller stoppar lastningen eller lossningen av fasta bulklaster om de får tydliga indikationer på att fartygets eller besättningens säkerhet skulle vara äventyrad till följd av lastningen eller lossningen.2. I fall då den behöriga myndigheten informeras om att befälhavaren och terminalrepresentanten är oeniga om tillämpningen av de förfaranden som föreskrivs i artikel 8, skall den behöriga myndigheten ingripa om detta krävs för att upprätthålla säkerheten och/eller skydda den marina miljön.Artikel 10Reparationer av skador som uppstått i samband med lastning eller lossning1. Om fartygets konstruktion eller utrustning skadas i samband med lastning eller lossning skall terminalrepresentanten rapportera detta till befälhavaren och skadorna skall, om så krävs, repareras.2. Om skadan skulle kunna försvaga fartygskonstruktionens hållfasthet, minska skrovets vattentäta integritet eller försämra tillförlitligheten hos fartygets väsentliga tekniska system skall flaggstatens administration, eller en organisation som denna erkänner och företräds av, och hamnstatskontrollmyndigheten informeras av terminalrepresentanten och/eller befälhavaren. Ett beslut om huruvida det krävs omedelbar reparation eller om den kan utföras senare skall fattas av hamnstatskontrollmyndigheten med beaktande av det eventuella utlåtandet från flaggstatens administration eller från den organisation som den erkänner och företräds av samt med beaktande av befälhavarens uppfattning. Om omedelbar reparation anses nödvändig skall denna utföras på sådant sätt att befälhavaren och den behöriga myndigheten kan godkänna den innan fartyget lämnar hamnen.3. För att fatta det beslut som avses i punkt 2 får hamnstatskontrollmyndigheten anlita en erkänd organisation för att inspektera skadan och ge råd om nödvändigheten att genomföra reparationer eller om detta kan göras senare.4. Denna artikel skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 95/21/EG.Artikel 11Kontroll och rapportering1. Medlemsstaterna skall regelbundet kontrollera att terminalerna uppfyller kraven i artiklarna 5.1, 7.2 och artikel 8. Detta kontrollförfarande skall inbegripa icke aviserade inspektioner i samband med lastning eller lossning.Dessutom skall medlemsstaterna kontrollera att terminalerna uppfyller kraven i artikel 5.4 vid utgången av den period som anges i den punkten och att nyligen inrättade terminaler gör det vid utgången av den period som anges i artikel 6.2. Medlemsstaterna skall vart tredje år lämna en rapport till kommissionen om resultatet av kontrollerna. Rapporten skall också innehålla en bedömning av effektiviteten i de harmoniserade förfaranden för samarbete och kommunikation mellan bulkfartyg och terminaler som föreskrivs i detta direktiv. Rapporten skall läggas fram senast den 30 april det år som följer på den treårsperiod som rapporten avser.Artikel 12UtvärderingKommissionen skall på grundval av medlemsstaternas rapporter enligt artikel 11.2 överlämna en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet om hur det system som föreskrivs i detta direktiv fungerar. I denna rapport skall också göras en bedömning av huruvida det är nödvändigt att medlemsstaterna fortsätter rapporteringen enligt artikel 11.2.Artikel 13Anmälan till IMORådets ordförandeskap, som handlar på medlemsstaternas vägnar, och kommissionen skall tillsammans informera IMO om antagandet av detta direktiv, varvid de skall hänvisa till punkt 1.7 i bilagan till IMO:s resolution A.797(19).Artikel 14Föreskrivande kommitté1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats enligt artikel 12.1 i rådets direktiv 93/75/EEG(9), nedan kallad kommittén.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 15Ändringsförfarande1. Definitionerna i artikel 3.1-3.6 och artikel 3.15-3.18, hänvisningarna till internationella konventioner och koder och till IMO:s resolutioner och cirkulär, hänvisningarna till ISO-standarder och till gemenskapsinstrument samt bilagorna kan ändras enligt det förfarande som avses i artikel 14.2 för att anpassa dem till internationella instrument och gemenskapsinstrument som antas, ändras eller träder i kraft efter det att detta direktiv har antagits, förutsatt att detta inte utökar tillämpningsområdet för detta direktiv.2. Det förfarande som anges i artikel 14.2 skall tillämpas när artikel 8 och bilagorna ändras för att genomföra förfarandena i detta direktiv, och när rapporteringsskyldigheten enligt artikel 11.2 och artikel 12 ändras eller upphävs, förutsatt att sådana bestämmelser inte utökar tillämpningsområdet för detta direktiv.Artikel 16PåföljderMedlemsstaterna skall fastställa ett påföljdssystem för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa påföljder tillämpas. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.Artikel 17Genomförande och tillämpning1. Medlemsstaterna skall före den 5 augusti 2003 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 mars 2004.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 18IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 19AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 december 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarD. ReyndersOrdförande(1) EGT C 311 E, 31.10.2000, s. 240 ochEGT C 180 E, 26.6.2001, s. 273.(2) EGT C 14, 16.1.2001, s. 37.(3) Europaparlamentets yttrande av den 13 februari 2001 (EGT C 276, 1.10.2001, s. 38), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 juni 2001 (ännu ej offentliggjord i EGT) och Europaparlamentets beslut av den 25 oktober 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT).(4) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(5) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(6) Rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll) (EGT L 157, 7.7.1995, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/97/EG (EGT L 331, 23.12.1999, s. 67).(7) Rådets direktiv 94/57/EG av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (EGT L 319, 12.12.1994, s. 20). Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 97/58/EG (EGT L 274, 7.10.1997, s. 8).(8) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37). Direktivet ändrat genom direktiv 97/58/EG (EGT L 217, 5.8.1998, s. 18).(9) Rådets direktiv 93/75/EG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods (EGT L 247, 5.10.1993, s. 19). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/74/EG (EGT L 276, 13.10.1998, s. 7).BILAGA IKRAV MED AVSEENDE PÅ BULKFARTYGENS LÄMPLIGHET UR OPERATIV SYNVINKEL FÖR LASTNING OCH LOSSNING AV FASTA BULKLASTER(enligt hänvisningen i artikel 4)Bulkfartyg som anlöper terminaler i medlemsstaterna för att lasta eller lossa fasta bulklaster skall kontrolleras med avseende på huruvida de uppfyller följande krav:1. De skall vara försedda med lastrum och lucköppningar av tillräcklig storlek och av en sådan konstruktion att den fasta bulklasten kan lastas, stuvas, trimmas och lossas på ett tillfredsställande sätt.2. Lastluckorna skall vara försedda med identifieringsnummer som stämmer överens med numren i lastnings- eller lossningsplanen. Dessa nummer skall genom placering, storlek och färg vara väl synliga och identifierbara för den personal som sköter terminalens lastnings- och lossningsutrustning.3. Lastluckorna, systemen för styrning av lastluckor och säkerhetsanordningarna skall vara i gott fungerande skick och bara användas i avsett syfte.4. Om lampor som indikerar slagsida har monterats skall de testas före lastning eller lossning och påvisas vara fungerande.5. Om det krävs att det skall finnas ett godkänt lastinstrument ombord skall detta vara certifierat och kunna utföra belastningsberäkningar under lastning eller lossning.6. Framdrivnings- och hjälpmaskineri skall vara väl fungerande.7. Däcksutrustning som används vid förtöjning skall fungera och vara i gott skick.BILAGA IILÄMPLIGHETSKRAV FÖR TERMINALER FÖR LASTNING OCH LOSSNING AV FASTA BULKLASTER(enligt hänvisningen i artikel 5.1)1. Terminalen skall endast godta sådana bulkfartyg för lastning eller lossning som på ett säkert sätt kan angöra kajen längs lastnings- eller lossningsanordningen med beaktande av kajplatsens djup, fartygets maximistorlek, förtöjningsanordningar, fendrar, säkert tillträde och möjliga hinder för lastningen eller lossningen.2. Terminalens lastnings- och lossningsutrustning skall vara korrekt certifierad och hållas i gott skick i enlighet med relevanta regler och normer. Utrustningen får bara skötas av personal som har lämpliga kvalifikationer och erforderliga certifikat.3. Terminalpersonalen skall utbildas i alla aspekter som rör säker lastning och lossning av bulkfartyg, på ett sätt som är förenligt med deras ansvarsområde. Utbildningen skall vara utformad för att ge kännedom om de allmänna risker som är förknippade med lastning och lossning av fasta bulklaster samt om de negativa följder som felaktiga lastnings- och lossningsförfaranden kan få för fartygets säkerhet.4. Den terminalpersonal som är delaktig i lastning och lossning skall förses med och använda personlig skyddsutrustning och skall ges tillfälle till tillräcklig vila för att undvika olyckor till följd av uttröttning.BILAGA IIIINFORMATION SOM BEFÄLHAVAREN SKALL LÄMNA TILL TERMINALEN(enligt hänvisningen i artikel 7.1 b)1. Fartygets beräknade ankomsttid till hamnen skall meddelas så tidigt som möjligt. Denna information skall uppdateras efter behov.2. I samband med den första ankomsttiden skall följande upplysningar lämnas:a) Namn, anropssignal, IMO-nummer, flagg, hemmahamn.b) Lastnings- eller lossningsplan med angivande av lastens kvantitet, stuvning per lastrum, lastnings- eller lossningsorder samt den kvantitet som skall lastas ombord i varje omgång eller lossas vid varje steg i lossningen.c) Djupgående vid ankomst och ansatt djupgående vid avgång.d) Tid som krävs för att ta ombord eller lossa barlasten.e) Fartygets längd över allt och bredd