Avis juridique important

|

32001L0103

Kommissionens direktiv 2001/103/EG av den 28 november 2001 om ändring av bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, i syfte att föra in 2,4-diklorfenoxiättiksyra (2,4-D) som verksamt ämne (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 313 , 30/11/2001 s. 0037 - 0039

Kommissionens direktiv 2001/103/EGav den 28 november 2001om ändring av bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, i syfte att föra in 2,4-diklorfenoxiättiksyra (2,4-D) som verksamt ämne(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/99/EG(2), särskilt artikel 6.1 i detta, ochav följande skäl:(1) I kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första fasen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2266/2000(4), föreskrivs att en förteckning skall antas över vissa verksamma ämnen i växtskyddsmedel som skall bedömas för att eventuellt föras in i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Denna förteckning återfinns i kommissionens förordning (EG) nr 933/94 av den 27 april 1994 om fastställande av verksamma ämnen i växtskyddsmedel och om val av rapporterande medlemsstater för genomförandet av kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92(5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2230/95(6), och där omfattas 2,4-diklorfenoxiättiksyra (2,4-D).(2) Effekterna av 2,4-D på folkhälsa och miljö har bedömts i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3600/92 för ett antal av de användningsområden som har föreslagits av de anmälande företagen. I enlighet med förordning (EG) nr 933/94 har Grekland valts till rapporterande medlemsstat. I enlighet med artikel 7.1 c i förordning (EEG) nr 3600/92 lämnade den rapporterande medlemsstaten den 17 januari 1997 in utvärderingsrapporterna och rekommendationer till kommissionen.(3) Utvärderingsrapporten har granskats av medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för arbetet i Ständiga kommittén för växtskydd. Resultatet av denna granskning presenterades den 2 oktober 2001 i form av kommissionens granskningsrapport om 2,4-D.(4) Dokumentationen och resultatet av granskningen av 2,4-D överlämnades även till Vetenskapliga kommittén för växter för yttrande. I sitt yttrande(7) av den 21 maj 2001 behandlade kommittén frågan om valet av en passande djurmodell, som skall användas vid riskbedömningen för människor. Kommitténs rekommendation har beaktats i detta direktiv och i den aktuella granskningsrapporten.(5) Det har framgått av de olika undersökningar som har gjorts att växtskyddsmedel som innehåller 2,4-D i allmänhet kan antas uppfylla de krav som fastställs i artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Därför bör det verksamma ämnet i fråga föras in i bilaga I till det direktivet, för att växtskyddsprodukter som innehåller 2,4-D skall kunna godkännas i alla medlemsstater i enlighet med direktiv 91/414/EEG.(6) Innan ett verksamt ämne förs in i bilaga I till direktiv 91/414/EEG måste medlemsstaterna och berörda parter få en rimlig tidsfrist för att anpassa sig till de nya krav som kommer att bli resultatet av införandet. I direktiv 91/414/EEG föreskrivs att efter det att ett verksamt ämne har förts in i bilaga I till det direktivet måste medlemsstaterna, enligt direktivet, inom en bestämd tid se till att godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller det verksamma ämnet granskas och beviljas, ändras eller återkallas, beroende på omständigheterna. Det är således nödvändigt att fastställa en sådan period. En längre period bör föreskrivas för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen för varje växtskyddsmedel i enlighet med de enhetliga principer som fastställs i direktiv 91/414/EEG. För växtskyddsprodukter som innehåller flera verksamma ämnen kan den fullständiga utvärderingen på grundval av de enhetliga principerna emellertid genomföras först när alla de verksamma ämnena i fråga har förts in i bilaga I till direktiv 91/414/EEG.(7) Granskningsrapporten är en förutsättning för att medlemsstaterna på ett korrekt sätt skall kunna tillämpa flera delar av de enhetliga principer som fastställs i direktiv 91/414/EEG. Innehållet i den slutgiltiga granskningsrapporten (med undantag av sekretessbelagd information) bör således genom medlemsstaternas försorg hållas tillgängligt eller göras tillgängligt för alla berörda parter. Om det blir nödvändigt att uppdatera denna granskningsrapport som en följd av tekniska och vetenskapliga framsteg, måste även villkoren för införande av ämnet i fråga i bilaga I till direktiv 91/414/EEG ändras, i enlighet med direktivet.(8) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDEArtikel 1Bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.Artikel 2Medlemsstaterna skall göra det möjligt för berörda parter att ta del av granskningsrapporten för 2,4-D (med undantag av sådan sekretessbelagd information som avses i artikel 14 i direktiv 91/414/EEG), eller tillhandahålla den på begäran.Artikel 31. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 april 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Medlemsstaterna skall särskilt, när så krävs, och i enlighet med direktiv 91/414/EEG, före det datumet ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller 2,4-D som verksamt ämne.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. När det gäller utvärdering och slutligt avgörande enligt de enhetliga principer som anges i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, och på grundval av en dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet, skall tidsfristen för att ändra eller återkalla godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller 2,4-D som enda verksamt ämne löpa ut den 1 oktober 2006.3. För växtskyddsmedel som förutom 2,4-D innehåller ett annat verksamt ämne som finns upptaget i bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall tidsfristen för att ändra eller återkalla godkännanden löpa ut fyra år efter det att det direktiv som ändrar bilaga I i syfte att föra in det sista av dessa ämnen trädde i kraft.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft den 1 oktober 2002.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 november 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.(2) EGT L 304, 21.11.2001, s. 14.(3) EGT L 366, 15.12.1992, s. 10.(4) EGT L 259, 13.10.2000, s. 27.(5) EGT L 107, 28.4.1994, s. 8.(6) EGT L 225, 22.9.1995, s. 1.(7) Yttrande från Vetenskapliga kommittén för växter om utvärdering av 2,4-diklorfenoxiättiksyra (2,4-D) inom ramen för rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden - SCP/2,4d/002-slutlig.BILAGAFöljande avsnitt skall läggas till i slutet av tabellen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG: ""(1) En detaljerad beskrivning av varje verksamt ämne återfinns i granskningsrapporten för ämnet i fråga.


Avis juridique important

|

31978L1031

Rådets direktiv 78/1031/EEG av den 5 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om automatiska kontroll- och sorteringsvågar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 364 , 27/12/1978 s. 0001 - 0021 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0127  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 8 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0127  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 9 s. 0134  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 9 s. 0134

