title: Rådets direktiv 2010/18/EU av den 8 mars 2010 om genomförandet av det ändrade ramavtalet om föräldraledighet som ingåtts av BUSINESSEUROPE, UEAPME, ECPE och EFS och om upphävande av direktiv 96/34/EG (Text av betydelse för EES)

text:
               18.3.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 68/13

         RÅDETS DIREKTIV 2010/18/EU
   av den 8 mars 2010
   om genomförandet av det ändrade ramavtalet om föräldraledighet som ingåtts av BUSINESSEUROPE, UEAPME, ECPE och EFS och om upphävande av direktiv 96/34/EG
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 155.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               Artikel 153 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ger unionen möjlighet att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser för jämställdhet när det gäller möjligheter på arbetsmarknaden och behandling i arbetslivet.

               (2)

               Den sociala dialogen på unionsnivå kan enligt artikel 155.1 i EUF-fördraget leda fram till avtalsförhållanden, inklusive avtal, om arbetsgivarna och arbetstagarna (arbetsmarknadens parter) önskar detta. Arbetsmarknadens parter får enligt artikel 155.2 i EUF-fördraget gemensamt begära att avtal som ingås av dem på unionsnivå i frågor som omfattas av artikel 153 i EUF-fördraget genomförs genom ett beslut av rådet på förslag av kommissionen.

               (3)

               Ett ramavtal om föräldraledighet ingicks av de branschövergripande arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå (EFS, UNICE och ECPE) den 14 december 1995 och fick rättslig verkan genom rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av UNICE, CEEP och EFS (1). Det direktivet ändrades och utvidgades till att omfatta Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland genom rådets direktiv 97/75/EG (2). Direktiv 96/34/EG bidrog i stor utsträckning till att göra det lättare för förvärvsarbetande föräldrar i medlemsstaterna att kombinera arbete och familj genom möjligheter till ledighet.

               (4)

               I enlighet med artikel 138.2 och 138.3 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG-fördraget) (3) samrådde kommissionen under 2006 och 2007 med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå om olika sätt att ytterligare förbättra möjligheterna att kombinera arbete och familj och, i synnerhet, gällande gemenskapslagstiftning om skydd vid moderskap och föräldraledighet samt om möjligheten att införa nya typer av familjerelaterad ledighet, som pappaledighet, adoptionsledighet och ledighet för vård av anhörig.

               (5)

               De tre branschövergripande arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå (EFS, ECPE och BUSINESSEUROPE, tidigare UNICE) och den branschövergripande arbetsmarknadsparten på europeisk nivå som företräder en viss kategori av företag (UEAPME) informerade den 11 september 2008 kommissionen om att de ville inleda förhandlingar enligt artiklarna 138.4 och 139 i EG-fördraget (4) i syfte att ändra ramavtalet om föräldraledighet från 1995.

               (6)

               Den 18 juni 2009 undertecknade dessa organisationer det ändrade ramavtalet om föräldraledighet (det ändrade ramavtalet) och riktade en gemensam begäran till kommissionen om att lägga fram ett förslag till ett rådsbeslut om genomförande av det ändrade ramavtalet.

               (7)

               I samband med förhandlingarna såg arbetsmarknadens parter på europeisk nivå över hela ramavtalet om föräldraledighet från 1995. Därför bör direktiv 96/34/EG upphävas och ersättas av ett nytt direktiv, istället för att bara ändras.

               (8)

               Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att göra det lättare för förvärvsarbetande föräldrar att kombinera arbete och familj och att stärka jämställdheten på arbetsmarknaden och i arbetslivet i unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (9)

               Kommissionen har vid utarbetandet av förslaget till direktiv beaktat representativiteten för parterna till det ändrade ramavtalet och deras mandat samt avtalsklausulernas lagenlighet och om det ändrade ramavtalet följer relevanta bestämmelser som rör små och medelstora företag.

               (10)

               Kommissionen har informerat Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om sitt förslag.

               (11)

               I § 1.1 i det ändrade ramavtalet anges i enlighet med de allmänna principerna för unionslagstiftningen på det sociala området att minimikrav fastställs i avtalet.

               (12)

               I § 8.1 i det ändrade ramavtalet anges att medlemsstaterna får tillämpa eller införa mer gynnsamma bestämmelser än de som föreskrivs i avtalet.

               (13)

               I § 8.2 i det ändrade ramavtalet anges att tillämpningen av bestämmelserna i avtalet inte är giltigt skäl att försämra den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna inom det område som omfattas av avtalet.

               (14)

               Medlemsstaterna bör införa effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för underlåtenhet att fullgöra någon av de skyldigheter som följer av detta direktiv.

               (15)

               Medlemsstaterna kan ge arbetsmarknadens parter, på deras gemensamma begäran, i uppgift att genomföra detta direktiv, förutsatt att sådana medlemsstater vidtar alla de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att direktivet alltid får avsedd verkan.

               (16)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (5) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Genom detta direktiv genomförs det ändrade ramavtalet om föräldraledighet som ingicks den 18 juni 2009 av de branschövergripande arbetsmarknadsparterna på europeisk nivå (BUSINESSEUROPE, UEAPME, ECPE och EFS) och som återges i bilagan.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska fastställa vilka sanktioner som är tillämpliga när nationella bestämmelser som antas med stöd av detta direktiv överträds. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv eller se till att arbetsmarknadens parter har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga genom avtal senast den 8 mars 2012. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Om det är nödvändigt med hänsyn till särskilda svårigheter eller ett genomförande med hjälp av kollektivavtal, får medlemsstaterna förfoga över ytterligare högst ett år för att följa detta direktiv. De ska informera kommissionen om detta senast den 8 mars 2012, med angivande av skälen till att en ytterligare period är nödvändig.
   3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Direktiv 96/34/EG ska upphöra att gälla den 8 mars 2012. Hänvisningar till direktiv 96/34/EG ska anses som hänvisningar till det här direktivet.
   Artikel 5
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 6
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 8 mars 2010.

            På rådets vägnar

         C. CORBACHO

            Ordförande

      (1)  EGT L 145, 19.6.1996, s. 4.

      (2)  EGT L 10, 16.1.1998, s. 24.

      (3)  Omnumrerade: Artikel 154.2 och 154.3 i EUF-fördraget.

      (4)  Omnumrerade: Artiklarna 154.4 och 155 i EUF-fördraget.

      (5)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      BILAGA

         RAMAVTAL OM FÖRÄLDRALEDIGHET (ÄNDRAT)

         18 juni 2009

      Genom detta ramavtal mellan arbetsmarknadens parter på europeisk nivå, Businesseurope, UEAPME, ECPE och EFS (och sambandskommittén Eurocadres/CEC) ändras det ramavtal om föräldraledighet som ingicks den 14 december 1995, i vilket minimikrav för föräldraledighet fastställs som ett viktigt medel för att göra det möjligt att kombinera arbete och familj och att främja lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män.
      Arbetsmarknadens parter på europeisk nivå uppmanar kommissionen att lägga fram detta ramavtal för att rådet genom beslut ska göra dessa bestämmelser bindande i Europeiska unionens medlemsstater.
      I.   Allmänna överväganden

                  1.

                  Med beaktande av EG-fördraget, särskilt artiklarna 138 och 139 (1),

                  2.

                  med beaktande av artiklarna 137.1 c och 141 i EG-fördraget (2) och principen om likabehandling (artiklarna 2, 3 och 13 i EG-fördraget (3)) och den sekundärlagstiftning som antagits på grundval av dessa, särskilt rådets direktiv 75/117/EEG om tillnärmningen av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män (4), rådets direktiv 92/85/EEG om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (5), rådets direktiv 96/97/EG om ändring av direktiv 86/378/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av män och kvinnor i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet (6) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/54/EG om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet (omarbetning) (7),

                  3.

                  med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 7 december 2000 och dess artiklar 23 och 33 som behandlar jämställdhet och möjligheterna att kombinera arbete och familj,

                  4.

                  med beaktande av kommissionens rapport från 2003 om tillämpningen av rådets direktiv 96/34/EG av den 3 juni 1996 om ramavtalet om föräldraledighet, undertecknat av Unice, CEEP och EFS,

                  5.

                  med beaktande av målet enligt Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, dvs. att öka sysselsättningsgraden till 70 % för hela arbetskraften, till 60 % för kvinnor och till 50 % för äldre arbetstagare, samt Barcelonamålen för barnomsorgen och hur åtgärder som syftar till att göra det lättare att kombinera arbete och familj kan bidra till uppnåendet av dessa mål,

                  6.

                  med beaktande av den åtgärdsram för jämställdhet mellan män och kvinnor som arbetsmarknadens parter på europeisk nivå antog den 22 mars 2005, i vilken åtgärder för en bättre livsbalans behandlas som ett prioriterat område, samtidigt som det slås fast att det krävs balanserade, integrerade och konsekventa åtgärder som rör ledighet, arbetsformer och infrastrukturen för omsorg för att förbättra möjligheterna att kombinera arbete och familj, och av följande skäl:

                  7.