samt lastområdets längd från förkant på luckkarmen på det lastrum som är beläget längst för över till akterkant på luckkarmen på det lastrum som är beläget längst akter över, i vilka last skall lastas eller lossas.f) Avståndet från vattenlinjen till luckan för det första lastrum som skall lastas eller lossas samt avståndet från fartygets sida till lucköppningen.g) Fallrepstrappans placering.h) Air draught, dvs. avståndet mellan fartygets högsta punkt och vattenytan.i) Detaljuppgifter om och kapaciteten på fartygets lasthanteringsutrustning, om sådan finns.j) Antal och typ av förtöjningslinor.k) Särskilda behov, såsom gällande för trimning av lasten eller gällande för fortlöpande mätning av lastens fukthalt.l) Uppgifter om eventuella nödvändiga reparationer som kan försena fartygets förtöjning, påbörjandet av lastning eller lossning, eller fartygets avgång efter det att lastning eller lossning genomförts.m) Varje annan upplysning om fartyget som terminalen begär.BILAGA IVBEFÄLHAVARENS FÖRPLIKTELSER FÖRE OCH UNDER LASTNING ELLER LOSSNING(enligt hänvisningen i artikel 7.1 d)Före och under lastningen eller lossningen skall befälhavaren säkerställa att1. lastning eller lossning av last samt intag eller länsning av barlastvatten sker under ledning av ansvarigt fartygsbefäl,2. lastens och barlastvattnets fördelning övervakas under hela lastnings- eller lossningsprocessen för att säkerställa att fartygets konstruktion inte överbelastas,3. fartyget ligger på rät köl eller, om slagsida krävs av operationella skäl, att den är så liten som möjligt,4. fartyget hela tiden är säkert förtöjt med beaktande av lokala väderförhållanden och väderprognoser,5. ett tillräckligt stort antal befäl och besättningsmän är kvar ombord för att de skall kunna justera förtöjningslinorna eller hantera alla normala situationer eller en nödsituation med beaktande av behovet att ge besättningen tillräckliga viloperioder för att undvika uttröttning,6. terminalrepresentanten uppmärksammas på krav att trimma lasten, i enlighet med förfarandena i BC-koden (IMO Code of Safe Practice for Solid Bulk Cargoes),7. terminalrepresentanten uppmärksammas på kraven att balansera intag eller länsning av barlastvatten mot lastning eller lossning samt varje avvikelse från planen för barlasthanteringen, eller varje annan omständighet som kan påverka lastningen eller lossningen av lasten,8. barlastvattnet länsas i en takt som stämmer överens med den överenskomna lastningsplanen och inte svämmar över kajen eller intilliggande fartyg; i de fall det inte är praktiskt möjligt för fartyget att fullfölja länsningen av barlastvattnet före lastningsprocessens trimningsfas, skall befälhavaren komma överens med terminalrepresentanten om vid vilka tidpunkter och hur länge lastningen kan behöva skjutas upp,9. det finns en överenskommelse med terminalrepresentanten när det gäller de åtgärder som skall vidtas i händelse av regn eller andra förändringar av väderförhållandena om lasten är av den typen att risker kan uppstå vid sådana förändringar,10. inget svetsarbete utförs ombord eller i fartygets närhet medan fartyget ligger vid kaj, om inte terminalrepresentanten har gett tillstånd till detta och det utförs i enlighet med eventuella krav från den behöriga myndigheten,11. noggrann övervakning av lastnings- eller lossningsarbetet samt av fartyget under de avslutande faserna av lastningen eller lossningen,12. terminalrepresentanten omedelbart underrättas om lastnings- eller lossningsprocessen har orsakat skador, skapat en riskfylld situation eller löper risk att göra detta,13. terminalrepresentanten informeras när den slutliga trimningen av fartyget måste påbörjas för att lastanläggningens transportanordning skall kunna tömmas,14. lossningen på babords sida och lossningen på styrbords sida synkroniseras i så hög grad som möjligt i samma lastrum för att undvika att fartyget utsätts för vridkänningar,15. risken för utsläpp av eventuella brännbara gaser när ett eller flera lastrum fylls med barlast beaktas och försiktighetsåtgärder vidtas innan eventuella svetsarbeten tillåts intill eller ovanför dessa lastrum.BILAGA VINFORMATION SOM TERMINALEN SKALL LÄMNA TILL BEFÄLHAVAREN(enligt hänvisningen i artikel 7.2 a)1. Namnet på den kaj vid vilken lastning eller lossning skall genomföras och beräknade tidpunkter för förtöjning och avslutad lastning eller lossning(1).2. Beskrivning av lastnings- eller lossningsutrustningen, inklusive terminalens nominella lastnings- eller lossningstakt och det antal lastnings- eller lossningsenheter som skall användas, liksom hur lång tid som beräknas åtgå för att avsluta varje lastningsomgång, eller hur lång tid som beräknas åtgå för varje steg i lossningen.3. Uppgifter om kajplatsen eller piren som befälhavaren kan behöva känna till, inklusive placering av fasta och rörliga hinder, fendrar, pollare och förtöjningsanordningar.4. Minsta vattendjup längs kajen och i inseglingsleder(2).5. Vattendensitet vid kajen.6. Maximiavståndet mellan vattenlinjen och högsta punkten på lastluckorna eller luckkarmarna beroende på vilket av dessa avstånd som är relevant för lastningen eller lossningen samt maximal air draught, dvs. avståndet mellan fartygets högsta punkt och vattenytan.7. Anordningar för landgångar och tillträde.8. Vilken av fartygets sidor som skall ligga mot kaj.9. Högsta tillåtna hastighet vid ingång till tilläggningsplatsen samt tillgång till bogserbåtar, inklusive deras typ och största dragkraft.10. Ordningsföljden vid lastning för olika poster av last och varje annan begränsning om det inte är möjligt att lasta i en ordning eller i ett lastrum som passar fartyget.11. Uppgifter om varje egenskap som lasten som skall lastas har, som kan medföra risker om lasten kommer i kontakt med last eller lastrester som finns ombord.12. Förhandsinformation om de föreslagna lastnings- eller lossningsförfarandena eller ändringar av befintliga lastnings- eller lossningsplaner.13. Huruvida terminalens lastnings- eller lossningsutrustning är fast, eller har några begränsningar i fråga om rörlighet.14. Krav på förtöjningslinor.15. Underrättelse om ovanliga förtöjningsanordningar.16. Eventuella begränsningar för intag eller länsning av barlastvatten.17. Största djupgående som den behöriga myndigheten tillåter.18. Varje annan upplysning som befälhavaren begär om terminalen.(1) Information om beräknade tidpunkter för förtöjning och avgång samt om minsta vattendjup vid kajplatsen skall uppdateras regelbundet och förmedlas till befälhavaren vid mottagandet av uppdaterade meddelanden om beräknad ankomsttid. Uppgifter om minsta vattendjup i inseglingsleder skall tillhandahållas av antingen terminalen eller den behöriga myndigheten.(2) Information om beräknade tidpunkter för förtöjning och avgång samt om minsta vattendjup vid kajplatsen skall uppdateras regelbundet och förmedlas till befälhavaren vid mottagandet av uppdaterade meddelanden om beräknad ankomsttid. Uppgifter om minsta vattendjup i inseglingsleder skall tillhandahållas av antingen terminalen eller den behöriga myndigheten.BILAGA VITERMINALREPRESENTANTENS FÖRPLIKTELSER FÖRE OCH UNDER LASTNING ELLER LOSSNING(enligt hänvisningen i artikel 7.2 d)Före och under lastningen eller lossningen skall terminalrepresentanten1. informera befälhavaren om namn och förfaranden för att kontakta den terminalpersonal eller den avlastarens agent som kommer att ansvara för lastningen eller lossningen, och med vilka befälhavaren kommer att stå i kontakt,2. vidta alla försiktighetsåtgärder för att undvika att lastnings- eller lossningsutrustningen orsakar skador på fartyget samt, om skador uppstår, informera befälhavaren,3. säkerställa att fartyget ligger på rät köl eller, om slagsida krävs av operationella skäl för att lastnings- eller lossningsarbetet skall kunna utföras, att den är så liten som möjligt,4. säkerställa att lossningen på babords sida synkroniseras med lossningen på styrbords sida när lossningen sker från samma lastrum för att undvika att fartyget utsätts för vridkänningar,5. om det rör sig om laster med hög bulkdensitet eller om enskilda skoplaster är stora, varsko befälhavaren att det kan förekomma höga lokala belastningar på fartygskonstruktionen till dess att tanktaket helt täcks av last, särskilt i det fall det är tillåtet att släppa last från hög höjd, och att särskild försiktighet iakttas när lastningen av varje lastrum påbörjas,6. säkerställa att det finns en överenskommelse mellan befälhavaren och terminalrepresentanten beträffande alla faser av och avseende alla aspekter av lastningen eller lossningen, och att befälhavaren informeras om varje ändring av den överenskomna lastningstakten samt, vid fullbordandet av varje lastningsomgång, den vikt som lastats ombord,7. protokollföra vikten hos och fördelningen av den last som lastas eller lossas samt säkerställa att lastvikten i lastrummen inte avviker från den överenskomna lastnings- eller lossningsplanen,8. säkerställa att lasten vid lastning eller lossning har trimmats i enlighet med befälhavarens krav,9. säkerställa att den lastkvantitet som krävs för att uppnå erforderligt djupgående och trim inför avgången gör det möjligt att tömma lastanläggningens transportanordning när lastningen avslutas; i detta syfte skall terminalrepresentanten informera befälhavaren om den nominella vikten på last som finns i transportanordningen och om eventuella krav på tömning av transportanordningen då lastningen avslutas,10. vid lossning, varsla befälhavaren när man avser att öka eller minska antalet använda lossningsenheter samt underrätta befälhavaren om när lossningen av varje lastrum anses vara avslutad,11. säkerställa att inget svetsarbete utförs ombord eller i fartygets närhet medan fartyget ligger vid kaj, förutom med befälhavarens tillstånd och i enlighet med eventuella krav från den behöriga myndigheten.