RÅDETS DIREKTIV av den 5 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om automatiska kontroll- och sorteringsvågar (78/1031/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I de olika medlemsstaterna är utförandet och metoderna för kontroll av automatiska kontroll- och sorteringsvågar underkastade tvingande bestämmelser som skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna och därmed utgör handelshinder för sådana vågar. Det är därför nödvändigt att dessa bestämmelser närmas till varandra.I rådets direktiv 71/316/EEG(4) av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder, senast ändrat genom direktiv 72/427/EEG(5), har förfarandena för EEG-typgodkännande och första EEG-verifikation fastställts. Det är nödvändigt att i enlighet med det direktivet lägga fast de tekniska krav som skall gälla vid tillverkning och användning av kontroll- och sorteringsvågar för att de skall fritt få importeras, marknadsföras och användas, sedan de kontrollerats och märkts på föreskrivet sätt.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv avser automatiska kontroll- och sorteringsvågar. Dessa vågar definieras i bilagans avsnitt 1.Artikel 2De automatiska kontroll- och sorteringsvågar som får förses med EEG-märkning beskrivs i bilagan.De skall vara föremål för EEG-typgodkännande och underkastas första EEG-verifikation.Artikel 3Ingen medlemsstat får på grundval av metrologiska egenskaper begränsa, vägra, eller förbjuda att en automatisk kontroll- eller sorteringsvåg släpps ut på marknaden eller tas i bruk, om den försetts med EEG-typgodkännandemärkning eller märkning för första EEG-verifikation.Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv inom 18 månader efter anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 5 december 1978.På rådets vägnarM. LAHNSTEINOrdförande(1) EGT nr C 54, 8.3.1976, s. 44.(2) EGT nr C 125, 8.6.1976, s. 43.(3) EGT nr C 197, 23.8.1976, s. 13.(4) EGT nr L 202, 6.9.1971, s. 1.(5) EGT nr L 291, 28.12.1972, s. 156.BILAGAKAPITEL IDEFINITIONER OCH TERMINOLOGI1 ALLMÄNNA DEFINITIONERAutomatiska kontroll- och sorteringsvågar uppdelar artiklar i två eller flera undergrupper, beroende på artiklarnas massa.1.1 KontrollvågEn våg som uppdelar artiklar vilkas massa ligger över eller under ett förbestämt värde. Detta värde kallas den nominella massan.Kontrollvågens ändamål är att dela upp artiklarna i en eller flera undergrupper, beroende på skillnaden mellan artikelns massa och den nominella massan.1.2 SorteringsvågEn våg som uppdelar artiklar med olika massor utan att någon förutbestämd nominell massa finns.Sorteringsvågens ändamål är att indela artiklarna i flera undergrupper, var och en kännetecknad av ett visst massintervall.1.3 Detta direktiv gäller inte automatiska prisuträknande och kvittoskrivande vågar och vågar för sortering av ägg.Ytterligare bestämmelser kommer att meddelas senare för automatiska kontrollvågar som är utrustade med elektroniska anordningar. Dessa vågar får inte för närvarande EEG-typgodkännas.2 TERMINOLOGI2.1 Klassificering efter sättet att kontrollväga eller sortera genom vägning2.1.1 Vågar som uppdelar artiklarna i skilda grupper som lämnar vågen var för sig.2.1.2 Vågar som uppdelar artiklarna genom att varje artikel förses med ett särskiljande märke som anger vilken grupp den tillhör.2.1.3 Vågar som räknar artiklarna i varje grupp utan att separera dem.2.1.4 Vågar som avger en optisk eller akustisk signal för varje artikel i en grupp utan att separera dem.2.2 Klassificering efter funktionsprincip2.2.1 Kontinuerligt arbetande kontroll- och sorteringsvågarVågar där lasten rör sig kontinuerligt.Lastens förflyttning till lastbäraren sker kontinuerligt och uppgift om massan erhålls under förflyttningens gång.2.2.2 Diskontinuerligt arbetande kontroll- och sorteringsvågarVågar där lasten rör sig stegvis.Lastens förflyttning till lastbäraren sker stegvis och uppgift om massan erhålls när lasten ligger stilla.2.3 Ingående delar2.3.1 Mätsystem2.3.1.1 VågdelAnordning som ger information om massan hos den last som skall kontrollvägas eller sorteras. Denna anordning kan utgöra en hel eller en del av en icke-automatisk våg.I vågdelen ingår en lastbärare, en balanseringsanordning, och eventuellt en visningsanordning, som t.ex. visar lastens massvärde eller skillnaden mellan detta värde och ett referensvärde, uttryckt i massenheter.2.3.1.2 UtlösningsanordningAnordning som ger order om att avge information om massan.2.3.1.3 OmvandlareAnordning som omvandlar information från vågdelen till en signal och som utgående från denna signal skapar en kontroll- eller sorteringsordning.2.3.1.4 VisningsanordningAnordning som lämnar minst en av följande uppgifter:- Massan hos den kontrollerade eller sorterade lasten.- Skillnaden mellan denna massa och ett referensvärde.- Undergruppen som den kontrollerade eller sorterade lasten tillhör.2.3.2 LasttransportörAnordning som förflyttar lasten till och från lastbäraren.Denna anordning kan ingå som en del i vågdelen.2.3.3 InställningsanordningAnordning för att ställa värdena på undergruppernas massintervallgränser.2.3.4 SorteringsanordningAnordning som automatiskt delar upp artiklarna i fysiskt åtskilda undergrupper. Denna anordning behöver inte ingå som en del i vågen.2.3.5 Korrigeringsanordning (återkopplingsanordning med servo)Anordning som utgående från resultaten av kontrollvägningen automatiskt korrigerar inställningen hos den maskin som sätter samman de laster som förs till kontrollvågen.2.3.6 RäkneverkAnordning som visar antalet laster som har förts till lastbäraren (matningsräknare) eller visar antalet laster som har förts till var och en av undergrupperna (fördelningsräknare).2.4 StandardprovningslastStandardprovningslasten är den last som används vid provning av osäkerhetsintervallet (Us) vid de provningsvillkor som anges i punkt 7.2.1.1.2.5 Metrologiska egenskaper2.5.1 Nominellt delningsvärdeVärde, uttryckt i massenhet, som vågoperatören med hjälp av inställningsanordningen ställt in i förväg för att lägga fast en gräns mellan intilliggande undergrupper.2.5.2 Verkligt delningsvärdeVärde, uttryckt i massenhet, som för en och samma last medför lika stor sannolikhet för vardera grupptilldelningen.2.5.3 InställningsområdeOmråde, inom vilket ett nominellt inställningsvärde kan justeras för ett givet nominellt värde på lasternas massa.2.5.4 Inställningsintervall (undergruppsbredd)Intervall, uttryckt i massenhet, mellan intilliggande nominella inställningsvärden.2.5.5 InställningsfelSkillnaden mellan det nominella och det verkliga inställningsvärdet.2.5.6 ViktkategoriUndergrupp av laster som ligger inom ett givet massområde. Med n inställningsvärden för hela lastområdet från massvärdet noll till massvärdet oändligt är antalet viktkategorier n + 1.2.5.7 Minsta lastvärdeLastvärde, under vilket vågen inte säkert kan väga och bestämma kategoritillhörighet för en last.2.5.8 OvisshetsområdeOmråde, uttryckt i massenhet, inom vilket det resultat som vågen lämnar är ovisst.2.5.8.1 Standardiserat ovisshetsområde (Us)Område, uttryckt i massenhet, inom vilket vågen enligt tillverkaren vid en given driftshastighet och en given standardiserad provningslast kan kategoriindela på två olika sätt.2.5.8.2 Nominellt ovisshetsområde (Un)Område, uttryckt i massenhet, inom vilket vågen enligt tillverkaren vid en given driftshastighet och en given produkt kan kategoriindela på två olika sätt.2.5.8.3 Verkligt ovisshetsområde (Ua)Område, uttryckt i massenhet, fastställt av det metrologiska kontrollorganet, inom vilket vågen kan kategoriindela på två olika sätt vid en given driftshastighet och en given produkt eller standardiserad provningslast.Dess konventionsvärde är 6ó (-3ó + 3ó), där ó är standardavvikelsen.2.5.9 Kontroll- eller sorteringstakt (driftshastighet)Antalet laster per tidsenhet som kontrolleras eller sorteras.2.5.10 LaststräckaLastens längd i dess rörelseriktning.2.5.11 VägningstidDen tid som förflyter från det ögonblick när lasten ligger helt på lastbäraren till det ögonblick när uppgift lämnas om lastens massa.2.5.12 SvarstidDen tid som förflyter från det ögonblick när lasten ligger helt på lastbäraren till det ögonblick när vågdelens momentana visning avviker med mindre än Un från det slutliga värdet.METROLOGISKA EGENSKAPERKAPITEL IIMETROLOGISKA KRAV3 ALLMÄNT3.1 Vågdelens skaldelsintervallOm vågdelen är försedd med en visningsanordning med skala som indelats i massenheter, skall skaldelen och kontrollskaldelen uppfylla gemenskapskraven för icke-automatiska vågar.3.2 Största tillåtna ovisshetsområdeOavsett bestämmelserna i punkt 5.1.2 får inte det standardiserade ovisshetsområdet (Us) överstiga- 1 g för last vars nominella vikt ej överstiger 100 g,- 1 % för last vars nominella vikt överstiger 100 g.3.3 Förhållande mellan nominellt ovisshetsområde och standardiserat ovisshetsområdeDet nominella ovisshetsområdet (Un) får inte vara mindre än det standardiserade ovisshetsområdet (Us).4 STÖRSTA TILLÅTNA FEL4.1 Största tillåtna fel vid EEG-typgodkännande4.1.1 VågdelenOm vågdelen har en visningsanordning med en skala som är indelad i massenheter, skall den betraktas som en icke-automatisk våg och skall vid statisk provning uppfylla gemenskapskraven i fråga om största tillåtna fel för sådana vågar.4.1.2 Verkligt ovisshetsområde (Ua)Det eller de verkliga ovisshetsområdet/en som fastställts genom provning enligt kapitel V får inte vara större än 0,8 gånger det standardiserade ovisshetsområdet (Us).4.1.3 InställningsfelInställningsfelet får inte överstiga 0,5 gånger det standardiserade ovisshetsområdet (Us).4.1.4 Delningspunktens förskjutning över tidDelningspunktens förskjutning under 8 timmars drift får inte överstiga 0,5 gånger det standardiserade ovisshetsområdet (Us).4.1.5 Delningspunktens förskjutning med temperaturenDelningspunktens förskjutning vid en temperaturändring på 5 °C får inte överstiga 0,5 gånger det standardiserade ovisshetsområdet (Us).4.1.6 Inverkan av excentrisk belastningOm lasten kan placeras excentriskt, får inte värdet på den massa som krävs för att utbalansera en last som är lika med minsta lastvärdet variera med mer än 0,5 gånger det standardiserade ovisshetsområdet (Us), oavsett var på lastbäraren lasten placeras.4.2 Största tillåtna fel vid första EEG-verifikation4.2.1 VågdelenOm vågdelen har en visningsanordning med en skala som är indelad i massenheter, skall den betraktas som en icke-automatisk våg och skall vid statisk provning uppfylla gemenskapskraven i fråga om största tillåtna fel för sådana vågar.4.2.2 Verkligt ovisshetsområde (Ua)Det eller de verkliga ovisshetsområdet/en som fastställts genom provning enligt kapitel V får inte vara större än 0,8 gånger det nominella ovisshetsområdet (Un).4.2.3 InställningsfelInställningsfelet får inte överstiga 0,8 gånger det nominella ovisshetsområdet (Un).4.2.4 Delningspunktens förskjutning med tidenDelningspunktens förskjutning under 8 timmars drift får inte överstiga 0,5 gånger det nominella ovisshetsområdet (Un).4.2.5 Delningspunktens förskjutning med temperaturenDelningspunktens förskjutning vid en temperaturändring på 5 °C får inte överstiga 0,5 gånger det nominella ovisshetsområdet (Un).4.3 Största tillåtna fel under drift4.3.1 VågdelenOm vågdelen har en visningsanordning med en skala som är indelad i massenheter, skall den betraktas som en icke-automatisk våg och skall vid statisk provning uppfylla gemenskapskraven i fråga om största tillåtna fel för sådana vågar.4.3.2 Verkligt ovisshetsområde (Ua)Det verkliga ovisshetsområdet som fastställts genom provning enligt kapitel V får inte vara större än det nominella ovisshetsområdet (Un).4.3.3 InställningsfelInställningsfelet får inte överstiga 0,5 gånger det nominella ovisshetsområdet (Un).5 TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER FÖR STÖRSTA TILLÅTNA FEL5.1 Normala driftsvillkor5.1.1 Lasternas massaLasternas massa skall ligga mellan vågens största och minsta lastvärde.5.1.2 Minsta lastvärdeMinsta lastvärde får inte understiga25 Un, om Un ≤ 200 mg,50 Un, om 200 mg NUM>d>DEN>Ua ≤>NUM>1>DEN>310.2.2.3.1.1 Värdena på H som funktion av d/Ua är följande:>Plats för tabell>10.2.2.3.2 InställningsfelStandardavvikelsen för variabeln m (som erhållits enligt punkt 10.2.2.2) kan beräknas med formelnVärdet på koefficienten G är en funktion av kvoten d/Ua enligt tabellen i punkt 10.2.2.3.2.1.Den matematiska metoden för beräkning av inställningsvärdet gäller bara för>NUM>d>DEN>Ua ≤>NUM>1>DEN>310.2.2.3.2.1 Värdena på G som funktion av d/Ua är följande:>Plats för tabell>10.2.3 Provningsdiagram10.3 KVANTALMETODEN (METOD C)Om denna metod tillämpas vid EEG-typgodkännande skall vågen arbeta med standardlaster som simulerar en produktionslinje. Av praktiska skäl får det metrologiska kontrollorganet i undantagsfall utföra denna provning vid en produktionslinje med de produkter som vågen är avsedd för.10.3.1 Förfarande10.3.1.1 Tag värdet på det nominella ovisshetsområdet (Un) enligt märkningen på vågen.10.3.1.2 Beräkna massan hos de provningslaster (sju stycken) som skall täcka ovisshetsområdet. Massorna erhålls enligt nedan:m1,7 = A ± 1,645 >NUM>B>DEN>6 m2,6 = A ± 1,282 >NUM>B>DEN>6 m3,5 = A ± 0,842 >NUM>B>DEN>6 m4 = AdärA = >NUM>H + L>DEN>2 B = H - L H och L är de ungefärliga massvärdena vid ovisshetsområdets gränser för ett givet inställningsvärde.10.3.1.3 Se till att provningslasterna täcker hela ovisshetsområdet för det inställningsvärde som provningen gäller.10.3.1.4 Väg varje provningslast 50 gånger och fortsätt med de båda lättaste och de båda tyngsta lasterna tills 200 vägningar genomförts.Provlasterna skall vägas i slumpmässig ordningsföljd. Provningslasterna i vardera änden på ovisshetsområdet bör dock vägas direkt efter varandra, med en tidrymd emellan som motsvarar driftshastigheten under provningen.10.3.2 Ställ upp en tabell över resultaten10.3.2.1 Ställ samman resultaten och gör en tabell som motsvarar tabell 1.10.3.2.2 Hämta värdena på nw och nwy från tabell 2 och 3 för n = 50 respektive r = 200. Summera kolumn 5 och 6.10.3.2.3 Beräkna värdena niwixi, niwixi² och niwixiyi och summera kolumnerna 7, 8 och 9.10.3.2.4 Använd summorna i tabell 1 för att beräkna uppskattade värden på inställningsvärdet () och ovisshetsområdet ( EUa) enligt punkt 10.3.3.10.3.2.5>Plats för tabell>därxi = massökningen per steg,ni = antalet vägningar (50 eller 200),ri = antalet gånger xi godkänns.10.3.3 Med de värden som erhållits i tabell 1 beräknas följande storheter: = >NUM>Óniwixi>DEN>Óniwi = >NUM>Óniwiyi>DEN>ÓniwiS (nwxx) = Óniwixi² - >NUM>(Óniwixi)²>DEN>ÓniwiS (nwxy) = Óniwixiyi - >NUM>(Óniwixi) (Óniwiyi)>DEN>Óniwioch b = >NUM>(nwxy)>DEN>S (nwxx)Det skattade värdet  på inställningsvärdet M erhålls ur = Mo + , där  =  - >NUM>1>DEN>b Skattningen Ûa av ovisshetsområdet Ua erhålls urÛa = >NUM>6>DEN>b>Plats för tabell>>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31982L0501

Rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 230 , 05/08/1982 s. 0001 - 0018 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 4 s. 0023  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 3 s. 0228  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 4 s. 0023  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 3 s. 0228

RÅDETS DIREKTIV av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter (82/501/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1)med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Målen och principerna för gemenskapernas miljöpolitik fastlades i de Europeiska gemenskapernas aktionsprogram för miljön den 22 november 1973(4) och den 17 maj 1977(5); härvid gäller framför allt principen att den bästa politiken består i att förebygga uppkomsten av miljöföroreningar och miljöbelastningar från första början. Den tekniska utvecklingen skall därför uppfattas och inriktas på så sätt att den styrs av omsorgen om miljön.Målen för gemenskapens politik för hälsa och säkerhet i arbetet är fastlagda i rådets resolution av den 29 juni 1978 om ett handlingsprogram för Europeiska gemenskaperna för säkerhet och hälsa i arbetet(6) med särskild hänsyn till principen att den bästa politiken för att vid källan förebygga eventuella olyckor består i att man tar hänsyn till säkerhetsaspekten i de olika planerings-, produktions- och driftstadierna.Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor, som bildades enligt beslut 74/325/EEG(7), har konsulterats.För att skydda allmänheten och miljön och värna om arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet är det nödvändigt att ägna särskild uppmärksamhet åt vissa industriella verksamheter som kan orsaka storolyckor. Sådana olyckor har redan inträffat inom gemenskapen och har lett till allvarliga konsekvenser för arbetstagarna och, mera generellt, för allmänheten och miljön.För varje industriell verksamhet som omfattar, eller kan omfatta, farliga ämnen och som i händelse av en storolycka kan medföra allvarliga konsekvenser för människan och miljön skall verksamhetsidkaren vidta alla nödvändiga åtgärder för att förebygga sådana olyckor och begränsa följderna av dem.Utbildning och information för de personer som arbetar på en industriarbetsplats kan ha särskilt stor betydelse för att förebygga storolyckor och få situationen under kontroll i händelse av sådana olyckor.Vid sådan industriell verksamhet som omfattar eller kan omfatta hantering av ämnen som är särskilt farliga i vissa kvantiteter är det nödvändigt att verksamhetsidkaren till behöriga myndigheter lämnar information med detaljerade uppgifter om ämnena i fråga samt om anläggningar och situationer som kan ge upphov till storolyckor, så att riskerna för sådana olyckor kan minskas och nödvändiga åtgärder kan vidtas för att lindra följderna av dem.Det är nödvändigt att fastslå att personer utanför anläggningen, som kan påverkas av en storolycka, på lämpligt sätt skall informeras om de säkerhetsåtgärder som skall vidtas och hur man skall uppträda i händelse av en sådan olycka.Om en storolycka inträffar, skall tillverkaren omedelbart informera behöriga myndigheter och tillhandahålla den information som behövs för att bedöma olyckans omfattning.Medlemsstaterna skall förse kommissionen med information om storolyckor som inträffar på deras territorier, så att kommissionen kan analysera riskerna i samband med storolycköor.Detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna från att ingå avtal med tredje land om utbyte av de informationer som de internt förfogar över, utöver de informationer de erhåller genom gemenskapens informationsutbytessystem, som införs i enlighet med detta direktiv.Skillnader i de bestämmelser som redan är i kraft eller under utarbetande i de olika medlemsstaterna beträffande åtgärder för att förebygga storolyckor och begränsa följderna av dem för människan och miljön kan leda till ojämlika konkurrensvillkor och därigenom ha en omedelbar inverkan på hur den gemensamma marknaden fungerar. Den tillnärmning av rättsregler som avses i artikel 100 i fördraget skall därför genomföras på detta område.Det är nödvändigt att kombinera denna tillnärmning av rättsreglerna med en aktivitet inom gemenskapen för att förverkliga en av gemenskapens målsättningar inom områdena miljöskydd samt hälsa och säkerhet i arbetet. I enlighet med denna målsättning skall därför vissa särskilda bestämmelser utfärdas. Eftersom de befogenheter som erfordras för detta ändamål inte är fastställda i fördraget, skall artikel 235 i fördraget åberopas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv gäller åtgärder för att hindra storolyckor som kan inträffa i samband med vissa industriella verksamheter och för att begränsa följderna av dem för människor och miljö. Det avser särskilt en tillnärmning av de åtgärder som medlemsstaterna vidtar på detta område.2. I detta direktiv avses meda) industriell verksamhet:- all verksamhet som bedrivs i en industrianläggning enligt bilaga 1 och som omfattar, eller kan tänkas omfatta, ett eller flera farliga ämnen och som kan medföra risk för storolyckor, samt även interna transporter och förvaring inom anläggningen i samband med denna verksamhet,- all annan förvaring enligt de villkor som anges i bilaga 2,b) verksamhetsidkare:- alla personer som bedriver industriell verksamhet,c) storolycka:- en händelse, t.ex. större utsläpp, brand eller explosion som omfattar ett eller flera farliga ämnen och som orsakas av okontrollerade händelser i samband med en industriell verksamhet och medför allvarlig fara för människor, omedelbar eller fördröjd, inom eller utanför verksamheten, och/eller för miljön,d) farliga ämnen:- i artiklarna 3 och 4 sådana ämnen som allmänt anses uppfylla kriterierna enligt bilaga 4,- i artikel 5 ämnen enligt listorna i bilaga 3 och bilaga 2 i de kvantiteter som anges i den andra kolumnen.Artikel 2 Följande omfattas inte av detta direktiv:1. Kärnkraftanläggningar och anläggningar för upparbetning av radioaktiva ämnen och material.2. Militära anläggningar.3. Tillverkning och enbart förvaring av explosiva ämnen, krut och ammunition.4. Gruvbrytning samt övrig gruvverksamhet.5. Anläggningar för omhändertagande av giftigt och farligt avfall som omfattas av gemenskapernas rättsakter i den mån dessa rättsakter avser förebyggande av storolyckor.Artikel 3 Medlemsstaterna skall anta de bestämmelser som är nödvändiga för att säkerställa att verksamhetsidkaren i samband med sådan industriell verksamhet som avses i artikel 1 ålägges att vidta alla åtgärder som behövs för att hindra storolyckor och begränsa följderna av dem för människor och miljö.Artikel 4 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att alla verksamhetsidkare ålägges att närsomhelst för behörig myndighet i samband med de kontroller som avses i artikel 7.2 styrka att de har identifierat de risker för storolyckor som föreligger, att de har vidtagit lämpliga säkerhetsåtgärder och att de försett de personer som arbetar på arbetsplatsen med information, utbildning och den utrustning som behövs för deras säkerhet.Artikel 5 1. Utan att det hindrar tillämpning av artikel 4 skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att ålägga verksamhetsidkaren att anmäla till de behöriga myndigheterna enligt artikel 7- om det i en industriell verksamhet som avses i artikel 1.2 a första strecksatsen förekommer eller konstateras kunna förekomma ett eller flera farliga ämnen enligt bilaga 3 i de kvantiteter som anges i nämnda bilaga, såsom- ämnen som lagras eller används i samband med aktuell industriell verksamhet,- slutprodukter,- biprodukter, eller- överskott,- eller om det i en industriell verksamhet som avses i artikel 1.2 a andra strecksatsen, förvaras ett eller flera farliga ämnen enligt bilaga 2 i de kvantiteter som anges i andra kolumnen i samma bilaga.Denna anmälan skall innehålla följande:a) Information om ämnen enligt bilaga 2 och bilaga 3, dvs.- uppgifter och informationer enligt bilaga 5,- det stadium i verksamheten då ämnena förekommer eller kan förekomma,- kvantitet (storleksordning),- kemiska och/eller fysiska egenskaper under normala användningsförhållanden i produktionsprocessen,- de former som ämnena kan förekomma i eller som de kan omvandlas till under förutsägbara onormala förhållanden,- eventuellt andra farliga ämnen vilkas förekomst skulle kunna inverka på de potentiella riskerna som den aktuella industriella verksamheten kan medföra.b) Information om anläggningarna, dvs.