                  De åtgärder som vidtas för att göra det lättare att kombinera arbete och familj ingår i en vidare politisk agenda som syftar till att tillgodose arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov och förbättra arbetstagarnas anpassningsförmåga och anställbarhet som en del av flexicurity-strategin.

                  8.

                  Familjepolitiken bör bidra till att skapa jämställdhet och bör betraktas mot bakgrund av befolkningsutvecklingen, effekterna av befolkningens åldrande, åtgärder för att minska generationsklyftan, främjandet av kvinnors deltagande i arbetslivet och ett delat omsorgsansvar mellan kvinnor och män.

                  9.

                  Kommissionen har i två faser under 2006 och 2007 samrått med arbetsmarknadens parter på europeisk nivå om möjligheterna att kombinera arbete och familj, där bland annat frågan om att uppdatera lagstiftningen på gemenskapsnivå behandlades. Kommissionen har uppmanat arbetsmarknadens parter på europeisk nivå att granska bestämmelserna i ramavtalet om föräldraledighet med sikte på en översyn.

                  10.

                  Ramavtalet om föräldraledighet från 1995 har lett till positiva förändringar, skapat en gemensam utgångspunkt för diskussionen om en bättre livsbalans i medlemsstaterna och i betydande utsträckning bidragit till att göra det lättare för förvärvsarbetande föräldrar i Europa att kombinera arbete och familj. På grundval av en gemensam utvärdering anser dock arbetsmarknadens parter på europeisk nivå att vissa delar av avtalet behöver anpassas eller ändras för att det bättre ska uppnå sitt syfte.

                  11.

                  Vissa aspekter behöver ändras med hänsyn till arbetskraftens ökade mångfald och utvecklingen i samhället, bland annat mångfalden av familjebildningar, samtidigt som nationell lagstiftning, kollektivavtal och praxis följs.

                  12.

                  I många medlemsstater har insatserna för att få män att dela familjeansvaret inte fått avsedd verkan. Därför bör effektivare åtgärder vidtas för att främja en jämnare fördelning av familjeansvaret mellan kvinnor och män.

                  13.

                  Många medlemsstater har redan infört olika politiska åtgärder och metoder beträffande möjligheten till ledighet, barnomsorg och flexibla arbetsformer, som är anpassade till arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov och syftar till att underlätta för föräldrar att kombinera arbete och familj. Dessa bör beaktas vid genomförandet av detta avtal.

                  14.

                  Detta ramavtal ingår i de europeiska arbetsmarknadsparternas arbete för att förbättra möjligheterna att kombinera arbete och familj.

                  15.

                  Detta avtal är ett ramavtal med minimikrav och bestämmelser för föräldraledighet, som skiljer sig från mammaledighet, och för frånvaro på grund av force majeure, och låter medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter fastställa villkoren för beviljande av sådan ledighet och tillämpningsbestämmelser med beaktande av situationen i varje medlemsstat.

                  16.

                  Rätten till föräldraledighet enligt detta avtal är en individuell rättighet som i princip inte kan överlåtas, även om medlemsstaterna får införa en sådan möjlighet. Eftersom det har visat sig att en icke överlåtbar rätt kan göra pappor mer benägna att utnyttja möjligheten har arbetsmarknadens parter på europeisk nivå beslutat att fastställa att en del av ledigheten inte kan överlåtas.

                  17.

                  Det är viktigt att beakta de behov som föräldrar till barn med funktionsnedsättning eller kronisk sjukdom har.

                  18.

                  Medlemsstaterna bör föreskriva att rätten till förmåner vid sjukdom bibehålls under minimiperioden för föräldraledigheten.

                  19.

                  Medlemsstaterna bör också, om det är lämpligt med hänsyn till nationella förhållanden och budgetsituationen, överväga att se till att rätten till relevanta socialförsäkringsförmåner bevaras oförändrade under minimiperioden för föräldraledigheten och hur bland annat inkomsten påverkar utnyttjandet av föräldraledigheten vid genomförandet av detta avtal.

                  20.

                  Erfarenheten i medlemsstaterna har visat att inkomstnivån under föräldraledigheten är en faktor som påverkar hur föräldraledigheten utnyttjas av föräldrarna, särskilt papporna.

                  21.

                  Flexibla arbetsformer gör det lättare för föräldrar att kombinera arbete och familj och att komma tillbaka till arbetslivet, särskilt efter föräldraledighet.

                  22.

                  Föräldraledigheten är tänkt att stödja förvärvsarbetande föräldrar under en viss period och syftar till att bibehålla och främja deras fortsatta deltagande på arbetsmarknaden. Större vikt bör därför läggas vid kontakten med arbetsgivaren under ledigheten och att planera för återgången till arbetslivet.

                  23.

                  I detta avtal beaktas att det är nödvändigt att bättre tillgodose behoven på det sociala området, stärka EU-ekonomins konkurrenskraft och undvika sådana administrativa, finansiella eller rättsliga hinder som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.

                  24.

                  Arbetsmarknadens parter har de bästa förutsättningarna att hitta lösningar som tillgodoser såväl arbetsgivarnas som arbetstagarnas behov och bör därför ha en särskild roll när det gäller att genomföra, tillämpa, övervaka och utvärdera detta avtal i ett bredare sammanhang tillsammans med andra åtgärder som syftar till att göra det lättare att kombinera arbete och familj och främja lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män.

            DE AVTALSSLUTANDE PARTERNA HAR ENATS OM FÖLJANDE.
      II.   Innehåll

         § 1:   Syfte och tillämpningsområde

                  1.

                  I detta avtal fastställs minimikrav för att göra det lättare för förvärvsarbetande föräldrar att kombinera arbete och familj med hänsyn till den ökade mångfalden av familjebildningar och med beaktande av nationell lagstiftning, kollektivavtal och/eller praxis.

                  2.

                  Detta avtal ska tillämpas på alla arbetstagare, kvinnor och män, som har ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande enligt definitionen i den lagstiftning, de kollektivavtal eller den praxis som gäller i respektive medlemsstat.

                  3.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter får inte utesluta anställningsavtal eller anställningsförhållanden från avtalets syfte och tillämpningsområde enbart på grund av att de gäller deltidsarbetande, visstidsanställda eller personer som har ett anställningsavtal eller anställningsförhållande med ett bemanningsföretag.

         § 2:   Föräldraledighet

                  1.

                  Män och kvinnor ges genom detta avtal en individuell rätt till föräldraledighet med anledning av ett barns födelse eller vid adoption av ett barn för att vårda detta barn upp till en bestämd ålder som får vara upp till åtta år och som ska fastställas av medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter.

                  2.

                  Ledigheten ska beviljas för en period av minst fyra månader och ska, för att främja lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män, i princip inte kunna överlåtas. För att främja en jämnare fördelning av ledigheten mellan föräldrarna ska minst en av de fyra månaderna inte kunna överlåtas. Närmare bestämmelser för hur den icke överlåtbara delen ska tillämpas ska fastställas på nationell nivå genom lagstiftning och/eller kollektivavtal med beaktande av gällande regler i medlemsstaterna.

         § 3:   Tillämpningsföreskrifter

                  1.

                  Villkoren för beviljande av föräldraledighet och närmare tillämpningsföreskrifter ska fastställas genom lagstiftning och/eller kollektivavtal i medlemsstaterna, förutsatt att minimikraven i avtalet följs. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter får bland annat

                              a)

                              besluta om huruvida föräldraledigheten beviljas på heltid, deltid, uppdelad eller i form av sparade dagar, med beaktande av såväl arbetsgivarnas som arbetstagarnas behov,

                              b)

                              ställa villkor på en kvalifikationsperiod i arbete och/eller anställningstid som inte får överskrida ett år för rätt till föräldraledigheten. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter ska vid tillämpningen av denna bestämmelse se till det vid på varandra följande visstidsanställningsavtal, enligt definitionen i rådets direktiv 1999/70/EG om ramavtalet om visstidsarbete, med samma arbetsgivare är den sammanlagda längden av dessa anställningsavtal som beaktas vid beräkning av kvalifikationsperioden.

                              c)

                              fastställa de omständigheter under vilka arbetsgivaren, efter samråd i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal och praxis, av berättigade skäl som rör företagets drift får uppskjuta beviljandet av föräldraledigheten; svårigheter som uppkommer vid tillämpningen av denna bestämmelse ska lösas i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal och praxis,

                              d)

                              utöver led c ovan godkänna särskilda bestämmelser för att tillgodose småföretagens operativa och organisatoriska behov.