title: Kommissionens direktiv 2005/11/EG av den 16 februari 2005 om ändring av rådets direktiv 92/23/EEG om däck och däckmontering på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon för att anpassa det till den tekniska utvecklingenText av betydelse för EES

text:
               17.2.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 46/42

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2005/11/EG
   av den 16 februari 2005
   om ändring av rådets direktiv 92/23/EEG om däck och däckmontering på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon för att anpassa det till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (1), särskilt artikel 13.2 i detta,
   med beaktande av rådets direktiv 92/23/EEG av den 31 mars 1992 om däck och däckmontering på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (2), särskilt artikel 10 i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               Direktiv 92/23/EEG är ett av de särdirektiv som ingår i förfarandet för EG-typgodkännande som fastställs i direktiv 70/156/EEG.

               (2)

               I direktiv 92/23/EEG, i sin ändrade lydelse enligt direktiv 2001/43/EG, ges en möjlighet för godkännandemyndigheterna att godkänna däcktillverkarens laboratorier såsom godkända provlaboratorier till och med den 31 december 2005. Erfarenheterna av denna bestämmelse har varit mycket positiva och möjligheten bör därför få kvarstå genom att tidsfristen tas bort.

               (3)

               Den tekniska utvecklingen inom däcktillverkningsindustrin går mycket snabbt. På grund av den stora efterfrågan från konsumenterna och bilindustrin blir produktionscykeln för däck allt snabbare, och utbudet av olika slags däck ökar hela tiden. Situationen förväntas bli ännu mer kritisk i framtiden eftersom man vet att det kommer att krävas mycket dyra eller speciella provanläggningar och sakkunskaper. För att nyutvecklade produkter utan dröjsmål skall kunna släppas ut på marknaden är det avgörande att det finns ett tillräckligt stort antal provanläggningar med flexibla användningsmöjligheter.

               (4)

               I takt med att allt bättre däck utvecklas som en följd av den tekniska utvecklingen måste provningarna bli allt mer förfinade. Det finns för närvarande inga andra än däcktillverkarna som har tillräckligt med kapacitet för att kunna utföra det stora antal provningar som krävs.

               (5)

               Direktiv 92/23/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till teknisk utveckling som inrättats med stöd av artikel 13.1 i direktiv 70/156/EEG.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Punkt 1.3 i bilaga I till direktiv 92/23/EEG skall ersättas av följande:

                  ”1.3

                  Godkännandemyndigheten får godkänna däcktillverkarens laboratorier som godkända provlaboratorier i enlighet med artikel 14.1 i direktiv 70/156/EEG.”

   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2005 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2006.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall medlemsstaterna själva utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 16 februari 2005.

            På kommissionens vägnar

         Günter VERHEUGEN

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/104/EG (EUT L 337, 13.11.2004, s. 13).

      (2)  EGT L 129, 14.5.1992, s. 95. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/43/EG (EGT L 211, 4.8.2001, s. 25).


title: Rådets direktiv (EU) 2016/2258 av den 6 december 2016 om ändring av direktiv 2011/16/EU vad gäller skattemyndigheters tillgång till information för bekämpning av penningtvätt

text:
                  16.12.2016

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 342/1

            RÅDETS DIREKTIV (EU) 2016/2258
      av den 6 december 2016
      om ändring av direktiv 2011/16/EU vad gäller skattemyndigheters tillgång till information för bekämpning av penningtvätt
      EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 113 och 115,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
      efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
      med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
      med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
      i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Rådets direktiv 2014/107/EU (3), som ändrar direktiv 2011/16/EU (4), är sedan den 1 januari 2016 tillämpligt på 27 medlemsstater och från och med den 1 januari 2017 på Österrike. Det direktivet genomför den globala standarden för automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton i skattefrågor inom unionen och säkerställer därigenom att information om Finansiella kontons kontohavare rapporteras till den medlemsstat där Kontohavaren har sin hemvist.

                  (2)

                  Direktiv 2011/16/EU föreskriver att, om Kontohavaren är en mellanhand, ska Finansiella institut genomlysa den strukturen och identifiera och rapportera om dess faktiska betalningsmottagare. Denna viktiga del i tillämpningen av det direktivet grundar sig på information om bekämpning av penningtvätt som erhållits enligt Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 (5) för att identifiera de faktiska betalningsmottagarna.

                  (3)

                  För att säkerställa en effektiv övervakning av de Finansiella institutens tillämpning av de förfaranden för kundkännedom (due diligence) som anges i direktiv 2011/16/EU behöver skattemyndigheterna ha tillgång till information för bekämpning av penningtvätt. Om dessa myndigheter saknar tillgång till sådan information kommer de inte att kunna övervaka, bekräfta och kontrollera att de Finansiella instituten tillämpar direktivet på rätt sätt genom att korrekt identifiera och rapportera mellanhändernas faktiska betalningsmottagare.

                  (4)

                  Direktiv 2011/16/EU omfattar andra informationsutbyten och former av administrativt samarbete mellan medlemsstater. Tillgång till information för bekämpning av penningtvätt som innehas av enheter enligt direktiv (EU) 2015/849 inom ramen för det administrativa samarbetet i fråga om beskattning skulle säkerställa att skattemyndigheterna är bättre rustade att fullfölja sina skyldigheter enligt direktiv 2011/16/EU och att bekämpa skatteundandragande och skattebedrägeri mer effektivt.

                  (5)

                  Det är därför nödvändigt att säkerställa att skattemyndigheterna har möjlighet att få tillgång till information, förfaranden, handlingar och mekanismer som rör bekämpning av penningtvätt så att de kan utföra sina uppgifter för att övervaka att direktiv 2011/16/EU tillämpas korrekt och så att alla former av administrativt samarbete som fastställs i det direktivet fungerar.