- anläggningarnas geografiska läge och normala meteorologiska förhållanden samt riskfaktorer till följd av läget,- största antalet personer som arbetar på företagets område och särskilt antalet personer som är exponerade för risken,- en allmän beskrivning av de tekniska processerna,- en beskrivning av de delar av företaget som är viktiga ur säkerhetssynpunkt, riskkällorna och de förhållanden under vilka en storolycka skulle kunna inträffa, tillsammans med en beskrivning av planerade förebyggande åtgärder,- en beskrivning av de åtgärder som vidtagits för att säkerställa att den tekniska utrustning ständigt finns till hands som behövs för att anläggningen skall kunna drivas på ett säkert sätt och för att eventuella brister skall kunna avhjälpas.c) Information om eventuella storolyckssituationer, dvs.- åtgärdsplaner i händelse av en storolycka, inklusive säkerhetsutrustning, alarmsystem och de resurser som finns tillgängliga inom företagen vid en stor-olycka,- all information som behöriga myndigheter kan behöva för att de skall kunna förbereda åtgärdsplaner för insatser utanför anläggningen i enlighet med vad som avses i artikel 7.1,- namnen på den person och dennes ställföreträdare eller det organ som ansvarar för säkerheten och äger befogenhet att aktivera åtgärdsplanerna och larma berörda myndigheter enligt artikel 7.2. Vid nya anläggningar skall anmälan enligt punkt 1 vara inlämnad till behöriga myndigheter i god tid innan den industriella verksamheten påbörjas.3. Anmälan enligt punkt 1 skall regelbundet uppdateras med hänsyn till den tekniska utvecklingen vad avser säkerheten samt till kunskapsutvecklingen när det gäller bedömningen av riskerna.4. Om det rör sig om industriell verksamhet, för vilken kvantiteterna för ett enskilt ämne enligt bilaga 2 eller 3 sammanlagt överskrids i en grupp av anläggningar som hör till en och samma verksamhetsidkare och som ligger mindre än 500 meter från varandra, gäller följande: medlemsstaterna skall, utan att det hindrar tillämpning av artikel 7, vidta erforderliga åtgärder för att säkerställa att verksamhetsidkaren lämnar alla de upplysningar som behövs för anmälan enligt punkt 1, med hänsyn till att anläggningarna ligger nära varandra och riskerna för en storolycka därför ökar.Artikel 6 Vid ändring av en industriell verksamhet som kan medföra betydande konsekvenser vad avser riskerna för en storolycka, skall medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att verksamhetsidkaren- omprövar åtgärderna enligt artiklarna 3 och 4,- om nödvändigt i förväg informerar de behöriga myndigheterna enligt artikel 7 om ändringen, i den mån den påverkar uppgifterna i anmälan enligt artikel 5.Artikel 7 1. Medlemsstaterna skall upprätta eller utse den/de behöriga myndighet/er som, utan att det inskränker verksamhetsidkarens ansvar, har tillsynsansvar för- att ta emot anmälan enligt artikel 5 och information enligt vad som sägs i artikel 6, andra strecksatsen,- att granska inlämnad information,- att säkerställa att en åtgärdsplan utarbetas för insatser i omgivningen kring det företag vars industriella verksamhet anmälan avser,och, vid behov,- att begära in kompletterande upplysningar,- att säkerställa att verksamhetsidkaren för att förebygga storolyckor vidtar de lämpligaste åtgärderna i fråga om de olika delar som ingår i den anmälda industriella verksamheten och att han ser till att möjligheter finns att begränsa följderna av en storolycka.2. De behöriga myndigheterna skall i enlighet med nationell lagstiftning anordna inspektioner eller vidta andra kontrollåtgärder som är lämpliga för den aktuella typen av verksamhet.Artikel 8 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att personer som kan förväntas beröras av en storolycka som inträffar i en anmäld industriell verksamhet enligt vad som avses i artikel 5 på lämpligt sätt informeras om säkerhetsåtgärderna och om hur de skall handla om en olycka skulle inträffa.2. Berörda medlemsstater skall samtidigt, som en bas för nödvändiga konsultationer inom ramen för bilaterala kontakter, förse övriga intresserade medlemsstater med samma information som de förser sina egna medborgare med.Artikel 9 1. Detta direktiv skall omfatta både nya och befintliga industriella verksamheter.2. "Ny industriell verksamhet" skall också innefatta alla ändringar i en befintlig industriell verksamhet som i väsentlig grad kan påverka riskerna för en storolycka.3. För befintliga industriella verksamheter skall detta direktiv börja tillämpas senast den 8 januari 1985.Vad avser tillämpningen av artikel 5 på befintlig industriell verksamhet skall medlemsstaterna säkerställa att tillverkaren senast den 8 januari 1985 till behörig myndighet inkommer med en deklaration med följande innehåll:- namn eller firmanamn samt fullständig adress,- företagets säte och fullständiga adress,- den ansvarige chefens namn,- verksamhetens art,- typ av produktion eller förvaring,- uppgift om de ämnen eller den kategori av ämnen enligt bilagorna 2 och 3 som ingår i verksamheten.4. Medlemsstaterna skall vidare se till att verksamhetsidkaren senast den 8 juli 1989 kompletterar deklarationen enligt punkt 3 andra stycket med uppgifter och informationer enligt artikel 5. Verksamhetsidkarna skall normalt vara skyldiga att inkomma med en sådan tilläggsdeklaration till behörig myndighet. Medlemsstaterna har emellertid rätt att inte obligatoriskt avkräva verksamhetsidkarna en sådan tilläggsdeklaration. I sådant fall skall deklarationen insändas till den behöriga myndigheten när denna uttryckligen begär det.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att verksamhetsidkaren, om en storolycka inträffar, blir skyldig att omgåendea) informera behöriga myndigheter enligt artikel 7,b) förse dem med följande information så snart den finns tillgänglig:- omständigheterna kring olyckan,- farliga ämnen enligt artikel 1.2 d som är aktuella,- de uppgifter som finns tillgängliga för att bedöma olyckans konsekvenser för människor och miljö,- de räddningsåtgärder som vidtagits,c) informera dem om åtgärder som planerats- för att lindra följderna av olyckan på medellång och lång sikt,- för att förhindra att en sådan olycka skall kunna inträffa igen.2. Medlemsstaterna skall ålägga behöriga myndighetera) att säkerställa att alla räddningsåtgärder samt medel- och långsiktiga åtgärder som kan visa sig nödvändiga vidtas,b) att om möjligt samla in den information som behövs för att kunna göra en komplett analys av storolyckan och eventuellt lämna rekommendationer.Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall snarast möjligt informera kommissionen om storolyckor som inträffar på deras territorier och förse den med de informationer som närmare anges i bilaga 6 så snart de finns tillgängliga.2. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om namnet på det organ som kan ha relevanta kunskaper om storolyckor och som kan ge råd till behöriga myndigheter i de övriga medlemsstaterna, om de måste hjälpa till vid en sådan olycka.3. Medlemsstaterna kan till kommissionen anmäla varje ämne som de anser böra tillfogas till bilagorna 2 och 3 samt alla åtgärder som de eventuellt har vidtagit beträffande sådana ämnen. Kommissionen skall vidarebefordra denna information till de övriga medlemsstaterna.Artikel 12 Kommissionen skall upprätta och ställa till medlemsstaternas förfogande en förteckning över samtliga storolyckor som har inträffat inom medlemsstaternas territorier samt en analys av orsakerna till sådana olyckor, de erfarenheter som samlats och de åtgärder som vidtagits för att göra det möjligt för medlemsstaterna att använda denna information i förebyggande syfte.Artikel 13 1. De informationer som inhämtas från behöriga myndigheter respektive erhålls enligt artiklarna 5, 6, 7, 9, 10 och 12 och från kommissionen enligt artikel 11 får endast användas för det ändamål som de begärts in för.2. Detta direktiv skall emellertid inte hindra en medlemsstat från att ingå avtal med tredje land om utbyte av interna informationer utöver sådana informationer som inhämtats genom det system för informationsutbyte som införts inom gemenskapen i enlighet med detta direktiv.3. Kommissionen och dess tjänstemän och övriga anställda får inte sprida den information de erhåller inom ramen för detta direktiv. Samma krav skall gälla för tjänstemän och övriga anställda på de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna vad avser all information de får från kommissionen.Sådana informationer kan emellertid utlämnas- enligt artiklarna 12 och 18,- om en medlemsstat utför eller godkänner publicering av information rörande den egna medlemsstaten.4. Punkterna 1, 2 och 3 skall inte hindra kommissionen från att publicera allmänna statistiska uppgifter eller information i säkerhetsfrågor