                  2.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter ska fastställa tidsfrister inom vilka de arbetstagare som utnyttjar sin rätt till föräldraledighet ska anmäla tidpunkterna för föräldraledighetens början och slut till arbetsgivaren. Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter ska vid fastställande av dessa tidsfrister beakta arbetstagarnas och arbetsgivarnas intressen.

                  3.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter bör bedöma om villkoren för beviljande av föräldraledighet och tillämpningsbestämmelserna behöver anpassas till de behov som föräldrar till barn med funktionsnedsättning eller kronisk sjukdom har.

         § 4:   Adoption

                  1.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter ska bedöma om det krävs ytterligare åtgärder för att tillgodose de särskilda behov som adoptivföräldrar har.

         § 5:   Anställningsrättigheter och icke diskriminering

                  1.

                  Vid föräldraledighetens slut ska arbetstagaren ha rätt att återvända till samma arbete eller, om det inte är möjligt, till ett likvärdigt eller liknande arbete som är förenligt med dennes anställningsavtal eller anställningsförhållande.

                  2.

                  De rättigheter som arbetstagaren förvärvat eller står i begrepp att förvärva när föräldraledigheten börjar ska bevaras oförändrade fram till och med föräldraledighetens slut. Vid föräldraledighetens slut ska dessa rättigheter inklusive de ändringar som följer av nationell lagstiftning, kollektivavtal eller praxis vara gällande.

                  3.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter ska fastställa vad som ska gälla för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet under föräldraledigheten.

                  4.

                  För att säkerställa arbetstagarnas möjlighet att utnyttja föräldraledigheten ska medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter, i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal eller praxis, vidta de åtgärder som behövs för att skydda arbetstagarna mot mindre gynnsam behandling eller uppsägning på grund av att de ansöker om eller utnyttjar sin rätt till föräldraledighet.

                  5.

                  Alla socialförsäkringsfrågor som hänger samman med detta avtal ska behandlas och avgöras av medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell lagstiftning och/eller kollektivavtal och med beaktande av kontinuitetens betydelse när det gäller rätten till socialförsäkringsförmåner, särskilt sjuk- och hälsovård.
                  Alla frågor som rör inkomst som hänger samman med detta avtal ska behandlas och avgöras av medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal och/eller praxis och med beaktande av bland annat inkomstens betydelse när det gäller utnyttjandet av föräldraledighet.

         § 6:   Återgång till arbetet

                  1.

                  För att förbättra möjligheterna att kombinera arbete och familj ska medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter vidta de åtgärder som behövs för att se till att arbetstagare som återgår till arbetet efter föräldraledigheten får begära ändrad arbetstid och/eller ändrad förläggning av arbetstid under en viss tid. Arbetsgivarna ska behandla och besvara en sådan begäran med beaktande av såväl arbetsgivarens som arbetstagarens behov.
                  Närmare bestämmelser för tillämpningen av denna punkt ska fastställas enligt nationell lagstiftning, kollektivavtal och/eller praxis.

                  2.

                  För att underlätta återgången till arbetet efter föräldraledighet uppmanas arbetstagaren och arbetsgivaren att hålla kontakten under ledigheten. De kan också vidta lämpliga åtgärder för återintegrering, som beslutas gemensamt av de berörda parterna, med beaktande av nationell lagstiftning, kollektivavtal och/eller praxis.

         § 7:   Frånvaro på grund av force majeure

                  1.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter ska, i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal och/eller praxis, vidta de åtgärder som behövs för att ge arbetstagaren rätt till ledighet på grund av force majeure som har samband med trängande familjeskäl vid sjukdom eller olycksfall, som gör arbetstagarens omedelbara närvaro absolut nödvändig.

                  2.

                  Medlemsstaterna och/eller arbetsmarknadens parter får införa villkor för beviljande och detaljerade bestämmelser för tillämpning av § 7.1 och begränsa denna rätt till ett särskilt antal dagar om året och/eller för varje tillfälle.

         § 8:   Slutbestämmelser

                  1.

                  Medlemsstaterna får tillämpa eller införa bestämmelser som är förmånligare än de som föreskrivs i detta avtal.

                  2.

                  Genomförandet av bestämmelserna i detta avtal får inte utgöra något giltigt skäl för att sänka den allmänna skyddsnivån för arbetstagarna inom det område som omfattas av detta avtal. Detta ska inte påverka medlemsstaternas och/eller arbetsmarknadens parters rätt att med hänsyn till förändrade omständigheter (inklusive ett införande av en bestämmelse om att rättigheten inte kan överlåtas) utarbeta olika lagar, andra författningar eller avtal, under förutsättning att minimiföreskrifterna i det här avtalet iakttas.

                  3.

                  Arbetsmarknadens parters rätt att på lämplig nivå, även europeisk sådan, sluta avtal som anpassar och/eller kompletterar bestämmelserna i detta avtal med hänsyn till särskilda omständigheter påverkas inte av detta avtal.

                  4.

                  Medlemsstaterna ska anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets beslut senast två år efter beslutets antagande eller säkerställa att arbetsmarknadens parter genom avtal inför nödvändiga bestämmelser före utgången av denna period. Om det är nödvändigt med hänsyn till särskilda svårigheter eller ett genomförande med hjälp av kollektivavtal, får medlemsstaterna förfoga över ytterligare högst ett år för att följa rådets beslut.

                  5.

                  Förebyggande och lösning av tvister och klagomål till följd av tillämpningen av detta avtal ska ske i enlighet med nationell lagstiftning, kollektivavtal och/eller praxis.

                  6.

                  Utan att det påverkar kommissionens, de nationella domstolarnas och EG-domstolens respektive roller bör alla frågor som har samband med tolkningen av detta avtal på europeisk nivå, i första hand överlämnas av kommissionen till de avtalsslutande parterna som ska avge ett yttrande.

                  7.

                  De avtalsslutande parterna ska se över tillämpningen av detta avtal fem år efter dagen för rådets beslut, om någon av parterna i detta avtal begär detta.

         Utfärdat i Bryssel den 18 juni 2009.

            På EFS vägnar
            John Monks
            Generalsekreterare
            På den fackliga delegationens vägnar

            På BUSINESSEUROPES vägnar
            Philippe de Buck
            Generaldirektör

            På UEAPME:s vägnar
            Andrea Benassi
            Generalsekreterare

            På ECPE:s vägnar
            Ralf Resch
            Generalsekreterare

         (1)  Omnumrerade: Artiklarna 154 och 155 i EUF-fördraget.

         (2)  Omnumrerade: Artiklarna 153.1 c och 157 i EUF-fördraget.

         (3)  Artikel 2 i EG-fördraget är upphävd och ersatt i sak av artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen. Artikel 3.1 i EG-fördraget är upphävd och ersatt i sak av artiklarna 3–6 i EUF-fördraget. Artikel 3.2 i EG-fördraget är omnumrerad som artikel 8 i EUF-fördraget. Artikel 13 i EG-fördraget är omnumrerad som artikel 19 i EUF-fördraget.

         (4)  EGT L 45, 19.2.1975, s. 19.

         (5)  EGT L 348, 28.11.1992, s. 1.

         (6)  EGT L 46, 17.2.1997, s. 20.

         (7)  EUT L 204, 26.7.2006, s. 23.


title: Kommissionens direktiv 2011/28/EU av den 4 mars 2011 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa indolylsmörsyra som verksamt ämne och om ändring av kommissionens beslut 2008/941/EG  Text av betydelse för EES

text:
               5.3.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 60/17

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/28/EU
   av den 4 mars 2011
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa indolylsmörsyra som verksamt ämne och om ändring av kommissionens beslut 2008/941/EG
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordningar (EG) nr 1112/2002 (2) och (EG) nr 2229/2004 (3) innehåller närmare bestämmelser om genomförandet av den fjärde etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG och en förteckning över de verksamma ämnen som ska bedömas för att eventuellt införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. I den förteckningen ingick indolylsmörsyra.

               (2)

               Anmälaren återkallade i enlighet med artikel 24e i förordning (EG) nr 2229/2004 sin ansökan om att det verksamma ämnet ska införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG inom två månader från det att utkastet till bedömningsrapporten tagits emot. Följaktligen fastställdes det i kommissionens beslut 2008/941/EG av den 8 december 2008 om att inte ta upp vissa verksamma ämnen i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller dessa ämnen (4) att indolylsmörsyra inte skulle införas som verksamt ämne.

               (3)

               Den ursprungliga anmälaren (nedan kallad sökanden) har i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG lämnat in en ny ansökan och begärt ett påskyndat förfarande i enlighet med artiklarna 14–19 i kommissionens förordning (EG) nr 33/2008 av den 17 januari 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/414/EEG i fråga om ett ordinarie och ett påskyndat förfarande för bedömning av verksamma ämnen som omfattades av det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i det direktivet men som inte införts i dess bilaga I (5).