                  (6)

                  Detta direktiv är förenligt med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. När det i detta direktiv föreskrivs att skattemyndigheters tillgång till personuppgifter ska fastställas i lag innebär detta dock inte nödvändigtvis, utan att den konstitutionella ordningen i den berörda medlemsstaten föregrips, att det måste vara en akt som antas av ett parlament. En sådan lag bör dock vara klar och tydlig och dess tillämpning bör vara klar och förutsebar för de personer som omfattas av den, i överensstämmelse med rättspraxis från Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna.

                  (7)

                  Eftersom målet för detta direktiv, nämligen ett effektivt administrativt samarbete mellan medlemsstater och en effektiv övervakning av detta under förutsättningar som är förenliga med en väl fungerande inre marknad, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den enhetlighet och effektivitet som krävs, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

                  (8)

                  De förfaranden för kundkännedom som vidtas av Finansiella institut enligt direktiv 2011/16/EU har redan inletts och de första informationsutbytena slutförs senast i september 2017. För att säkerställa att effektiv övervakning av tillämpningen av det direktivet inte försenas bör därför detta ändringsdirektiv träda i kraft och införlivas så snart som möjligt, dock senast den 1 januari 2018.

                  (9)

                  Direktiv 2011/16/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      I artikel 22 i direktiv 2011/16/EU ska följande punkt infogas:

         ”1a.   Vid genomförandet och verkställigheten av medlemsstaternas lagstiftning som ger verkan åt detta direktiv, och för att säkerställa att det administrativa samarbete som det inrättar fungerar, ska medlemsstaterna i lag föreskriva att skattemyndigheterna ges tillgång till de mekanismer, förfaranden, handlingar och den information som avses i artiklarna 13, 30, 31 och 40 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 (*1).

      Artikel 2
      1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2017 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
      De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2018.
      När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
      2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
      Artikel 3
      Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
      Artikel 4
      Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

         Utfärdat i Bryssel den 6 december 2016.

               På rådets vägnar

            P. KAŽIMÍR

               Ordförande

         (1)  Yttrande av den 22 november 2016 (ännu ej offentliggjort i EUT).

         (2)  Yttrande av den 19 oktober 2016 (ännu ej offentliggjort i EUT).

         (3)  Rådets direktiv 2014/107/EU av den 9 december 2014 om ändring av direktiv 2011/16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning (EUT L 359, 16.12.2014, s. 1).

         (4)  Rådets direktiv 2011/16/EU av den 15 februari 2011 om administrativt samarbete i fråga om beskattning och om upphävande av direktiv 77/799/EEG (EUT L 64, 11.3.2011, s. 1).

         (5)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 av den 20 maj 2015 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG och kommissionens direktiv 2006/70/EG (EUT L 141, 5.6.2015, s. 73).


Avis juridique important

|

32003L0050

Rådets direktiv 2003/50/EG av den 11 juni 2003 om ändring av direktiv 91/68/EEG vad gäller skärpta kontroller av förflyttningar av får och getter