som inte innehåller några specifika detaljer rörande vissa företag eller grupper av företag och inte strider mot affärssekretessen.Artikel 14 De ändringar som erfordras för att anpassa bilaga 5 till den tekniska utvecklingen skall vidtas enligt det tillvägagångssätt som beskrivs i artikel 16.Artikel 15 1. För tillämpning av artikel 14 skall härmed utses en kommitté med uppgift att anpassa detta direktiv till den tekniska utvecklingen (i det följande kallad "kommittén"). Den skall bestå av representanter från medlemsstaterna och ledas av en representant från kommissionen.2. Kommittén skall själv bestämma sin arbetsordning.Artikel 16 1. När förfarandet enligt denna artikel skall följas, skall ordföranden hänvisa ärenden till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare från någon medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom en tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med 45 rösters majoritet, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det har tillstyrkts av kommittén.b) Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader efter det att förslaget mottagits, skall kommissionen själva besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 17 Detta direktiv skall inte begränsa medlemsstaternas rätt att tillämpa eller fatta beslut om administrativa eller legislativa åtgärder för att säkerställa ett bättre skydd för människan och miljön än det som bestämmelserna i detta direktiv medför.Artikel 18 Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta informationer om de erfarenheter man samlar med avseende på förebyggande av storolyckor och minimering av deras konsekvenser. Denna information skall särskilt handla om hur bestämmelserna i detta direktiv fungerar. Fem år efter anmälan av detta direktiv skall kommissionen till rådet och Europaparlamentet överlämna en rapport om dess tillämpning, vilken kommissionen skall sammanställa på basis av detta informationsutbyte.Artikel 19 Senast den 8 januari 1986 skall rådet på kommissionens förslag revidera bilagorna 1, 2 och 3.Artikel 20 1. Medlemsstaterna skall senast den 8 januari 1984 vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 21 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 24 juni 1982.På rådets vägnarF. AERTSOrdförande(1) EGT nr C 212, 24.8.1979, s. 4.,(2) EGT nr C 175, 14.7.1980, s. 48.(3) EGT nr C 182, 21.7.1980, s. 25.(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 1.(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1.(6) EGT nr C 165, 11.7.1978, s. 1.(7) EGT nr L 185, 9.7.1974, s. 15.BILAGA 1 INDUSTRIELLA ANLÄGGNINGAR SOM AVSES I ARTIKEL 11. - Anläggningar för tillverkning eller bearbetning av organiska eller oorganiska kemiska ämnen, särskilt för följande processer:- alkylering- aminering genom ammonolys- karbonylering- kondensering- dehydrering- förestring- halogenering och framställning av halogener- hydrering- hydrolys- oxidering- polymerisering- sulfonering- avsvavling, framställning och omvandling av svavelhaltiga föreningar- nitrering och framställning av kvävehaltiga föreningar- framställning av fosforhaltiga föreningar- sammansättning av bekämpningsmedel och läkemedel.- Anläggningar för bearbetning av organiska och oorganiska kemiska ämnen, särskilt för följande processer:- destillering- extraktion- upplösning- blandning.2. Anläggningar för destillering, raffinering eller annan bearbetning av råolja eller oljeprodukter.3. Anläggningar för helt eller delvis omhändertagande av fasta eller flytande ämnen genom förbränning eller kemisk sönderdelning.4. Anläggningar för framställning eller bearbetning av energigaser, till exempel LPG, LNG, SNG.5. Anläggningar för torrdestillering av sten- eller brunkol.6. Anläggningar för framställning av metaller eller icke-metaller enligt våtmetoden eller med elektrisk energi.BILAGA 2 FÖRVARING I ANDRA ANLÄGGNINGAR ÄN DE SOM AVSES I BILAGA 1 ('ENDAST FÖRVARING') Nedanstående mängduppgifter gäller för en anläggning eller en grupp av anläggningar som tillhör samma tillverkare, om avståndet mellan de enskilda anläggningarna inte är tillräckligt för att under förutsägbara omständigheter undvika all tänkbar ökning av riskerna för storolyckor. Dessa mängduppgifter gäller alltid för en grupp av flera anläggningar som tillhör samma tillverkare, om avståndet mellan de enskilda anläggningarna underskrider cirka 500 m.>Plats för tabell>BILAGA 3 LISTA ÖVER ÄMNEN FÖR VILKA ARTIKEL 5 ÄGER TILLÄMPNINGNedanstående mängduppgifter gäller för en anläggning eller en grupp av anläggningar som tillhör samma tillverkare, om avståndet mellan de enskilda anläggningarna inte är tillräckligt för att under förutsägbara omständigheter undvika all tänkbar ökning av riskerna för storolyckor. Dessa mängduppgifter gäller alltid för en grupp av flera anläggningar som tillhör samma tillverkare, om avståndet mellan de enskilda anläggningarna underskrider cirka 500 m.>Plats för tabell>BILAGA 4RIKTVÄRDESKRITERIERa) Mycket giftiga ämnen- ämnen som motsvarar första raden i nedanstående tabell,- ämnen som motsvarar andra raden i nedanstående tabell och som på grund av sina fysikaliska och kemiska egenskaper kan medföra risk för liknande storolyckor som de ämnen som nämns i första raden:>Plats för tabell>b) Andra giftiga ämnenÄmnen med den akuta giftighet som framgår av nedanstående tabell och som har sådana fysikaliska och kemiska egenskaper att de kan medföra risk för storolyckor:>Plats för tabell>c) Brandfarliga ämneni) Brandfarliga gaserÄmnen som i gasformigt tillstånd vid normalt tryck och när de blandas med luft blir brandfarliga och vilkas kokpunkt vid normalt tryck ligger på en temperatur av 20°C eller därunder.ii) Mycket brandfarliga vätskorÄmnen vars flampunkt ligger under 21°C och vars kokpunkt vid normalt tryck ligger över 20°C.iii) Brandfarliga vätskorÄmnen vars flampunkt ligger under 55°C och som förblir flytande under tryck, när särskilda processbetingelser, t.ex. högt tryck och hög temperatur, kan medföra risk för storolyckor.d) Explosiva ämnenÄmnen som i kontakt med eld kan explodera eller som är känsligare för stötar eller friktion än dinitrobensen.BILAGA 5 UPPGIFTER OCH INFORMATIONER SOM SKALL LÄMNAS I SAMBAND MED ANMÄLAN ENLIGT ARTIKEL 5Om någon av nedanstående frågor inte kan besvaras eller om det anses onödigt att besvara dem, skall skälen till detta anges.1. ÄMNETS IDENTITETKemisk beteckningCAS-nummerBeteckning enligt IUPAC:s nomenklaturÖvriga beteckningarEmpirisk formelÄmnets sammansättningRenhetsgradViktigaste föroreningar och procentsatserDetekterings- och bestämningsmetoder som anläggningen förfogar överBeskrivning av de metoder som används eller litteraturhänvisningarMetoder och förebyggande åtgärder som verksamhetsidkaren planerat för hantering, lagring och brand.Verksamhetsidkarens åtgärdsplan avseende oavsiktliga utsläpp.Tillverkarens möjligheter att oskadliggöra ämnet.2. KORTFATTAD RISKBESKRIVNING- För människor:- omedelbara risker . . .- fördröjda risker . . .- För miljön:- omedelbara risker . . .- fördröjda risker . . .BILAGA 6 UPPGIFTER SOM MEDLEMSSTATERNA SKALL RAPPORTERA TILL KOMMISSIONEN ENLIGT ARTIKEL 11RAPPORT OM STOROLYCKAMedlemsstat:Myndighet som lämnar rapporten:Adress:1. Allmänna uppgifterDatum och tidpunkt för storlyckan:Land, region, etc:Adress:Typ av industriell verksamhet:2. Typ av storolyckaExplosion   Brand   Utsläpp av farliga ämnen  Ämne/n/ som släppts ut:3. Redogörelse för omständigheterna kring storolyckan4. Räddningsåtgärder som vidtagits5. Orsak/er/ till storolyckanKänd/a/:(exakta uppgifter)Okänd/a/:Information följer så snart som möjligt6. Skadornas art och omfattninga) Inom anläggningen- Personskador. . . . . dödsfall. . . . . skadade. . . . . förgiftningsfall- Personer som utsatts för storolyckan. . . . .- Materiella skador- Faran ej över- Faran överb) Utanför anläggningen- Personskador. . . . . dödsfall. . . . . skadade. . . . . förgiftningsfall- Personer som utsatts för storolyckan. . . . .- Materiella skador- Skador på miljön- Faran ej över- Faran över7. Åtgärder på medellång och lång sikt, framför allt sådana åtgärder som syftar till att förhindra att liknande storolyckor inträffar igen (anges i den mån sådana informationer finns tillgängliga).BILAGA 7 FÖRKLARING BETRÄFFANDE ARTIKEL 8Medlemsstaterna skall inom ramen för sina bilaterala förbindelser samråda med varandra om de åtgärder som är nödvändiga för att förebygga storolyckor i industriella verksamheter som anmälts enligt artikel 5 samt för att begränsa följderna av sådana olyckor för människor och miljö. Beträffande nya anläggningar skall detta samråd äga rum inom de tidsgränser som anges i artikel 5.2.