               (4)

               Ansökan lämnades till Frankrike, som genom förordning (EG) nr 2229/2004 hade utsetts till rapporterande medlemsstat. Tidsfristen för det påskyndade förfarandet har följts. Specifikationen för det verksamma ämnet och de avsedda användningarna är desamma som de som anges i beslut 2008/941/EG. Ansökan uppfyller dessutom de återstående kraven gällande innehåll och förfarande i artikel 15 i förordning (EG) nr 33/2008.

               (5)

               Frankrike utvärderade de kompletterande uppgifter som sökanden lämnat och lade fram en kompletterande rapport. Rapporten lämnades till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) och till kommissionen den 26 januari 2010. Myndigheten skickade den kompletterande rapporten till övriga medlemsstater och sökanden för synpunkter, och vidarebefordrade därefter de mottagna synpunkterna till kommissionen. I enlighet med artikel 20.1 i förordning (EG) nr 33/2008 och på kommissionens begäran lade myndigheten den 3 september 2010 fram sin slutsats om indolylsmörsyra (6) för kommissionen. Medlemsstaterna och kommissionen granskade utkastet till bedömningsrapport, den kompletterande rapporten och myndighetens slutsats i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och en rapport godkändes slutgiltigt den 28 januari 2011 i form av kommissionens granskningsrapport om indolylsmörsyra.

               (6)

               De olika undersökningar som gjorts har visat att växtskyddsmedel som innehåller indolylsmörsyra i allmänhet kan antas uppfylla kraven i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som har undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Indolylsmörsyra bör därför införas i bilaga I så att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med det direktivet.

               (7)

               Utan att det påverkar den slutsatsen bör ytterligare uppgifter inhämtas om vissa specifika aspekter. Enligt artikel 6.1 i direktiv 91/414/EEG kan det ställas villkor för införandet av ett ämne i bilaga I. Man bör därför kräva att sökanden lämnar in ytterligare uppgifter för att bekräfta frånvaron av klastogen potential hos indolylsmörsyra, indolylsmörsyrans ångtryck, och följaktligen en studie av inhalationstoxiciteten, samt den naturliga bakgrundskoncentrationen av indolylsmörsyra i jorden.

               (8)

               Innan ett verksamt ämne införs i bilaga I bör medlemsstaterna och berörda parter medges en rimlig tidsfrist för att anpassa sig till de nya krav som kommer att följa av införandet.

               (9)

               Utan att det påverkar de skyldigheter som enligt direktiv 91/414/EEG följer av införandet av ett verksamt ämne i bilaga I, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter införandet för att ompröva befintliga godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller indolylsmörsyra i syfte att se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt artikel 13 och de relevanta villkoren i bilaga I, är uppfyllda. Medlemsstaterna bör vid behov ändra, ersätta eller återkalla befintliga godkännanden enligt bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG. Genom undantag från ovanstående tidsfrist bör en längre period medges för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen enligt bilaga III för varje växtskyddsmedel för varje avsett användningsområde i överensstämmelse med de enhetliga principerna i direktiv 91/414/EEG.

               (10)

               Erfarenheter från tidigare införanden i bilaga I till direktiv 91/414/EEG av verksamma ämnen som bedömts enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden (7) har visat att svårigheter kan uppstå vid tolkningen av kraven på innehavarna av befintliga godkännanden när det gäller tillgång till uppgifter. För att man ska undvika ytterligare svårigheter förefaller det därför nödvändigt att klargöra medlemsstaternas skyldigheter, särskilt den att kontrollera att innehavarna av ett godkännande kan visa att de har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet. Detta klargörande innebär dock inte att några nya krav ställs på medlemsstaterna eller på innehavarna av godkännanden i förhållande till de direktiv om ändring av bilaga I som hittills har antagits.

               (11)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               I beslut 2008/941/EG fastställs att indolylsmörsyra inte ska införas i bilaga I och att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne ska återkallas senast den 31 december 2011. Den rad som avser indolylsmörsyra i bilagan till det beslutet måste utgå.

               (13)

               Beslut 2008/941/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (14)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Den rad som avser indolylsmörsyra i bilagan till beslut 2008/941/EG ska utgå.
   Artikel 3
   Medlemsstaterna ska senast den 30 november 2011 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 december 2011.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 4
   1.   Om så krävs ska medlemsstaterna i enlighet med direktiv 91/414/EEG ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller indolylsmörsyra som verksamt ämne senast den 30 november 2011.
   Senast detta datum ska medlemsstaterna särskilt kontrollera att de villkor som rör indolylsmörsyra i bilaga I till det direktivet har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B i den post som gäller detta verksamma ämne, och att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13 i samma direktiv.
   2.   Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller indolylsmörsyra, antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen som alla senast den 31 maj 2011 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, ta upp produkten till ny prövning i överensstämmelse med de enhetliga principerna i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som gäller indolylsmörsyra i bilaga I till samma direktiv. På grundval av denna prövning ska medlemsstaterna fastställa om växtskyddsmedlet uppfyller villkoren i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG.
   Därefter ska medlemsstaterna

               a)

               om ett växtskyddsmedel innehåller indolylsmörsyra som enda verksamma ämne, om så krävs, senast den 31 maj 2015 ändra eller återkalla godkännandet, eller

               b)

               om ett växtskyddsmedel innehåller indolylsmörsyra som ett av flera verksamma ämnen, om så krävs, ändra eller återkalla godkännandet senast den 31 maj 2015 eller senast det datum som fastställs för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket eller vilka ämnet eller ämnena i fråga infördes i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.

         Artikel 5
   Detta direktiv träder i kraft den 1 juni 2011.
   Artikel 6
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 4 mars 2011.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EGT L 168, 27.6.2002, s. 14.

      (3)  EUT L 379, 24.12.2004, s. 13.

      (4)  EUT L 335, 13.12.2008, s. 91.

      (5)  EUT L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance indolylbutyric acid”, The EFSA Journal, vol. 8(2010):9, artikelnr 1720 [42 s.], doi:10.2903/j.efsa.2010.1720. Finns på www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm.

      (7)  EGT L 366, 15.12.1992, s. 10.

      BILAGA
      Följande post ska läggas till i slutet av tabellen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG:

                     Nummer

                     Trivialnamn, identifikationsnummer

                     Namn enligt Iupac

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”333

                     Indolylsmörsyra
                     CAS-nr 133-32-4
                     Cipac-nr 830

                        4-(1H-indol-3-yl)smörsyra

                     ≥ 994 g/kg

                     1 juni 2011

                     31 maj 2021

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som tillväxtreglerande ämne på prydnadsväxter.
                     DEL B
                     Vid tillämpningen av de enhetliga principerna i bilaga VI ska hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om indolylsmörsyra, särskilt tilläggen I och II, i den form som slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 28 januari 2011.
                     Vid den samlade bedömningen ska medlemsstaterna ta särskild hänsyn till säkerheten för de personer som hanterar växtskyddsmedlet. Villkoren för godkännande ska innehålla föreskrifter om tillräcklig personlig skyddsutrustning och riskreducerande åtgärder för att minska exponeringen.
                     De berörda medlemsstaterna ska begära in ytterligare uppgifter för att bekräfta

                                 a)

                                 frånvaron av klastogen potential hos indolylsmörsyra,

                                 b)

                                 indolylsmörsyrans ångtryck, och följaktligen en studie av inhalationstoxiciteten,

                                 c)

                                 den naturliga bakgrundskoncentrationen av indolylsmörsyra i jorden.

                           De berörda medlemsstaterna ska se till att sökanden inkommer med sådana bekräftande uppgifter till kommissionen senast den 31 maj 2013.”

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och specifikation finns i granskningsrapporten.