Europeiska unionens officiella tidning nr L 169 , 08/07/2003 s. 0051 - 0066

Rådets direktiv 2003/50/EGav den 11 juni 2003om ändring av direktiv 91/68/EEG vad gäller skärpta kontroller av förflyttningar av får och getterEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochav följande skäl:(1) I rådets direktiv 91/68/EEG(4) föreskrivs det djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen.(2) För att kunna ta hänsyn till utvecklingen inom boskapssektorn i gemenskapen har rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen(5) ändrats och uppdaterats genom direktiv 97/12/EG(6).(3) Djurhållningen för får och getter liknar den för nötkreatur och svin, och djurarterna är också mottagliga för samma sorts sjukdomar.(4) Förflyttningar av får bidrog i hög grad till att mul- och klövsjukan spreds i vissa delar av gemenskapen under utbrottet år 2001. Djurhälsovillkoren för handeln med får och getter inom gemenskapen skärptes därför genom kommissionens beslut 2001/327/EG av den 24 april 2001 om restriktioner när det gäller förflyttning av djurarter som är mottagliga för mul- och klövsjuka och om upphävande av beslut 2001/263/EG(7).(5) När mul- och klövsjukekrisen var över år 2001 arrangerade det belgiska ordförandeskapet i rådet tillsammans med kommissionen i december 2001 en internationell konferens om förebyggande och kontroll av mul- och klövsjuka, i syfte att dra de första slutsatserna av utbrottet under 2001. Konferensen uppmanade kommissionen att lägga fram förslag till gemenskapslagstiftning för att förebygga sådana utbrott i framtiden och för att vid ett eventuellt utbrott reducera de skadliga ekonomiska effekterna till ett minimum. Beträffande de hälsogarantier som ges krävdes det bland annat skärpta kontroller av hur djur som är mottagliga för sjukdomar förflyttas.(6) Därför är syftet med det här direktivet att skärpa kontrollerna av förflyttningar av får och getter så att de hälsogarantier som medlemsstaterna ger för handeln med dessa djurarter inom gemenskapen blir mer långtgående i linje med direktiv 64/432/EEG.(7) Det är nödvändigt att föreskriva ett skyndsamt förfarande för att uppdatera hälsointygen.(8) Direktiv 91/68/EEG bör således ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 91/68/EEG ändras härmed på följande sätt:1. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 2a) I detta direktiv används beteckningarna i artikel 2 i direktiv 90/425/EEG och i artikel 2 i direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport, och ändring av direktiv 90/425/EEG och 91/496/EEG(8) med de betydelser som där anges.b) Därutöver används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1. får eller getter för slakt: får eller getter som är avsedda att föras antingen direkt till ett slakteri eller via en godkänd uppsamlingsplats till ett slakteri för att slaktas.2. får eller getter för avel: andra får eller getter än sådana som avses i punkterna 1 och 3 och som i avels- eller produktionssyfte är avsedda att transporteras till destinationsorten, antingen direkt eller via en godkänd uppsamlingsplats.3. får eller getter för gödning: andra får eller getter än sådana som avses i punkterna 1 och 2 och som i syfte att gödas för att slaktas senare är avsedda att transporteras till destinationsorten, antingen direkt eller via en godkänd uppsamlingsplats.4. officiellt brucellosfri får- eller getanläggning: en får- eller getanläggning som uppfyller villkoren i avsnitt I kapitel 1 i bilaga A.5. brucellosfri får- eller getanläggning: en får- eller getanläggning som uppfyller villkoren i kapitel 2 i bilaga A.6. anmälningspliktiga sjukdomar: de sjukdomar som räknas upp i avsnitt I i bilaga B.7. officiell veterinär: en veterinär som förordnats av den behöriga centrala myndigheten i medlemsstaten.8. ursprungsanläggning: en anläggning där fåren och getterna har hållits kontinuerligt i enlighet med detta direktiv och där det finns register som kan granskas av den behöriga myndigheten och som visar att djuren har hållits där.9. uppsamlingsplats: uppsamlingscentraler och marknader, där får och getter från olika anläggningar, under överinseende av den officielle veterinären, samlas för att utgöra partier av djur som skall förflyttas inom landet.10. godkänd uppsamlingsplats: den installation där får eller getter som kommer från olika anläggningar samlas för att utgöra partier av djur som är avsedda för handel inom gemenskapen.11. handlare: en fysisk eller juridisk person som köper och säljer djur, direkt eller via mellanhand, i kommersiellt syfte, som omsätter djuren och senast 29 dagar efter köpet säljer dem eller omplacerar dem från den första installationen till andra installationer eller till ett slakteri som inte tillhör honom.12. handlarens godkända installation: en installation som drivs av en handlare enligt definitionen i punkt 11 och som är godkänd av de behöriga myndigheterna och där får eller getter som kommer från olika anläggningar samlas för att utgöra partier av djur som är avsedda för handel inom gemenskapen.13. transportör: en fysisk eller juridisk person som avses i artikel 5 i direktiv 91/628/EEG.14. region: en del av en medlemsstats territorium som omfattar minst 2000 km2 och som är underkastad tillsyn av behöriga myndigheter samt innefattar åtminstone ett av följande administrativa områden:>Plats för tabell>".2. Artikel 3 skall ersättas med följande:"Artikel 31. Handel med får och getter för slakt får endast förekomma om dessa uppfyller villkoren i artiklarna 4, 4a, 4b och 4c.2. Handel med får och getter för gödning får endast förekomma om dessa uppfyller villkoren i artiklarna 4, 4a, 4b och 5, och utan att detta hindrar att ytterligare garantier kan krävas i enlighet med artiklarna 7 och 8.3. Handel med får och getter för uppfödning får endast förekomma om dessa uppfyller villkoren i artiklarna 4, 4a, 4b, 5 och 6, och utan att detta hindrar att ytterligare garantier kan krävas i enlighet med artiklarna 7 och 8.4. Med avvikelse från bestämmelserna i punkterna 2 och 3 får de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten bevilja allmänna eller begränsade undantag beträffande sådana förflyttningar av får och getter för uppfödning och gödning som enbart avser tillfälligt bete nära gemenskapens inre gränser. De medlemsstater som använder sådana undantag skall underrätta kommissionen om innehållet i de undantag som beviljats.5. Får och getter som avses i detta direktiv får inte vid något tillfälle mellan avsändandet från ursprungsanläggningen och ankomsten till destinationen komma i kontakt med klövbärande djur som inte har samma hälsostatus.".3. Artikel 4 skall ersättas med följande:"Artikel 41. Medlemsstaterna skall se till att får och gettera) identifieras och registreras i enlighet med gemenskapens lagstiftning,b) inspekteras av en officiell veterinär senast 24 timmar innan djuren lastas, och att de då inte visar några kliniska tecken på sjukdom,c) inte kommer från en anläggning som omfattas av ett förbud av djurhälsoskäl, eller har varit i kontakt med djur från en sådan anläggning; efter slakt och/eller bortskaffande av det sista djuret som hade eller misstänktes ha en av följande sjukdomar skall ett sådant förbud gälla i minsti) 42 dagar vid fall av brucellos,ii) 30 dagar vid fall av rabies,iii) 15 dagar vid fall av mjältbrand,d) inte kommer från en anläggning eller har varit i kontakt med djur från en anläggning som ligger i ett område som av djurhälsoskäl omfattas av ett förbud eller restriktioner i fråga om dessa arter, i enlighet med gemenskapens eller nationell lagstiftning,e) inte omfattas djurhälsorestriktioner i enlighet med gemenskapens lagstiftning om mul- och klövsjuka eller har vaccinerats mot mul- och klövsjuka.2. Medlemsstaterna skall se till att handel med följande djur inte förekommer:a) Får och getter som kan komma att slaktas i samband med ett nationellt program för utrotning av sjukdomar som inte finns med i bilaga C till direktiv 90/425/EEG eller i kapitel I i bilaga B till det här direktivet.b) Får eller getter som av hälsovårds- eller djurhälsoskäl i enlighet med artikel 30 i fördraget inte kan saluföras i det egna landet.3. Medlemsstaterna skall se till att får och gettera) är födda och sedan födseln har hållits inom gemenskapen, ellerb) har importerats från ett tredje land i enlighet med gemenskapens lagstiftning.".4. Följande artiklar skall införas:"Artikel 4a1. Medlemsstaterna skall se till att får och getter för slakt, avel och gödning inte sänds iväg till en annan medlemsstat förutom om djurena) har hållits kontinuerligt på ursprungsanläggningen under minst 30 dagar eller, om djuren är yngre än 30 dagar, sedan födelsen, ochb) inte kommer från en anläggning där får eller getter har tagits emot under de 21 dagar som föregår avsändandet, ochc) inte kommer från en anläggning där klövbärande djur som importerats från tredje land tagits emot under de 30 dagar som föregår avsändandet.2. Med avvikelse från punkt 1 b och c får medlemsstaterna tillåta avsändande av får och getter till en annan medlemsstat om de djur som avses i punkt 1 b och c har isolerats fullständigt från alla andra djur i anläggningen.Artikel 4b1. Medlemsstaterna skall se till att villkoren i punkterna 2-6 tillämpas vid handel inom gemenskapen med alla får och getter.2. Djuren får inte vistas utanför ursprungsanläggningen i mer än sex dagar innan de slutligt certifieras för handel till slutdestinationen i en annan medlemsstat enligt uppgifterna i hälsointyget.Utan att artikel 9.1 åsidosätts skall tidsgränsen på sex dagar förlängas med den tid som själva sjötransporten tar om transporten sker till sjöss.3. Sedan djuren lämnat ursprungsanläggningen skall de översändas direkt till destinationen i en annan medlemsstat.4. Med avvikelse från punkt 3 skall får och getter, efter att ha lämnat ursprungsanläggningen och innan de når destinationen i en annan medlemsstat, få transitera via endast en godkänd uppsamlingsplats i ursprungsmedlemsstaten.När det gäller får och getter för slakt får den godkända uppsamlingsplatsen ersättas av handlarens godkända installation i ursprungsmedlemsstaten.5. Djur för slakt som vid ankomsten i bestämmelsemedlemsstaten har förts till ett slakteri skall slaktas där så snart som möjligt men senast 72 timmar efter ankomsten.6. Utan att artikel 3.5 åsidosätts skall medlemsstaterna se till att de djur som omfattas av detta direktiv inte vid något tillfälle mellan avresan från ursprungsanläggningen och ankomsten till destinationen äventyrar hälsotillståndet för sådana får och getter som inte är avsedda för handel inom gemenskapen.Artikel 4c1. Med avvikelse från artikel 4a.1 a skall handel med får och getter för slakt vara tillåten efter det att de kontinuerligt har hållits på ursprungsanläggningen under minst 21 dagar.2. Med avvikelse från artikel 4a.1 b och utan att punkt 1 och artikel 4b.2 åsidosätts skall får och getter för slakt kunna översändas från en ursprungsanläggning dit får och getter förts in under de 21 dagar som föregår avsändandet, om de transporteras direkt till ett slakteri i en annan medlemsstat för omedelbar slakt utan att passera via en uppsamlingscentral eller en mellanstation som upprättats enligt direktiv 91/628/EEG.3. Med avvikelse från artikel 4b.3 och 4b.4, och utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkt 4b.2, skall får och getter för slakt efter att ha lämnat ursprungsanläggningen kunna passera via ytterligare en uppsamlingsplats på följande alternativa villkor:a) Djuren skall, innan de passerar via den godkända uppsamlingsplats som avses i artikel 4b.4 och som ligger i ursprungsmedlemsstaten, uppfylla följande villkor:i) Efter det att djuren har lämnat ursprungsanläggningen skall de under överinseende av den officiella veterinären passera via en enda uppsamlingsplats, som samtidigt endast godtar djur med minst samma hälsostatus.ii) Utan att gemenskapens lagstiftning om identifikation av får och getter åsidosätts, skall djuren senast på denna uppsamlingsplats identifieras individuellt så att ursprungsanläggningen kan spåras i varje enskilt fall.iii) Från uppsamlingsplatsen skall djuren tillsammans med ett officiellt veterinärdokument transporteras till den godkända uppsamlingsplats som avses i artikel 4b.4 för att certifieras och direkt översändas till ett slakteri i bestämmelsemedlemsstaten.Eller:b) Djuren får, efter att ha avsänts från ursprungsmedlemsstaten, transitera genom en godkänd uppsamlingsplats innan de översänds till slakteriet i bestämmelsemedlemsstaten på följande villkor:i) Antingen befinner sig den godkända uppsamlingsplatsen i bestämmelsemedlemsstaten och måste flyttas därifrån under den officiella veterinärens ansvar direkt till ett slakteri för att slaktas inom fem dagar efter ankomsten till den godkända uppsamlingsplatsen, ellerii) befinner sig den godkända uppsamlingsplatsen i en transitmedlemsstat och djuren översänds därifrån direkt till slakteriet i den bestämmelsemedlemsstat som är angiven i djurets hälsointyg, vilket utfärdats i enlighet med artikel 9.6.".5. Artikel 8a skall ersättas med följande:"Artikel 8a1. Medlemsstaterna skall se till att uppsamlingsplatserna, för att godkännas av den behöriga myndigheten, uppfyller åtminstone följande villkor. De skalla) stå under tillsyn av en officiell veterinär, som särskilt skall se till att bestämmelserna i artikel 3.5 följs,b) vara belägna i ett område som inte är föremål för ett förbud eller begränsning enligt tillämplig gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning,c) rengöras och desinfekteras före varje användning enligt den officiella veterinärens instruktioner,d) beroende av mottagningskapacitet vara försedda med- en installation avsedd enbart för detta ändamål när de används som uppsamlingsplats,- lämpliga installationer för att lasta och lossa djuren, hysa dem på ett godtagbart sätt, vattna och utfodra dem och ge dem all behövlig skötsel; dessa installationer skall vara lätta att rengöra och desinficera,- lämpliga möjligheter för inspektion,- lämpliga möjligheter för isolering,- lämplig utrustning för rengöring och desinfektion av djurutrymmen och lastbilar,- en tillräcklig yta för lagring av foder, strö och gödsel,- ett ändamålsenligt system för uppsamling av spillvatten,- ett kontor eller annan lokal för den officiella veterinären,e) endast ta emot djur som är identifierade enligt gemenskapens lagstiftning och som uppfyller de djurhälsovillkor som anges i detta direktiv för den berörda djurkategorin; för detta ändamål skall uppsamlingsplatsens ägare eller den person som är ansvarig för uppsamlingsplatsen när djur tas emot, kontrollera att djuren är försedda med den identifikationsmärkning samt hälsodokument eller andra åtföljande dokument som krävs för arten eller kategorin i fråga,f) regelbundet inspekteras av den behöriga myndigheten för kontroll av att villkoren för godkännande fortfarande är uppfyllda.2. Uppsamlingsplatsens ägare eller den person som är ansvarig för uppsamlingsplatsen är skyldig att, på grundval av antingen den åtföljande handlingen eller djurens identifikationsnummer eller märkning, föra in följande uppgifter i ett register eller i en databas och spara dem i åtminstone tre år:- Ägarens namn, djurens ursprung, dag för inträde, datum när djuren förs ut, antal och identifikation eller ursprungsanläggningens registreringsnummer för de djur som anländer till uppsamlingsplatsen, samt i förekommande fall godkännande- eller registreringsnummer för den uppsamlingsanläggning via vilken djuren har passerat innan de anlände till uppsamlingsplatsen och deras föreslagna destination.