Avis juridique important

|

31980L0213

Rådets direktiv 80/213/EEG av den 22 januari 1980 om ändring av direktiv 72/461/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 047 , 21/02/1980 s. 0001 - 0002 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 11 s. 0204  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 27 s. 0237  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 11 s. 0204  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 17 s. 0113  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 17 s. 0113

RÅDETS DIREKTIV av den 22 januari 1980 om ändring av direktiv 72/461/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (80/213/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:I direktiv 72/461/EEG(), senast ändrat genom direktiv 78/54/EEG() fastställs de hälsokrav som måste uppfyllas av djur vars kött används som livsmedel.Köttet från djur som inte uppfyller de hälsokrav som gäller på grund av risken för överföring av smittsamma djursjukdomar skall utestängas från handeln med färskt kött inom gemenskapen, men får likväl användas för andra ändamål sedan det behandlats mot de bakterier som framkallar dessa sjukdomar.Sådant kött bör därför märkas på ett särskilt sätt som visar att det inte får förekomma i handeln med färskt kött inom gemenskapen och som garanterar dess hälsosamhet för annat bruk, exempelvis för beredning av vissa köttvaror.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 72/461/EEG ändras på följande sätt:1. Följande artikel skall införas:"Artikel 5aTrots vad som sägs i artikel 5.1 och så länge köttet inte är avsett för handel med färskt kött inom gemenskapen, får köttet som avses i den artikeln förses med det märke som anges i direktiv 64/433/EEG bilaga 1, kapitel IX, förutsatt att det särskilda märke som avses i bilagan till det här direktivet omedelbart placeras ovanpå det.Bestämmelserna i direktiv 64/433/EEG bilaga 1, kapitel IX, punkt 39 skall dessutom tillämpas på innehav och användning av märkningsinstrument.Sådant kött måste anskaffas, styckas, transporteras och lagras avskilt från eller vid annan tidpunkt än kött som är avsett för handel med färskt kött inom gemenskapen."2. Följande bilaga skall läggas till:"BILAGAMärkning av kött för annat ändamål än saluhållning som färskt kött inom gemenskapen1. Överstämplingen måste göras på sådant sätt att den ovala stämpeln enligt direktiv 64/433/EEG bilaga 1, kapitel IX nr 40, täcks av ett diagonalt kors bestående av två raka linjer som korsas i rät vinkel och med skärningspunkten mitt i stämpeln på ett sådant sätt att informationen i denna fortfarande kan läsas.2. Märkningen enligt punkt 1 får också göras med endast en stämpel, oval och 6,5 cm lång, 4,5 cm bred, med följande information i fullt läsliga tecken: P På övre delen, det exporterande landets namn i versaler. P I mitten, slakthusets nummer för veterinärens godkännande. P På nedre delen, endera av följande förkortningar: EEC  P CEE  P EWG  P EEG  P EØF. P Två raka linjer som korsar stämpeln diagonalt och skär varandra i rät vinkel mitt i stämpeln på ett sådant sätt att informationen inte blir skymd.Bokstäverna måste vara 0,8 cm och siffrorna 1 cm höga.Stämpeln får också innehålla sådan information att den veterinär som undersökt köttet kan identifieras."Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1980.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 januari 1980.På rådets vägnarG. MARCORAOrdförande()) EGT nr C 289, 19.11.1979, s. 42.()) Yttrande avgivet den 24 och 25 oktober 1979.()) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.()) EGT nr L 16, 20.1.1978, s. 22.