Avis juridique important

|

32001L0057

Kommissionens direktiv 2001/57/EG av den 25 juli 2001 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål, livsmedel av animaliskt ursprung samt vissa produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 208 , 01/08/2001 s. 0036 - 0043

Kommissionens direktiv 2001/57/EGav den 25 juli 2001om ändring av bilagorna till rådets direktiv 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål, livsmedel av animaliskt ursprung samt vissa produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål(1), senast ändrat genom direktiv 2001/48/EG(2), särskilt artikel 10 i detta,med beaktande av rådets direktiv 86/363/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på livsmedel av animaliskt ursprung(3), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/39/EG(4), särskilt artikel 10 i detta,med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker(5), senast ändrat genom direktiv 2001/48/EG, särskilt artikel 7 i detta,med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(6), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/49/EG(7), särskilt artikel 4.1 f i detta, ochav följande skäl:(1) Genom kommissionens direktiv 2000/10/EG(8) infördes det befintliga verksamma ämnet fluroxipyr i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Kommissionen har ännu inte fastställt några gränsvärden för rester av detta verksamma ämne. En harmonisering av gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester är önskvärd både ur allmänhetens och handelns perspektiv.(2) När ämnet hade införts i bilaga I godkände medlemsstaterna i enlighet med artikel 4 i direktiv 91/414/EEG, ett antal växtskyddsmedel som innehåller detta ämne och fastställde provisoriska gränsvärden för resthalter i enlighet med artikel 4.1 f i samma direktiv. Godkännandena gäller användning som herbicid i fruktträdgårdar eller efter groning på äpplen, oliver, lök, säd, ängar och betesmarker. I enlighet med direktivet har kommissionen underrättats om dessa gränsvärden och fått de uppgifter som ligger till grund för dem. Denna information samt uppgifter från andra källor har granskats, och ger tillräcklig grund för att provisoriskt fastställa gränsvärden för resthalter.(3) Enligt artikel 5 i direktiv 86/363/EEG skall sådana provisoriska gränsvärden för resthalter i animalieprodukter som fastställs i enlighet med artikel 4.1 f i direktiv 91/414/EEG anges i bilaga II till direktiv 86/363/EEG.(4) I samband med införandet av fluroxipyr i bilaga I till direktiv 91/414/EEG sammanfattades den tekniska och vetenskapliga utvärderingen av ämnet i en granskningsrapport från kommissionen daterad 30 november 1999. I denna rapport fastställs det acceptabla dagliga intaget (ADI) för fluroxipyr till 0.8 mg per kg kroppsvikt och dag. Konsumenternas livstidsexponering genom livsmedel som behandlats med fluroxipyr har uppskattats och utvärderats med hjälp av de metoder som används inom Europeiska gemenskapen och med beaktande av de riktlinjer som offentliggjorts av Världshälsoorganisationen(9). Enligt de beräkningar som gjorts leder de gränsvärden som fastställs i det här direktivet inte till att det acceptabla dagliga intaget överskrids.(5) Under den utvärdering och diskussion som föregick införandet av fluroxipyr i bilaga I till direktiv 91/414/EEG noterades inga sådana akut toxiska effekter som gör det nödvändigt att fastställa en akut referensdos.(6) För att garantera att konsumenten är tillräckligt skyddad mot exponering för rester av bekämpningsmedel i eller på ej godkända produkter är det lämpligt att gränsvärden för bekämpningsmedelsrester fastställs vid den nedre analytiska bestämningsgränsen för samtliga sådana produkter som omfattas av direktiv 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG. Om gemenskapen fastställer provisoriska gränsvärden för resthalter påverkar detta inte medlemsstaternas möjligheter att fastställa egna provisoriska gränsvärden för fluroxipyr i enlighet med artikel 4.1 f i direktiv 91/414/EEG och enligt bilaga VI till samma direktiv.(7) Fyra år bör räcka för att fastställa de flesta andra användningsområdena för fluroxipyr. Efter denna period bör provisoriska gränsvärden för resthalter göras permanenta.(8) Gemenskapens handelspartner har via Världshandelsorganisationen ombetts lämna synpunkter på de halter som anges i det här direktivet, och deras synpunkter i denna fråga har beaktats. Det har inte fastställts några gränsvärden för rester av fluroxipyr i Codex Alimentarius. Möjligheten att fastställa gränsvärden för resthalter beträffande vissa särskilda kombinationer av bekämpningsmedel och grödor som inte anges här kommer att undersökas av kommissionen, förutsatt att relevanta data lämnas in.(9) Yttrandet från Vetenskapliga kommittén för växter har beaktats, och särskilt de råd och rekommendationer som lämnats när det gäller konsumentskyddet avseende livsmedel som behandlats med bekämpningsmedel.(10) Detta direktiv är förenligt med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande skall läggas till i del A i bilaga II till direktiv 86/362/EEG: ">Plats för tabell>"Artikel 2Följande skall läggas till i del B i bilaga II till direktiv 86/363/EEG: ">Plats för tabell>"Artikel 3Kolumnen med rubriken "fluroxipyr och dess estrar uttryckt som fluroxipyr" i bilagan till detta direktiv skall läggas till i bilaga II till direktiv 90/642/EEG.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter dess offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 28 februari 2002. De skall underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa bestämmelserna från och med den 1 mars 2002.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 25 juli 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 221, 7.8.1986, s. 37.(2) EGT L 180, 3.7.2001, s. 26.(3) EGT L 221, 7.8.1986, s. 43.(4) EGT L 148, 1.6.2001, s. 70.(5) EGT L 350, 14.12.1990, s. 71.(6) EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.(7) EGT L 176, 29.6.2001, s. 61.(8) EGT L 57, 2.3.2000, s. 28.(9) Riktlinjer för beräkning av intaget av bekämpningsmedelsrester via födan (reviderad utgåva). Dessa riktlinjer har tagits fram av GEMS/Livsmedelsprogrammet i samarbete med Codex Alimentariuskommittén för bekämpningsmedelsrester. Utgivare: Världshälsoorganisationen, 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).BILAGA>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31982L0859

Kommissionens direktiv 82/859/EEG av den 2 december 1982 om ändring av bilaga 2 till rådets direktiv 69/208/EEG om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 357 , 18/12/1982 s. 0031 - 0031 Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 26 s. 0173  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 26 s. 0173  Finsk specialutgåva Område 3 Volym 15 s. 0202  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 15 s. 0202

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 2 december 1982 om ändring av bilaga 2 till rådets direktiv 69/208/EEG om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter (82/859/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 69/208/EEG av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter(), senast ändrat genom kommissionens direktiv 82/287/EEG(), särskilt artikel 20.a i detta, ochmed beaktande av följande:De villkor som skall uppfyllas av grödan, inklusive standarder för sortrenhet, skall definieras så att de överensstämmer med de system för certifiering av utsäde som är avsett för internationell handel som fastställts av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD).Vissa av de standarder som införts genom direktiv 82/287/EEG saknar betydelse, eftersom flera generationer av utsäde av kategorin "certifikatutsäde" inte tillåts för vissa arter.Mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen bör bilaga 2 till direktiv 69/208/EEG ändras i enlighet med detta.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Tabellen i punkt 1 i avsnitt I av bilaga 2 till direktiv 69/208/EEG skall ändras på följande sätt:1. I vänsterspalten skall orden "som endast skall användas" läggas till i andra punkten efter orden "Brassica napus ssp. oleifera, utom sorter", efter orden "Brassica rapa, utom sorter", i tredje punkten efter orden "Brassica napus ssp. oleifera, sorter" respektive efter orden "Brassica rapa, sorter".2. I andra strecksatsen i tredje punkten i vänsterspalten skall orden "första generationen" utgå.3. Tredje strecksatsen i tredje punkten skall utgå.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1983 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.2. Medlemsstaterna skall se till att utsäde inte underkastas några begränsningar av saluföringen till följd av olika datum för genomförandet av detta direktiv i enlighet med punkt 1.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 2 december 1982.På kommissionens vägnarPoul DALSAGERMedlem av kommissionen() EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.() EGT nr L 131, 13.5.1982, s. 24.


Avis juridique important

|

31978L0318

Rådets direktiv 78/318/EEG av den 21 december 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om torkar- och spolarsystem för motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 081 , 28/03/1978 s. 0049 - 0071 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0104  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 7 s. 0089  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 8 s. 0104  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0151  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 8 s. 0151