- Transportföretagens registreringsnummer och tillståndsnumret för den lastbil som lossar eller lastar djuren på uppsamlingsplatsen.3. Den behöriga myndigheten skall tilldela varje godkänd uppsamlingsplats ett godkännandenummer. Det godkännandet kan vara begränsat till en eller flera av de arter som omfattas av detta direktiv, till djur för avel eller gödning, eller till slaktdjur. Den behöriga myndigheten skall tillställa kommissionen förteckningen över godkända uppsamlingsplatser och eventuella uppdateringar. Kommissionen skall överlämna denna förteckning till medlemsstaterna inom ramen för den kommitté som avses i artikel 15.1.4. Den behöriga myndigheten kan tillfälligt dra in eller återkalla godkännandet om bestämmelserna i denna artikel, andra tillämpliga bestämmelser i detta direktiv eller något annat tillämpligt djurhälsodirektiv inte följs. Godkännandet kan återfås när den behöriga myndigheten har förvissat sig om att uppsamlingsplatsen helt och hållet är i överensstämmelse med alla tillämpliga bestämmelser i detta direktiv.5. Den behöriga myndigheten skall förvissa sig om att uppsamlingsplatserna, när de är i funktion, förfogar över ett tillräckligt antal officiella veterinärer för att fullgöra alla sina åligganden.6. De tillämpningsföreskrifter som eventuellt kan behövas för enhetlig tillämpning av denna artikel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.".6. Följande artiklar skall läggas till:"Artikel 8b1. Medlemsstaterna skall se till att alla handlare registreras och, för handel inom gemenskapen, godkänns och tilldelas ett godkännandenummer av den behöriga myndigheten, samt att godkända handlare åtminstone uppfyller följande villkor:a) De skall endast bedriva handel med identifierade djur från anläggningar som uppfyller villkoren i artikel 3. Därför skall handlaren försäkra sig om att djuren är rätt identifierade och åtföljda av hälsodokument i enlighet med detta direktiv.b) Handlaren skall antingen på grundval av de handlingar som åtföljer djuren eller på grundval av djurens identifikationsnummer eller märkning föra in och i minst tre år spara följande uppgifter i ett register eller en databas:- Ägarens namn, djurens ursprung, köpdatum, kategorier, antal och identifikation eller ursprungsanläggningens registreringsnummer för de köpta djuren, samt i förekommande fall godkännande- eller registreringsnummer för den uppsamlingsanläggning via vilken djuren har passerat innan de köptes och deras föreslagna destination.- Transportföretagets registreringsnummer och/eller tillståndsnumret på den lastbil som levererar och lastar djuren.- Köparens namn och adress och djurens destination.- Kopior av färdplanen i förekommande fall och/eller serienumren på hälsointygen.c) När handlaren har djuren i sina installationer skall han se till att- de anställda som ansvarar för djuren får särskild utbildning när det gäller tillämpningen av kraven i detta direktiv samt vården av djuren och deras välbefinnande,- regelbundna kontroller och i förekommande fall prov utförs på djuren av den officiella veterinären och att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att förhindra sjukdomsspridning.2. Medlemsstaterna skall se till att varje installation som används av handlarna i deras verksamhet är registrerade, att de av den behöriga myndigheten försetts med ett godkännandenummer och att de åtminstone uppfyller följande villkor:a) De skall ställas under tillsyn av en officiell veterinär.b) De skall befinna sig inom ett område som inte är föremål för förbud eller begränsning i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning eller med nationell lagstiftning.c) De skall ha- ändamålsenliga installationer av tillräcklig kapacitet, särskilt lämpliga inspektions- och isoleringsmöjligheter så att samtliga djur kan isoleras om en smittsam sjukdom bryter ut,- ändamålsenliga installationer för att lossa djuren och vid behov hysa dem på ett godtagbart sätt, för att vattna och utfodra dem samt ge dem all behövlig skötsel; dessa installationer skall vara lätta att rengöra och desinfektera,- en tillräcklig yta för strö och gödsel,- ett ändamålsenligt system för att ta hand om avloppsvatten.d) De skall rengöras och desinfekteras före varje användning enligt den officiella veterinärens instruktioner.3. Den behöriga myndigheten kan tillfälligt dra in eller återkalla godkännandet om denna artikel, andra tillämpliga bestämmelser i detta direktiv eller något annat tillämpligt djurhälsodirektiv inte följs. Godkännandet kan återfås när den behöriga myndigheten förvissat sig om att handlaren rättat sig efter de tillämpliga bestämmelserna i detta direktiv.4. Den behöriga myndigheten skall genomföra regelbundna inspektioner för att förvissa sig om att de tillämpliga kraven i denna artikel uppfylls.Artikel 8c1. Medlemsstaterna skall se till att de transportföretag som avses i artikel 5 i direktiv 91/628/EEG uppfyller följande tilläggsvillkor:a) För djurtransport skall de använda transportmedel som- är utformade så att spillning, strö och foder inte kan falla eller rinna ut ur fordonet,- omedelbart efter varje transport av djur eller av sådana produkter som kan påverka djurhälsan, och vid behov före varje ny lastning av djur, rengörs och desinfekteras med desinfektionsmedel som är godkända av den behöriga myndigheten.b) De skall antingen ha lämpliga, av den behöriga myndigheten godkända, installationer för rengöring och desinfektion, även lagringsutrymmen för strö och gödsel, eller kunna visa att detta arbete utförs av sådan tredje man som godkänts av den behöriga myndigheten.2. Transportföretaget skall, för varje fordon som används för djurtransport, se till att det förs ett register med åtminstone följande uppgifter, som skall sparas i åtminstone tre år:i) Ort och datum för lastningen samt namn eller firma för den anläggning eller den uppsamlingsplats där djuren lastas.ii) Ort och datum för leverans samt mottagarens eller mottagarnas namn eller firma och adress.iii) De transporterade djurens art och antal.iv) Datum och plats för desinfektionen.v) Detaljer om åtföljande handlingar (nummer m.m.).3. Transportföretaget skall se till att djurpartiet inte vid något tillfälle, från avgången från anläggningen eller den ursprungliga uppsamlingsplatsen till ankomsten till destinationen, kommer i kontakt med djur av lägre hälsostatus.4. Medlemsstaterna skall förvissa sig om att transportföretagen skriftligen åtar sig att uppfylla följande villkor:- Vidta alla nödvändiga åtgärder för att följa detta direktiv, särskilt bestämmelserna i denna artikel om de vederbörliga handlingar som skall åtfölja djuren.- Anförtro djurtransporten åt personer med nödvändig skicklighet, yrkeskompetens och kunskap.5. På samma sätt skall artikel 18 i direktiv 91/628/EEG gälla vid överträdelse av denna artikel.".7. Artikel 9 skall ersättas med följande:"Artikel 91. Får och getter skall under transporten till destinationsplatsen åtföljas av ett hälsointyg som överensstämmer med någon av modellerna I, II eller III i bilaga E, beroende på vilken som är lämpligast. Intyget skall bestå av ett enda blad - eller om mer än en sida behövs, skall dessa ordnas så att varje sidpar eller grupp av sidor bildar en odelbar helhet - och ha ett löpnummer. Intyget skall avfattas på minst ett av destinationslandets officiella språk samma dag som hälsokontrollen sker. Det skall vara giltigt tio dagar räknat från dagen för hälsokontrollen.2. Hälsokontroller för utfärdande av hälsointyg, inbegripet tilläggsgarantier, för ett djurparti får utföras på ursprungsanläggningen eller på en godkänd uppsamlingsplats eller, i fråga om djur för slakt, på en handlares godkända installation. Den behöriga myndigheten skall se till att alla hälsointyg utfärdas av den officiella veterinären och att de föregås av de inspektioner, besök och kontroller som föreskrivs i detta direktiv.3. Den officiella veterinär som är ansvarig för uppsamlingsplatsen skall utföra alla nödvändiga kontroller av djuren vid ankomsten.4. För får och getter för gödning och avel som skickas iväg till en annan medlemsstat från en godkänd uppsamlingsplats i ursprungsmedlemsstaten, får hälsointyget enligt punkt 1, av modell II eller III i bilaga E beroende på omständigheterna, utfärdas enbart på grundval av de kontroller som föreskrivs i punkt 3 och på grundval av ett officiellt dokument med de nödvändiga uppgifter som fyllts i av den officiella veterinär som är ansvarig för ursprungsanläggningen.5. För får och getter för slakt som sänds till en annan medlemsstat från en godkänd uppsamlingsanläggning eller från en handlares godkända installation i ursprungsmedlemsstaten får det hälsointyg som avses i punkt 1 och som överensstämmer med modell I i bilaga E endast utfärdas på grundval av sådana kontroller som föreskrivs i punkt 3 och av ett officiellt dokument som innehåller nödvändiga uppgifter och som fyllts i av den officiella veterinär som är ansvarig för ursprungsanläggningen eller den uppsamlingsplats som avses i artikel 4c 3 a i.6. För får och getter för slakt som passerar genom en godkänd uppsamlingsplats enligt artikel 4c.3 b ii skall den officiella veterinär som är ansvarig för den godkända uppsamlingsplatsen i transitmedlemsstaten förse bestämmelsemedlemsstaten med en attestering genom att utfärda ett andra hälsointyg som överensstämmer med modell I i bilaga E, i vilket han skall fylla i de begärda uppgifterna från det ursprungliga intyget/de ursprungliga intygen, och till vilket han skall bifoga en bestyrkt kopia av detta intyg. I så fall får intygens kombinerade giltighetstid inte överskrida den giltighetstid som anges i punkt 1.7. Den officiella veterinär som utfärdar ett hälsointyg för handel inom gemenskapen enligt någon av modellerna I, II eller III i bilaga E, beroende på vilken som är lämpligast, skall se till att förflyttningen av djur registreras i systemet ANIMO samma dag som intyget utfärdas.".8. Artikel 13 skall upphöra att gälla.9. Artikel 14 skall ersättas med följande:"Artikel 141. Bilaga A skall ändras av rådet genom beslut med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen.2. Bilagorna B, C, D och E skall ändras i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.3. Regler för genomförandet av detta direktiv skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2.".10. Artikel 16 skall upphöra att gälla.11. Bilaga E skall ersättas med bilagan till det här direktivet.Artikel 21. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 2004. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 11 juni 2003.På rådets vägnarG. DrysOrdförande(1) EGT C 331 E, 31.12.2002, s. 287.(2) Yttrandet avgivet den 17 december 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT).(3) EUT C 85, 8.4.2003, s. 36.(4) EGT L 46, 19.2.1991, s. 19. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2002/261/EG (EGT L 91, 6.4.2002, s. 31).(5) EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 1226/2002 (EGT L 179, 9.7.2002, s. 13).(6) EGT L 109, 25.4.1997, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/99/EG (EGT L 358, 31.12.1998, s. 107).(7) EGT L 115, 25.4.2001, s. 12. Beslutet senast ändrat genom kommissionens beslut 2002/1004/EG (EGT L 349, 24.12.2002, s. 108).(8) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17. Direktivet ändrat genom direktiv 95/29/EG (EGT L 148, 30.6.1995, s. 52).BILAGA"BILAGA E>PIC FILE= "L_2003169SV.005803.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.005901.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006001.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006101.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006201.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006301.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006401.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006501.TIF">>PIC FILE= "L_2003169SV.006601.TIF">"