Avis juridique important

|

31985L0325

Rådets direktiv 85/325/EEG av den 12 juni 1985 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 168 , 28/06/1985 s. 0047 - 0047 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0208  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 35 s. 0180  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0208  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 35 s. 0180

RÅDETS DIREKTIV av den 12 juni 1985 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (85/325/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:I kapitel IV punkt 24 i bilaga 1 till direktiv 64/433/EEG(), senast ändrat genom direktiv 85/323/EEG(), föreskrivs att ett hälsointyg måste avkrävas varje person som arbetar med färskt kött och att detta intyg måste förnyas årligen.Det förefaller nödvändigt att med hänsyn till erfarenheterna anpassa denna bestämmelse.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 64/433/EEG ändras på följande sätt: P Artikel 13 tredje raden skall lyda enligt följande: "samt punkt 41 C i bilaga 1". P Kapitel IV punkt 24 i bilaga 1 skall ersättas med följande:"24. Varje anställd som arbetar med eller hanterar färskt kött skall avkrävas att genom ett hälsointyg visa att det inte föreligger något hinder för en sådan anställning. Hälsointyget skall förnyas årligen, om inte ett annat program för personalhälsokontroller som innebär motsvarande garantier erkänns i enlighet med förfarandet i artikel 16."Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1986.De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 12 juni 1985.På rådets vägnarC. DEGANOrdförande()()()()()() EGT nr C 179, 7.7.1984, s. 6.() EGT nr C 46, 18.2.1985, s. 94.() EGT nr C 44, 15.2.1985, s. 7.() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.() EGT nr L 168, 28.6.1985, s. 43.


Avis juridique important

|

31985L0003

Rådets direktiv 85/3/EEG av den 19 december 1984 om vikter, dimensioner och vissa andra tekniska egenskaper för vissa vägfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 002 , 03/01/1985 s. 0014 - 0018 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 14 s. 0142  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 3 s. 0228  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 14 s. 0142  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 3 s. 0228

RÅDETS DIREKTIV av den 19 december 1984 om vikter, dimensioner och vissa andra tekniska egenskaper för vissa vägfordon (85/3/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 75 och 76 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1)med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till slutsatserna vid mötena i Europeiska rådet den 19 och 20 mars 1984, den 25 och 26 juni 1984 och den 3 och 4 december 1984 bör rådet utan dröjsmål genomföra samtidiga åtgärder för liberalisering och harmonisering, i vilka detta direktiv ingår som ett led, och med hänsyn till detta senast vid utgången av februari 1987 anta regler, varigenom de perioder, under vilka liberalisering och harmonisering skall genomföras, kommer att verka på ett enhetligt sätt.Skillnaden mellan medlemsstaternas nuvarande normer för vikter och dimensioner för fordon som är avsedda för yrkesmässig trafik är av sådan art att den har en negativ effekt på konkurrensvillkoren och utgör ett hinder för trafiken mellan medlemsstaterna.Det är därför nödvändigt att inom ramen för en gemensam transportpolitik fastställa gemensamma normer för vikter, dimensioner och vissa andra egenskaper hos vissa fordon, så att dessa fordon blir bättre anpassade för trafik mellan medlemsstaterna.Dessa normer måste skapa en balans mellan rationell och ekonomisk användning av de nämnda fordonen som är avsedda för yrkesmässig trafik, kraven på underhåll av infrastrukturen och kraven på trafiksäkerhet.Det är önskvärt att de ifrågavarande motorfordonen överensstämmer med gemenskapens normer för buller, säkerhet och emissioner.Det kan för fordon som är registrerade i en medlemsstat finnas ytterligare tekniska krav vad gäller vikter och dimensioner för fordon avsedda för yrkesmässig trafik. Dessa krav får inte utgöra ett hinder för fordon som är avsedda för yrkesmässig trafik mellan medlemsstaterna.Det förefaller ändamålsenligt att göra det möjligt för de medlemsstater, som inom sina territorier tillåter högre vikter och större dimensioner än som föreskrivs i detta direktiv, att tillämpa dessa vikter och dimensioner endast på de inom sina territorier registrerade fordon som används för inhemsk trafik. Sådana bestämmelser kan vara ofördelaktigare för transportföretag från andra medlemsstater i jämförelse med transportföretagen i den stat där bestämmelserna tillämpas, än de bestämmelser som gäller då detta direktiv antas. I sådana fall bör artikel 76 vara tillämplig.Åtgärder bör vidtas för att underlätta kontrollen av att fordonen är i överensstämmelse med detta direktiv.Som följd av beskaffenheten av vissa delar av vägnätet i Irland och Storbritannien är det för tillfället inte möjligt att tillämpa samtliga bestämmelser i detta direktiv. Tillämpningen av vissa av dessa bestämmelser i dessa medlemsstater bör därför tillfälligt skjutas upp enligt en ordning som bör fastställas av rådet i ett beslut som bör fattas senast vid utgången av februari månad 1987. Det är sålunda inte möjligt att fastställa denna ordning i detta direktiv. Med hänsyn till behovet av avsevärda förbättringar av berörda delar av vägnätet, som tar ett antal år att genomföra, är de förutsättningar som behandlas i artikel 75.3 i fördraget för närvarande uppfyllda i dessa medlemsstater och förväntas att vara så även när rådet fattar sitt beslut. Följaktligen måste beslutet då antas enhälligt.Drivaxeltrycket för 5- och 6-axlade fordonskombinationer bör bestämmas så snart som möjligt.Hänsyn bör tas till att kombinerad transport av 40-fots ISO-containrar bör underlättas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv gäller föra) dimensionerna på fordon som är avsedda för godstransporter på väg, med minst fyra hjul och med en högsta totalvikt som överstiger 3,5 ton och som är konstruerade för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim,b) vikterna och vissa andra egenskaper hos de fordon som definieras i a och specificeras i bilaga 1 punkt 2.2. Alla viktangivelserna i bilaga 1 gäller som normer för användandet och avser därför lastförhållanden och inte produktionsnormer, vilka kommer att definieras i ett senare direktiv.Artikel 2I detta direktiv avses med:- motorfordon: varje motordrivet fordon som för egen kraft körs på väg,- släpvagn: varje fordon som är avsett att kopplas till ett motorfordon, med undantag av påhägnsvagnar,- påhängsvagn: varje fordon som är avsett att kopplas till ett motorfordon på så sätt att en del av påhängsvagnen vilar på motorfordonet och så att en väsentlig del av dess vikt och av dess last upptas av motorfordonet,- fordonskombination: antingen- varje fordonståg som består av ett motorfordon med en tillkopplad släpvagn, eller- varje ledat fordon bestående av ett motorfordon med en tillkopplad påhängsvagn,- största tillåtna dimensioner: de största dimensioner som ett fordon är godkänt för enligt myndigheterna i den stat, där fordonet är registrerat eller taget i bruk, då fordonet används i internationell trafik enligt detta direktiv,- högsta tillåtna vikt: den högsta vikt som ett lastat fordon är godkänt för enligt myndigheterna i den stat, där fordonet är registrerat eller taget i bruk, då fordonet används i internationell trafik enligt detta direktiv,- högsta tillåtna axeltryck: det högsta tryck, från en axel eller en axelkombination i belastat tillstånd som ett fordon är godkänt för av myndigheterna i den stat, där fordonet är registrerat eller taget i bruk, då fordonet används i internationell trafik enligt detta direktiv.Artikel 31. Medlemsstaterna får inte av skäl som hänför sig till fordons vikter och dimensioner vägra eller förbjuda användning i internationell trafik inom sina territorier av fordon som är registrerade eller tagna i bruk i en medlemsstat, förutsatt att dessa fordon inte överskrider de värden som anges i bilaga 1.Denna bestämmelse gäller även oma) de nämnda fordonen inte uppfyller den aktuella medlemsstatens krav vad avser vissa vikter och dimensioner som inte behandlas i bilaga 1,b) den behöriga myndigheten i den medlemsstat, i vilken fordonen har registrerats eller tagits i bruk, har tillåtit högsta värden som överstiger de som anges i bilaga 1.2. Bestämmelsen i punkt 1 a skall emellertid inte påverka medlemsstaternas rätt, med vederbörlig hänsyn till gemenskapssrätten, att kräva att fordon som är registrerade eller tagna i bruk inom deras egna territorier skall vara i överensstämmelse med deras nationella krav på vikter och dimensioner som inte behandlas i bilaga 1.3. Varje medlemsstat som tillåter högre vikter och dimensioner än de som fastställs i detta direktiv kan begränsa detta till att gälla endast till fordon som registrerats eller tagits i bruk i denna medlemsstat, när dessa fordon används för inhemsk trafik i medlemsstaten.Artikel 4Fordon som ingår i en 5- eller 6-axlig fordonskombination och som första gången tas i bruk efter den 1 januari 1990 måste dessutom för att omfattas av artikel 3.1 vara i överensstämmelse med de tekniska kraven i de direktiv som nämns i bilaga 2.Listan över direktiv i bilaga 2 skall anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med artiklarna 12 och 13 i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3), senast ändrat genom direktiv 80/1267/EEG(4).Artikel 5För att underlätta kontrollen av att fordon överensstämmer med detta direktiv skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att det i dessa fordon finns intyg om sådan överensstämmelse.På förslag från kommissionen skall rådet inom sex månader från antagandet av detta direktiv införa detaljerade bestämmelser om- formen och innehållet av ett sådant intyg, och villkoren för dess utfärdande,- medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av intyg som utfärdats av andra medlemsstater.Rådets direktiv 76/114/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastgöringssätt på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(5), i dess lydelse enligt direktiv 78/507/EEG(6), skall vid behov ändras i överensstämmelse med detta.Artikel 6Detta direktiv utesluter inte tillämpningen av vägtrafikbestämmelser som gäller i varje medlemsstat för körning på väg, och som tillåter en begränsning av fordonens vikt och/eller dimensioner på vissa vägar eller vägunderlag, oavsett i vilken stat dessa fordon är registrerade.Artikel 71. Efter samråd med kommissionen skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv- från och med den 1 juli 1986 vad avser tillämpningen av alla bestämmelser frånsett artikel 4 och bilaga 2,- från och med den 1 januari 1990 vad avser tillämpningen av artikel 4 och bilaga 2.Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som de vidtar för att genomföra detta direktiv.2. Rådet skall före den 31 december 1985 fastställa drivaxeltrycket för 5- eller 6-axlade fordonskombinationer, liksom axeltrycket för en drivaxel som ingår i axelkombinationer med två eller tre axlar.Till dess rådet fastställer nämnda drivaxeltryck, liksom axeltrycket för axelkombinationer med två eller tre axlar på motorfordon, gäller lagstiftningen i den medlemsstat där fordonet brukas.Artikel 81. Bestämmelserna i artikel 3 om de normer som nämns i punkterna 2.2 och 3.3.2 i bilaga 1 skall tillfälligt inte tillämpas i Irland och Storbritannien.Dessa två medlemsstater skall dock tillämpa artikel 3 på de ledade fordon som nämns i punkt 2.2.2 i bilaga 1, om- totalvikten med last inte överstiger 38 ton,- vikten på en axelkombination med tre axlar med det avstånd som nämns i punkt 3.3.2 i bilaga 1 inte överstiger 22,5 ton.2. Kommissionen skall före den 30 juni 1986 till rådet inlämna en rapport om utvecklingen av de förhållanden som har berättigat de i punkt 1 behandlade undantagen. Denna rapport skall åtföljas av förslag omi) undantagets varaktighet, ochii) förfarandet för regelbundna granskningar av de omständigheter som berättigar till undantagens upprätthållande.Rådet skall senast den 28 februari 1987 fatta beslut om detta förslag enligt det förfarande som fastställs i fördraget.Artikel 9Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1984.På rådets vägnarJ. BRUTONOrdförande(1) EGT nr C 124, 17.12.1971, s. 63 ochEGT nr C 144, 15.6.1981, s. 80.(2) EGT nr C 61, 10.6.1972, s. 5 ochEGT nr C 113, 7.5.1980, s. 14.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 34.(5) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 1.(6) EGT nr L 155, 13.6.1978, s. 31.BILAGA 1HÖGSTA TILLÅTNA VIKTER OCH STÖRSTA TILLÅTNA DIMENSIONER OCH DÄRTILL HÖRANDE UPPGIFTER OM FORDON1. Största tillåtna dimensioner för fordon som nämns i artikel 1.1 a>Plats för tabell>1.4 Avtagbara överbyggnader och standardiserade godsbehållare såsom containrar ingår i de dimensioner som anges i 1.1, 1.2 och 1.3.1.5 Varje motorfordon eller fordonskombination som är i rörelse måste kunna vända inom en svept cirkelyta som har en yttre radie på 12,50 m och en inre radie på 5,30 m.2. Högsta tillåtna totalvikt för fordon (i ton)>Plats för tabell>3. Högsta tillåtna axeltryck för de fordon som nämns i artikel 1.1 b (i ton)>Plats för tabell>4. Tillhörande uppgifter om fordon som nämns i artikel 1.1 b4.1 Alla fordonAxeltrycket på drivaxeln eller drivaxlarna på ett fordon eller fordonskombination får inte understiga 25% av totalvikten när fordonet eller fordonskombinationen används i internationell trafik.4.2 FordonstågAvståndet mellan den bakersta axeln på ett motorfordon och släpvagnens främsta axel får inte understiga 3,00 m.BILAGA 2LISTA ÖVER DIREKTIV SOM NÄMNS I ARTIKEL 4>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