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om torkar- och spolarsystem för motorfordon (78/318/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. deras torkare och spolare.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som anges i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3), senast ändrat genom direktiv 78/315/EEG(4).Det är önskvärt att utforma de tekniska kraven så att de får samma målsättning som det arbete som utförs i ärendet inom FNs ekonomiska kommission för Europa.Dessa krav gäller för motorfordon i kategori M1 (den internationella klassificeringen av motorfordon anges i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG).Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon innefattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförs av var och en av dem på grundval av de gemensamma kraven.Vindrutespolare saluförs redan såväl separat som efter det att de har monterats på ett fordon. Om det är möjligt att kontrollera dem innan de monteras på ett fordon, kan deras fria rörlighet underlättas genom införande av EEG-typgodkännande för sådana system, som betraktas som separata tekniska enheter enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon i kategori M1 (enligt definitionen i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG) avsett att användas på väg, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till vindrutespolaren och vindrutetorkaren, eller för en vindrutespolare, om- fordonet uppfyller kraven i bilagorna 1-5 vad gäller vindrutespolaren och vindrutetorkaren,- vindrutespolaren, betraktad som en separat teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG, uppfyller tillämpliga krav enligt bilaga 1,- fordonet är försett med en vindrutespolare som har beviljats typgodkännande som en separat teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG och har installerats enligt de krav som fastställs i 6.2.5 i bilaga 1.Artikel 31. Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till- fordonets vindrutetorkare och vindrutespolare om dessa uppfyller kraven i bilagorna 1-5,- fordonets vindrutespolare om denna har beviljats typgodkännande som en separat teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG och installerats enligt de krav som fastställs i 6.2.5 i bilaga 1.2. Ingen medlemsstat får förbjuda att en vindrutespolare som anses som en separat teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG saluförs om systemet överensstämmer med en typ som har beviljats typgodkännande enligt artikel 2 andra strecksatsen.Artikel 4En medlemsstat som har utfärdat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som krävs för att hålla sig underrättad om varje ändring av en sådan del eller egenskap som anges i bilaga 1 punkt 2.2. Denna medlemsstats behöriga myndigheter skall besluta om nya provningar skall utföras på den ändrade fordonstypen och om en ny provningsrapport skall upprättas. Om dessa provningar visar att kraven i detta direktiv inte har uppfyllts, skall ändringen inte godkännas.Artikel 5Alla nödvändiga ändringar för att anpassa kraven i bilagorna 1-7 till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som fastställs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Detta förfarande skall dock inte tillämpas för ändringar som inför krav för andra torkare och spolare än de som används för vindrutan.Artikel 61. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader från dess anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1977.På rådets vägnarJ. CHABERTOrdförande(1) EGT nr C 118, 16.5.1977, s. 33.(2) EGT nr C 114, 11.5.1977, s. 8.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT nr L 81, 28.3.1978, s. 1.BILAGA 1RÄCKVIDD, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, EEG-TYPGODKÄNNANDE, KRAV, PROVNINGSFÖRFARANDE1. RÄCKVIDD1.1 Detta direktiv gäller för förarens siktfält över 180° framåt i fordon i kategori M1.1.1.1 Direktivets syfte är att säkerställa god sikt under svåra väderförhållanden genom att särskilt ange kraven på vindrutetorkare och vindrutespolare för fordon i kategori M1.1.1.2 Kraven i detta direktiv är formulerade så att de gäller för fordon i kategori M1 där föraren sitter till vänster. För fordon i kategori M1 där föraren sitter till höger, skall dessa krav tillämpas genom att kriterierna ändras på lämpligt sätt.2. DEFINITIONER(2.1)2.2 Fordonstyp vad gäller vindrutetorkare och vindrutespolareMed fordonstyp vad gäller vindrutetorkare och vindrutespolare avses fordon som inte är olika i fråga om sådana väsentliga faktorer som2.2.1 de yttre och inre formerna och inredningen inom det område som anges i avsnitt 1, vilka kan påverka sikten,2.2.2 vindrutans form, mått, egenskaper och fastsättning,2.2.3 vindrutetorkarens och vindrutespolarens egenskaper.2.3 Tredimensionellt referensrutnätMed tredimensionellt referensrutnät avses ett referenssystem som består av ett vertikalt längsplan x-z, ett horisontellt plan x-y och ett vertikalt tvärplan y-z (se figur 2 i bilaga 3). Rutnätet används för att bestämma måttförhållandena mellan konstruktionspunkternas lägen på ritningarna och deras lägen på själva fordonet. Förfarandet för att placera ut fordonet i förhållande till rutnätet beskrivs i bilaga 3. Alla koordinater som anges till marknollpunkten skall utgå från ett fordon i körklart skick (enligt definitionen i 2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG) med en passagerare i framsätet med vikten 75 kg ± 1 %.2.3.1 Fordon som är utrustade med hjulupphängning som medför att deras markfrigång kan justeras skall provas med den inställning som tillverkaren anger som den normala.2.4 Primära referenspunkterMed primära referenspunkter avses hål, ytor, märkningar och identifieringstecken på fordonets kaross. Vilken typ av referenspunkter som används och varje punkts läge i förhållande till x-, y- och z-koordinaterna i det tredimensionella rutnätet och till ett konstruktivt markplan skall anges av fordonstillverkaren. Dessa punkter får utgöras av de styrpunkter som används vid sammansättningen av karosseriet.2.5 Ryggstödsvinkel(Se bilaga 2.)2.6 Verklig ryggstödsvinkel(Se bilaga 2.)2. Konstruktiv ryggstödsvinkel(Se bilaga 2.)2.8 V-punkterMed V-punkter avses de punkter i passagerarutrymmet vars lägen bestäms av vertikala längsplan som går genom centrum av framsätets yttersta konstruktiva inställningslägen och i förhållande till R-punkten och ryggstödets konstruktiva vinkel, och dessa punkter används för att kontrollera överensstämmelsen med kraven på siktfält (se bilaga 4).2.9 R-punkt eller sätesreferenspunkt(Se bilaga 2.)2.10 H-punkt(Se bilaga 2.)2.11 Vindrutans referenspunkterMed vindrutans referenspunkter avses de punkter som ligger i skärningen mellan vindrutans utvändiga yta och linjer som utstrålar framåt från V-punkterna.2.12 Vindrutans genomskinliga områdeMed vindrutans genomskinliga område avses det område på ett fordons vindruta eller annan glasyta vars ljusgenomsläpplighet, mätt i rät vinkel mot ytan, inte är mindre än 70 %.2.13 Sätets horisontella inställningsområdeMed sätets horisontella inställningsområde avses det område för normala körställningar som har utformats av fordonstillverkaren för inställning av förarsätet längs x-axeln (se 2.3).2.14 Sätets utökade inställningsområdeMed sätets utökade inställningsområde avses det område som har utformats av fordonstillverkaren för inställning av sätet längs x-axeln (se 2.3) utöver området för normala körställningar enligt 2.13 och som utnyttjas för att omvandla sätena till sängar eller för att underlätta instigning i fordonet.2.15 VindrutetorkareMed vindrutetorkare avses ett system som består av en anordning för att torka av vindrutans utvändiga yta, samt tillbehör och manöverorgan som är nödvändiga för att starta och stoppa anordningen.2.16 VindrutetorkarfältMed vindrutetorkarfält avses det område på en våt vindrutas utvändiga yta som torkas av vindrutetorkaren.2.17 VindrutespolareMed vindrutespolare avses ett system som består av en anordning för att förvara vätska och för att anbringa vätskan på vindrutans utvändiga yta, samt manöverorgan för att starta och stoppa anordningen.2.18 Manöverorgan för vindrutespolareMed manöverorgan för vindrutespolare avses en anordning eller ett tillbehör för att starta och stoppa vindrutespolaren. Start och stopp av vindrutespolaren kan vara samordnade med manövreringen av vindrutetorkaren eller vara helt oberoende av denna.2.19 VindrutespolarpumpMed vindrutespolarpump avses en anordning som överför vindrutespolarvätskan från behållaren till vindrutans utvändiga yta.2.20 MunstyckeMed munstycke avses en anordning som är inställbar och har till uppgift att rikta vindrutespolarvätskan mot vindrutan.2.21 Vindrutespolarens funktionMed vindrutespolarens funktion avses vindrutespolarens förmåga att avge vätska till målområdet på vindrutan utan att någon slang i spolaren börjar läcka eller lossnar vid normal användning.3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE3.