Avis juridique important

|

31979L0115

Rådets direktiv 79/115/EEG av den 21 december 1978 om användande av långlotsar vid lotsning av fartyg i Nordsjön och Engelska kanalen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 033 , 08/02/1979 s. 0032 - 0032 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 2 s. 0105  "Grekisk specialutgåva" Område 07 Volym 2 s. 0095  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 2 s. 0105  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0163  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0163

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1978 om användande av långlotsar vid lotsning av fartyg i Nordsjön och Engelska kanalen (79/115/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta, ochmed beaktande av följande:Av sjösäkerhetsskäl och för att förhindra förorening av havet är det nödvändigt att se till att de fartyg som önskar lotshjälp på Nordsjön och i Engelska kanalen har möjlighet att anlita tillräckligt kvalificerade långlotsar samt att verka för att sådana lotsar används på fartyg som för en medlemsstats flagga.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstater med kuster som gränsar till Nordsjön eller Engelska kanalen skall vidta alla de åtgärder som behövs och är lämpliga för att se till att fartyg som anlitar långlotsar på Nordsjön eller i Engelska kanalen får tillgång till tillräckligt kvalificerade långlotsar som har certifikat utfärdade av behörig myndighet i någon av dessa medlemsstater som bevis på att de är berättigade att lotsa fartyg på Nordsjön och i Engelska kanalen.2. Varje medlemsstat skall vidta alla de åtgärder som behövs och är lämpliga för att medverka till att fartyg under sin nationella flagga, som önskar assistans av långlots på Nordsjön och i Engelska kanalen, uteslutande anlitar långlotsar som har ett sådant certifikat som avses i punkt 1 eller ett motsvarande certifikat, utfärdat av någon annan stat som har kust vid Nordsjön.Artikel 2 Efter samråd med kommissionen skall medlemsstaterna senast den 1 januari 1980 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1978.På rådets vägnarOtto Graf LAMBSDORFFOrdförande


Avis juridique important

|

31974L0411

Rådets direktiv 74/411/EEG av den 1 augusti 1974 om ändring för första gången av direktiv nr 73/241/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 221 , 12/08/1974 s. 0017 - 0017 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 4 s. 0056  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 11 s. 0039  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 4 s. 0056  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 4 s. 0029  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 4 s. 0029

RÅDETS DIREKTIV av den 1 augusti 1974 om ändring för första gången av direktiv nr 73/241/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel (74/411/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 15 första stycket första meningen i rådets direktiv 73/241/EEG(1) den 24 juli 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kakao- och chokladvaror avsedda som livsmedel skall medlemsstaterna vid behov inom ett år från anmälan ändra sin lagstiftning i enlighet med bestämmelserna i direktivet.Det har visat sig att den nuvarande formuleringen av vissa bestämmelser i direktivet kan ge upphov till motsägelsefull tolkning och de bör därför formuleras mera noggrant.Kommissionen har förklarat att den står i begrepp att framlägga ett förslag för att förtydliga direktivet men att det inte är möjligt att vidta några åtgärder före utgången av den tidsfrist på ett år som nämns ovan.Genom en förlängning av denna tidsfrist bör därför medlemsstaterna få möjlighet att ta hänsyn till de ändringar som kan ha gjorts när de genomför direktivet i sin nationella lagstiftning.Det finns emellertid ingen anledning att ändra den tidsfrist på två år som bestämts i artikel 15 första stycket andra meningen i direktivet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Artikel 15 första stycket i direktiv 73/241/EEG skall från och med den 1 augusti 1974 ersättas med följande:"Före den 1 januari 1975 skall medlemsstaterna, vid behov, ändra sin lagstiftning i enlighet med detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. De ändrade föreskrifterna skall tillämpas på de varor som saluhålls i medlemsstaterna två år efter anmälan av detta direktiv."Artikel 2Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 1 augusti 1974.På rådets vägnarB. DESTREMAUOrdförande(1) EGT nr L 228, 16.8.1973, s. 23.