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp vad gäller dess vindrutetorkare och vindrutespolare3.1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp vad gäller dess vindrutetorkare och vindrutespolare skall lämnas in av fordonstillverkaren eller dennes representant.3.1.2 Ansökan skall åtföljas av följande dokument i tre exemplar med följande upplysningar:3.1.2.1 En beskrivning av fordonet vad gäller de kriterier som anges i 2.2, tillsammans med måttritningar och antingen ett fotografi eller en sprängskiss av passagerarutrymmet. De siffror och/eller symboler som identifierar fordonstypen skall anges.3.1.2.2 Kännetecknen för de primära referenspunkterna så pass detaljerade att dessa enkelt kan identifieras och så att deras lägen i förhållande till varandra och till R-punkten kan kontrolleras.3.1.2.3 En teknisk beskrivning av vindrutetorkaren och vindrutespolaren tillsammans med tillämpliga uppgifter som skall vara tillräckligt detaljerade.3.1.2.4 Ett fordon som är representantivt för den fordonstyp som skall godkännas skall tillhandahållas den tekniska tjänst som skall utföra typgodkännandeprovningarna.3.2 Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av vindrutespolare som separat teknisk enhet3.2.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av vindrutespolare som separat teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG skall lämnas in av fordonstillverkaren eller av tillverkaren av vindrutespolaren, eller av en representant för någon av dessa tillverkare.3.2.2 För varje typ av vindrutespolare skall ansökan åtföljas av följande:3.2.2.1 Tre kopior av dokument som beskriver systemet och dess tekniska egenskaper.3.2.2.2 Ett exemplar av vindrutespolaren. De behöriga myndigheterna kan, om de anser det nödvändigt, begära ytterligare ett exemplar. Exemplaren skall på ett klart läsbart och outplånligt sätt vara försedda med sökandens handelsbeteckning eller varumärke och en typbeteckning.4. EEG-TYPGODKÄNNANDE(4.1)(4.2)4.3 Ett intyg enligt den mall som anges i 4.3.1 och 4.3.2 skall bifogas EEG-typgodkännandeintyget:4.3.1 Bilaga 6 för ansökningar enligt 3.1,4.3.2 Bilaga 7 för ansökningar enligt 3.2.(4.4)(4.5)(4.6)(4.7)(4.8)5. KRAV5.1 Vindrutetorkare5.1.1 Varje fordon skall vara försett med minst en automatisk vindrutetorkare, dvs. ett system som, när motorn är igång, kan arbeta utan annat ingripande av föraren än det som behövs för att starta och stoppa vindrutetorkaren.5.1.2 Vindrutetorkarfältet skall täcka minst 80 % av det siktfält B som definieras i 2.3 i bilaga 4.5.1.2.1 Dessutom skall vindrutetorkarfältet täcka minst 98 % av det siktfält A som definieras i 2.2 i bilaga 4.5.1.3 Vindrutetorkaren skall ha minst två svepfrekvenser:5.1.3.1 En på minst 45 cykler/minut (varvid en cykel är vindrutetorkarens fram- och återgående rörelse).5.1.3.2 En på minst 10 och högst 55 cykler/minut.5.1.3.3 Skillnaden mellan den högsta och minst en av de lägre svepfrekvenserna skall vara minst 15 cykler/minut.5.1.4 De svepfrekvenser som föreskrivs i 5.1.3 skall uppnås enligt vad som anges i 6.1.1-6.1.6, 6.1.8 och 6.1.9.5.1.5 Vindrutetorkare med intervallfunktion får användas för att uppfylla kraven i 5.1.3, under förutsättning att en av frekvenserna uppfyller kraven i 5.1.3.1 och att en av de andra frekvenser som erhålls när huvudfrekvensen avbryts inte är lägre är 10 cykler/minut.5.1.6 När vindrutetorkaren stängs av med hjälp av manöverorganet för vindrutetorkaren, skall bladen automatiskt återgå till viloläget.5.1.7 Systemet skall ha förmåga att motstå en blockering under 15 sekunder. Provningsförfarandet och villkoren anges i 6.1.7.5.1.8 Vindrutetorkarfältet skall uppfylla minimikraven i 5.1.2 när torkarna provas med en svepfrekvens som överensstämmer med bestämmelserna i 5.1.3.2 under de förhållanden som anges i 6.1.10.5.1.9 De aerodynamiska effekterna av vindrutans form och storlek, och vindrutetorkarens effektivitet, skall bestämmas under följande förhållanden:5.1.9.1 När vindrutetorkaren utsätts för en relativ lufthastighet som motsvarar 80 % av fordonets högsta hastighet, men inte är högre än 160 km/tim, skall vindrutetorkaren, vid sin högsta svepfrekvens, fortsätta att torka av ett område enligt 5.1.2.1 med bibehållen effektivitet.5.1.10 Torkararmens fastsättning skall tillåta att armen avlägsnas från sitt läge mot vindrutan så att vindrutan kan rengöras manuellt.5.1.11 Vindrutetorkaren skall ha förmåga att arbeta i två minuter på en torr vindruta med en utvändig temperatur på -18 ±3 °C under de förhållanden som anges i 6.1.11.5.2 Vindrutespolare5.2.1 Varje fordon skall vara försett med en vindrutespolare som kan motstå de belastningar som uppstår då munstyckena är igensatta och systemet manövreras enligt förfarandet i 6.2.1 och 6.2.2.5.2.2 Vindrutespolarens och vindrutetorkarens förmåga får inte påverkas negativt av att de utsätts för de temperaturpåkänningar som anges i 6.2.3 och 6.2.4.5.2.3 Vindrutespolaren skall ha förmåga att avge tillräckligt med vätska för att rengöra 60 % av det område som definieras i 2.2 i bilaga 4 under de förhållanden som beskrivs i 6.2.5 i denna bilaga.5.2.4 Vätskebehållaren skall rymma minst en liter.6. PROVNINGSFÖRFARANDE6.1 Vindrutetorkare6.1.1 De provningar som beskrivs nedan skall utföras under följande förhållanden, om inte annat anges:6.1.2 Omgivningstemperaturen får inte vara lägre än 10 °C eller högre än 40 °C.6.1.3 Vindrutan skall hållas ständigt våt.6.1.4 För elektriska vindrutetorkare skall följande ytterligare villkor uppfyllas:6.1.4.1 Batteriet skall vara fulladdat.6.1.4.2 Motorn skall arbeta med 30 % av det varvtal som utvecklar största effekt.6.1.4.3 Halvljusstrålkastarna skall vara tända.6.1.4.4 Om värme- och/eller ventilationssystem finns skall de arbeta med högsta elektriska effektförbrukning.6.1.4.5 Om avfrostnings- och avimningssystem finns skall det arbeta med högsta elektriska effektförbrukning.6.1.5 Vindrutetorkare som drivs med tryckluft eller vakuum skall kunna arbeta kontinuerligt med föreskrivna svepfrekvenser oavsett motorvarvtal eller motorbelastningar.6.1.6 Vindrutetorkarnas svepfrekvenser skall uppfylla kraven i 5.1.3 efter en inledande drifttid på 20 minuter på en våt yta.6.1.7 Kraven i 5.1.7 skall uppfyllas när torkararmarna kvarhålls i sitt vertikala läge under 15 sekunder med manöverorganet för vindrutetorkaren inställt för den högsta svepfrekvensen.6.1.8 Vindrutans utvändiga yta skall vara noggrant avfettad med denaturerad sprit eller likvärdigt avfettningsmedel. Efter torkning skall en lösning med inte mindre än 3 % och inte mer än 10 % ammoniak anbringas. Ytan skall tillåtas torka och skall sedan torkas av med en torr bomullstrasa.6.1.9 En beläggning av provningsblandningen (se bilaga 5) skall anbringas jämnt över vindrutans utvändiga yta och tillåtas att torka.6.1.10 För mätningen av vindrutetorkarfältet enligt 5.1.2 och 5.1.2.1 skall vindrutans utvändiga yta behandlas enligt 6.1.8 och 6.1.9 eller med någon annan likvärdig metod.6.1.10.1 En avbildning av vindrutetorkarfältet skall framställas och jämföras med en avbildning av siktfälten enligt 5.1.2 och 5.1.2.1 för kontroll av att kraven uppfylls.6.1.11 Kraven i 5.1.11 skall uppfyllas sedan fordonet funnits i en omgivningstemperatur på -18 ±3 °C under minst fyra timmar. Vindrutetorkaren skall ställas in för att arbeta under de förhållanden som anges i 6.1.4 med manöverorganet i läget för högsta frekvens. Det finns inga krav angående det område som torkas av.6.2 VindrutespolareProvningsförhållanden6.2.1 Provning nr 16.2.1.1 Vindrutespolaren skall fyllas till brädden med vatten och placeras i en omgivningstemperatur på 20 ±2 °C under minst fyra timmar. Alla munstycken skall vara igentäppta och manöverorganet för vindrutespolaren skall påverkas sex gånger under en minut, under minst tre sekunder varje gång. Om systemet drivs med förarens muskelkraft skall den kraft som anbringas vara enligt följande tabell:>Plats för tabell>6.2.1.2 För elektriska pumpar skall provspänningen vara minst lika stor som märkspänningen, utan att överstiga denna med mer än 2 volt.6.2.1.3 Vindrutespolarens funktion skall vid slutet av provningen uppfylla kraven i 2.21.6.2.2 Provning nr 2Vindrutespolaren skall fyllas till brädden med vatten och placeras i en omgivningstemperatur på -18 ±3 °C under minst fyra timmar. Manöverorganet för vindrutespolaren skall påverkas sex gånger under en minut, under minst tre sekunder varje gång, med den kraft som anges i 6.2.1. Systemet skall sedan placeras i en omgivningstemperatur på 20 ±2 °C tills isen smält fullständigt. Därefter skall vindrutespolarens funktion kontrolleras genom att den manövreras enligt 6.2.1.6.2.3 Provning nr 3 (lågtemperaturprovning)6.2.3.1 Vindrutespolaren skall fyllas till brädden med vatten och placeras i en omgivningstemperatur på -18 ±3 °C under minst fyra timmar så att allt vatten i systemet fryser. Systemet skall sedan placeras i en omgivningstemperatur på 20 ±2 °C tills isen smält fullständigt. Denna omväxlande frysning och smältning skall upprepas sex gånger. Därefter skall vindrutespolarens funktion kontrolleras genom att den manövreras enligt 6.2.1.6.2.3.2 Vindrutespolaren skall fyllas till brädden med en fryssäker vätska som består av 50 % metanol eller isopropylalkohol i vatten med en hårdhet som inte är större än 205 g/ton.6.2.3.2.1 Systemet skall placeras i en omgivningstemperatur på -18 ±3 °C under minst fyra timmar. Vindrutespolarens funktion skall kontrolleras genom att den manövreras enligt 6.2.1.6.2.4 Provning nr 4 (högtemperaturprovning)6.2.4.1 Vindrutespolaren skall fyllas till brädden med vatten och placeras i en omgivningstemperatur på 80 ±3 °C under minst åtta timmar och sedan i en omgivningstemperatur på 20 ±2 °C. När temperaturen stabiliserats skall vindrutespolarens funktion kontrolleras genom att den manövreras enligt 6.2.1.6.2.4.2 Om någon del av vindrutespolaren är placerad i motorutrymmet, skall systemet fyllas till brädden med vatten och placeras i en omgivningstemperatur på 80 ±3 °C under minst åtta timmar. Vindrutespolarens funktion skall kontrolleras genom att den manövreras enligt 6.2.1.6.2.4.3 Om ingen del av vindrutespolaren är placerad i motorutrymmet, skall systemet fyllas till brädden med vatten och placeras i en omgivningstemperatur på 60 ±3 °C under minst åtta timmar. Vindrutespolarens funktion skall kontrolleras genom att den manövreras enligt 6.2.1.6.2.5 Provning nr 5 (provning av vindrutespolarens kapacitet enligt 5.2.3)6.2.5.1 Vindrutespolaren skall fyllas till brädden med vatten. Med fordonet stillastående och utan märkbar vindpåverkan skall spolarens munstycke ställas in mot målområdet på vindrutans utvändiga yta. Om systemet drivs med förarens muskelkraft får inte den kraft som krävs för drivningen överstiga den som anges i 6.2.1.1. Om systemet drivs med en elektrisk pump skall kraven i 6.1.4 uppfyllas.6.2.5.2 Vindrutans utvändiga yta skall behandlas enligt 6.1.8 och 6.1.9.6.2.5.3 Vindrutespolaren skall sedan manövreras på det sätt som anges av tillverkaren medan vindrutetorkaren utför tio automatiska cykler med högsta svepfrekvensen, varefter storleken på det rengjorda siktfältet enligt definitionen i 2.2 i bilaga 4 mäts.6.3 Alla provningar av vindrutespolaren enligt 6.2.1-6.2.4 skall utföras på samma vindrutespolare, som antingen skall vara monterad på ett fordon av den typ som EEG-typgodkännande söks för eller inte vara monterad på ett fordon om EEG-typgodkännande söks för en separat teknisk enhet.(7.)(8.)(9.)(10.)(11.)(12.)BILAGA 2FÖRFARANDE FÖR BESTÄMNING AV H-PUNKTEN OCH DEN VERKLIGA RYGGSTÖDSVINKELN OCH FÖR KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGEN OCH FÖRHÅLLANDET MELLAN DEN KONSTRUKTIVA RYGGSTÖDSVINKELN OCH DEN VERKLIGA RYGGSTÖDSVINKELNBilaga 3 till rådets direktiv 77/649/EEG av den 27 september 1977 om en anpassning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon(1) skall tillämpas.(1) EGT nr L 267, 19.10.1977, s. 1.BILAGA 3METOD FÖR ATT BESTÄMMA MÅTTFÖRHÅLLANDEN MELLAN FORDONETS PRIMÄRA REFERENSPUNKTER OCH DET TREDIMENSIONELLA REFERENSRUTNÄTET1. FÖRHÅLLANDET MELLAN REFERENSRUTNÄTET OCH FORDONETS PRIMÄRA REFERENSPUNKTERFör att kontrollera bestämda mått på eller i ett fordon som har överlämnats för typgodkännande enligt detta direktiv, skall förhållandet mellan koordinaterna för det tredimensionella referensrutnätet enligt 2.3 i bilaga 1, vilka har fastställts vid den ursprungliga konstruktionen av fordonet, och de primära referenspunkternas lägen enligt 2.4 i bilaga 1 fastställas noggrant så att bestämda punkter på fordonstillverkarens ritningar kan lokaliseras på ett fordon som tillverkats utifrån dessa ritningar.2. METOD FÖR FASTSTÄLLANDE AV FÖRHÅLLANDET MELLAN REFERENSRUTNÄT OCH REFERENSPUNKTERFör detta ändamål konstrueras ett markreferensplan med graderade x- och y-axlar. I figur 3 i denna bilaga visas den metod som skall användas för detta ändamål. Fordonet skall stå på referensplanet som skall utgöras av en hård, jämn och plan yta med två fast anbringade måttskalor. Dessa skalor skall vara graderade i millimeter, varvid x-skalan skall vara minst 8 m och y-skalan minst 4 m. De två skalorna skall vara vinkelräta mot varandra enligt figur 3 i denna bilaga. Skalornas skärningspunkt utgör marknollpunkt.3. KONTROLL AV REFERENSPLANFör att kunna medge smärre skillnader i nivån hos referensplanet eller provningsytan är det nödvändigt att mäta avvikelserna från marknollpunkten längs både x- och y-skalorna med mellanrum på 250 mm och att registrera de avläsningar som erhålls så att rättelser kan utföras då fordonet kontrolleras.4. VERKLIG PROVNINGSUPPSTÄLLNINGFör att kunna medge smärre ändringar i hjulupphängningshöjd osv. är det nödvändigt att ha tillgång till en metod som medger att de primära referenspunkterna ställs in i rätta koordinatlägen i förhållande till den konstruktiva uppställningen innan ytterligare mätningar utförs. Dessutom skall det vara möjligt att utföra smärre förskjutningar av fordonet i sid- och/eller längsled så att det placeras rätt i förhållande till referensrutnätet.5. RESULTATNär fordonet har placerats på rätt sätt i förhållande till referensrutnätet och dess konstruktiva uppställning, är det lätt att bestämma lägena för de punkter som krävs för undersökning av sikten framåt. Provningsmetoderna för bestämning av dessa punkter kan innefatta användning av teodoliter, ljuskällor eller skugganordningar, eller någon annan metod som kan påvisas ge likvärdiga resultat.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 4FÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA SIKTFÄLTEN I FÖRHÅLLANDE TILL V-PUNKTERNA PÅ VINDRUTORNA PÅ FORDON I KATEGORI M11. V-PUNKTERNAS LÄGEN1.1 V-punkternas lägen i förhållande till R-punkten, så som de anges av x-, y- och z-koordinaterna för det tredimensionella referensrutnätet, framgår av tabellerna I och II.1.2 Tabell I anger grundkoordinaterna för en konstruktiv ryggstödsvinkel på 25°. Koordinaternas positiva riktning framgår av figur 1 i bilaga 3.>Plats för tabell>1.3 Korrigering för andra konstruktiva ryggstödsvinklar än 25°1.3.1 Tabell II visar de ytterligare korrigeringar som skall utföras på x- och z-koordinaterna för varje V-punkt när den konstruktiva ryggstödsvinkeln inte är 25°. Koordinaternas positiva riktning framgår av figur 1 i bilaga 3.>Plats för tabell>2. SIKTFÄLT2.1 Två siktfält skall bestämmas med ledning av V-punkterna.2.2 Siktfält A är det fält på vindrutans utvändiga yta som avgränsas av de fyra följande planen, vilka sträcker sig framåt från V-punkterna (se figur 1):- Ett vertikalt plan genom V1 och V2 och med en vinkel på 13° till vänster om x-axeln.- Ett plan parallellt med y-axeln, genom V1 och med en uppåtriktad vinkel på 3° från x-axeln.- Ett plan parallellt med y-axeln, genom V2 och med en nedåtriktad vinkel på 1° från x-axeln.- Ett vertikalt plan genom V1 och V2 och med en vinkel på 20° till höger om x-axeln.2.3 Siktfält B är det fält på vindrutans utvändiga yta som ligger mer än 25 mm från kanten på det genomskinliga områdets yttre kant och avgränsas av skärningslinjerna mellan följande fyra plan och vindrutans utvändiga yta (se figur 2):- Ett plan parallellt med y-axeln, genom V1 och med en uppåtriktad vinkel på 7° från x-axeln.- Ett plan parallellt med y-axeln, genom V2 och med en nedåtriktad vinkel på 5° från x-axeln.- Ett vertikalt plan genom V1 och V2 och med en vinkel på 17° till vänster om x-axeln.- Ett plan som ligger symmetriskt om föregående plan i förhållande till fordonets centrumlängsplan.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 5FÖRESKRIFT FÖR PROVNINGSBLANDNING FÖR PROVNINGAR AV VINDRUTETORKARE OCH VINDRUTESPOLAREDen provningsblandning som avses i 6.1.9 i bilaga 1 skall bestå av följande (volymprocent): 92,5 % vatten (med en hårdhet på mindre än 205 g/ton efter förångning), 5 % mättad saltvattenlösning (natriumklorid) och 2,5 % damm med en sammansättning enligt tabellerna I och II.>Plats för tabell>>Plats för tabell>BILAGA 6MALL>Hänvisning till >>Hänvisning till >(*) Stryk det som inte är tillämpligt.>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 7MALL>Hänvisning till >(*) Stryk det som inte är tillämpligt.>Hänvisning till >