Avis juridique important

|

31971L0140

Rådets direktiv 71/140/EEG av den 22 mars 1971 om ändring av direktivet av den 9 april 1968 om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 071 , 25/03/1971 s. 0016 - 0018 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 3 s. 0163  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1971(I) s. 0149  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 3 s. 0163  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1971(I) s. 0166  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 6 s. 0144  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 4 s. 0150  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 4 s. 0150

RÅDETS DIREKTIV av den 22 mars 1971 om ändring av direktivet av den 9 april 1968 om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar (71/140/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,efter samråd med Ekonomiska och sociala kommittén, ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att ändra vissa bestämmelser i rådets direktiv av den 9 april 1968(1) om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar.I rådets förordning (EEG) nr 1388/70(2) av den 13 juli 1970 om allmänna bestämmelser för klassificeringen av vinstockssorter fastställs föreskrifter rörande odlingen av vinstockssorter i vissa regioner.Bara förökningsmaterial av vinstockssorter som godkänts för odling i en medlemsstat bör således få saluföras utan restriktioner i den medlemsstaten.Det är inte längre nödvändigt att upprätta en gemensam förteckning över alla sorter vars förökningsmaterial kan omsättas fritt inom gemenskapen.Det är dock fortfarande nödvändigt att varje medlemsstat sammanställer en förteckning över sorter som har godkänts för certifiering och kontroll av standardförökningsmaterial inom dess territorium.Enhetliga regler bör iakttas vid sammanställningen av förteckningarna så att de godkända sorterna är särskiljbara, och är stabila och tillräckligt enhetliga.Ett stort antal kriterier och minimikrav måste fastställas för genomförandet av undersökningarna för godkännande av en sort.Med tanke på klassificeringen skall det också, i största möjliga utsträckning, säkerställas att dessa undersökningar utförs samtidigt med odlingsvärdeprovningen.Om det inom en medlemsstats territorium inte normalt förekommer någon förökning eller saluföring av förökningsmaterial av vinstockar bör det finnas en möjlighet för denna medlemsstat att beviljas undantag från förpliktelsen att följa detta direktiv.Ändringar i bilagorna som huvudsakligen är av teknisk karaktär bör underlättas genom ett snabbt förfarande.En av de tekniska föreskrifterna i direktivets bilaga 1 bör ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Rådets direktiv av den 9 april 1968 om saluföring av vegetativt förökningsmaterial av vinstockar ändras på följande sätt.Artikel 2 Artikel 2.2 skall ersättas med följande:"2. Medlemsstater får övergångsvis, efter det att de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv trätt i kraft, föreskriva att förökningsmaterial som har använts för att inrätta moderkvarter eller plantskolor för sticklingar är likvärdigt med förökningsmaterial som certifierats eller kontrollerats i enlighet med föreskrifterna i detta direktiv, om förökningsmaterialet innan det användes kunde ge samma garantier som förökningsmaterial som certifierats eller kontrollerats i enlighet med föreskrifterna i detta direktiv."Artikel 3 Artikel 5 skall ersättas med följande:"Varje medlemsstat skall sammanställa en förteckning över de vinstockssorter som är officiellt godkända för certifiering eller för kontroll som standardförökningsmaterial inom dess territorium. Förteckningen skall vara tillgänglig för alla. Den skall ange de viktigaste morfologiska och fysiologiska egenskaperna som gör att sorterna kan skiljas från varandra. Beträffande sorter som redan godkänts den 31 december 1971 kan en hänvisning göras till den beskrivning som ges i officiella ampelografiska publikationer."Artikel 4 Följande skall läggas till efter artikel 5:"Artikel 5aMedlemsstaterna skall säkerställa att en sort godkänns endast om den är olik andra och är särskiljbar, stabil och tillräckligt enhetlig.Artikel 5b1. En sort skall betraktas som särskiljbar om den vid tidpunkten för anmälan för godkännande tydligt skiljer sig från andra sorter som antingen godkänts eller anmälts för godkännande i medlemsstaten i fråga, beträffande en eller flera viktiga morfologiska eller fysiologiska egenskaper.2. En sort skall betraktas som stabil om den efter på varandra följande förökningar fortfarande motsvarar beskrivningen av sortens viktigaste egenskaper.3. En sort skall betraktas som tillräckligt enhetlig om plantorna av vilka den består, med mycket få avvikelser är likartade vad beträffar alla i sammanhanget väsentliga egenskaper.Artikel 5cMedlemsstaterna skall säkerställa att sorter från andra medlemsstater underkastas samma villkor som de som tillämpas på de nationella sorterna, i synnerhet vad gäller förfarandet för godkännande.Artikel 5d1. Medlemsstaterna skall föreskriva att godkännande av sorter skall ske på grundval av resultaten från officiella undersökningar, särskilt odlingsförsök, som skall omfatta ett tillräckligt stort antal kännetecken och egenskaper för att göra det möjligt att beskriva sorten. Metoderna för att fastställa kännetecken och egenskaper skall vara exakta och tillförlitliga.2. I enlighet med förfarandet i artikel 17 och med hänsyn till det rådande vetenskapliga och tekniska kunnandet skall följande fastställas:a) De kännetecken och egenskaper som undersökningarna minst skall omfatta.b) Minimikrav för genomförande av undersökningar.3. Om det är känt att förökningsmaterial av en viss sort även saluförs under ett annat namn i ett annat land skall också detta namn införas i förteckningen.Artikel 5e1. De godkända sorterna skall genomgå regelbundna officiella kontroller. Om något av villkoren för godkännande för certifiering eller kontroll inte längre uppfylls skall godkännandet återkallas och sorten strykas från förteckningen.2. Sortförteckningen och eventuella ändringar som görs i densamma skall genast skickas till övriga medlemsstater och kommissionen."Artikel 5 Artikel 6 skall upphöra att gälla.Artikel 6 Artikel 12.2 skall ersättas med följande:"2. Medlemsstaterna kan, i fall där ingen av de åtgärder som avses i artikel 3.4 b har vidtagits av kommissionen och trätt i kraft, föreskriva att förökningsmaterial av vissa vinstockssorter inte får saluföras efter ett visst datum om det inte har certifierats officiellt som `elitmaterial` eller `certifierat material`."Artikel 7 Följande artikel skall läggas till efter artikel 12:"Artikel 12aMedlemsstaterna skall säkerställa att förökningsmaterial av vinstockssorter som har godkänts för odling inom deras territorium eller en del av deras territorium i enlighet med förordning (EEG) 1388/70 inte omfattas av några saluföringsrestriktioner på grund av sort."Artikel 8 Följande artikel skall läggas till efter artikel 17:"Artikel 17aPå förslag från kommissionen och med hänsyn till det rådande vetenskapliga och tekniska kunnandet skall rådet anta nödvändiga ändringar i bilagorna."Artikel 9 Följande artiklar skall läggas till artikel 18:"Artikel 18aI enlighet med förfarandet i artikel 17 kan en medlemsstat på begäran helt eller delvis undantas från förpliktelsen att tillämpa detta direktiv om förökningsmaterial av vinstockar inte normalt förökas eller saluförs inom dess territorium.Artikel 18bDetta direktiv skall gälla utan att det påverkar tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 234/68(1) av den 27 februari 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för levande träd och andra levande växter, lökar, rötter o.d., snittblommor och snittgrönt.(1) EGT nr L 55, 2.3.1968, s. 1."Artikel 10 Bilaga 1.I.5 skall ersättas med följande:"5. Skadliga virussjukdomar, särskilt "fan-leaf" och "leafroll" skall utrotas från odlingar avsedda för produktion av elitmaterial. Odlingar avsedda för produktion av förökningsmaterial av andra kategorier skall hållas fria från plantor som uppvisar symptom på skadliga virussjukdomar."Artikel 11 Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1972 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall omgående underrätta kommissionen om detta.Artikel 12 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 mars 1971.På kommissionens vägnarM. COINTATOrdförande(1) EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 15.(2) EGT nr L 155, 16.7.1970, s. 5.