32001L0056

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/56/EG av den 27 september 2001 om värmesystem för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, om ändring av rådets direktiv 70/156/EEG och om upphävande av rådets direktiv 78/548/EEG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 292 , 09/11/2001 s. 0021 - 0040

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/56/EGav den 27 september 2001om värmesystem för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, om ändring av rådets direktiv 70/156/EEG och om upphävande av rådets direktiv 78/548/EEGEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och Sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med det förfarande som anges i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Rådets direktiv 78/548/EEG av den 12 juni 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om värmesystem för passagerarutrymmet i motorfordon(4) antogs som ett av särdirektiven inom förfarandet för EG-typgodkännande som fastställdes genom rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(5). De bestämmelser som fastställs i direktiv 70/156/EEG avseende fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter gäller följaktligen för direktiv 78/548/EEG.(2) Särskilt artiklarna 3.4 och 4.3 i direktiv 70/156/EEG gör det nödvändigt att varje särdirektiv åtföljs av en informationshandling som innehåller de relevanta punkterna i bilaga I till direktiv 70/156/EEG och även av ett typgodkännandeintyg enligt direktivets bilaga VI så att typgodkännandet kan databehandlas.(3) Till följd av den tekniska utvecklingen monteras numera förbränningsvärmare, som vanligtvis drivs med dieselolja, bensin eller gasol, i många typer av fordon för att värma upp passagerarutrymmet (t.ex. i bussar), lastutrymmet (t.ex. i lastbilar och släpvagnar) eller sovutrymmet (t.ex. i lastbilar och husvagnar), så att uppvärmningen skall kunna ske effektivt och utan det buller och de avgasutsläpp som uppstår om man låter framdrivningsmotorn vara igång när fordonet står parkerat. Av säkerhetsskäl är det nödvändigt att utvidga räckvidden av direktiv 78/548/EEG till att omfatta krav på förbränningsvärmare och montering av dessa. Kraven bör motsvara de högsta standarder som överensstämmer med nutida teknik.(4) Det är nödvändigt att fastställa bestämmelser för typgodkännande av förbränningsvärmare som komponenter och för fordon i vilka en förbränningsvärmare monteras.(5) Det kommer att bli nödvändigt att foga en bilaga till detta direktiv med ytterligare säkerhetskrav avseende LPG-förbränningsvärmare.(6) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter.(6)(7) För klarhetens skull bör direktiv 78/548/EEG upphävas och ersättas med detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med fordon varje fordon på vilket direktiv 70/156/EEG är tillämpligt.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en typ av fordon eller en typ av värmesystem av skäl som hänför sig till värmesystemet för passagerarutrymmet eller lastutrymmet om systemet uppfyller kraven i bilagorna.Artikel 3Ingen medlemsstat får vägra eller förbjuda försäljning, registrering, ibruktagande eller användning av ett fordon eller försäljning, ibruktagande eller användning av ett värmesystem av skäl som hänför sig till värmesystemet för passagerarutrymmet eller lastutrymmet om systemet uppfyller kraven i bilagorna.Artikel 41. Från och med den 9 maj 2003 får medlemsstaterna inte av skäl som hänför sig till värmesystemen- vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en typ av fordon eller en typ av värmesystem,- förbjuda att fordon saluförs, registreras eller tas i bruk eller att värmesystem saluförs eller tas i bruk,om värmesystemet uppfyller kraven i detta direktiv.2. Från och med den 9 maj 2004.- skall medlemsstaterna inte längre bevilja EG-typgodkännande,- får medlemsstaterna vägra att bevilja ett nationellt typgodkännandeför en typ av fordon av skäl som hänför sig till värmesystemen eller för en typ av förbränningsvärmare, om kraven i detta direktiv inte är uppfyllda.3. Från och med den 9 maj 2005.- skall medlemsstaterna betrakta intyg om överensstämmelse som åtföljer nya fordon i enlighet med bestämmelserna i direktiv 70/156/EEG som ogiltiga enligt artikel 7.1 i det direktivet,- får medlemsstaterna förbjuda att nya fordon saluförs, registreras eller tas i bruk,av skäl som hänför sig till värmesystemen, om kraven i detta direktiv inte är uppfyllda.Denna punkt skall inte gälla för fordonstyper utrustade med ett värmesystem som utnyttjar överskottsvärme där värmen överförs genom vatten.4. Från och med den 9 maj 2005 skall kraven i detta direktiv avseende förbränningsvärmare som komponenter gälla med avseende på artikel 7.2 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 5Senast den 9 november 2002 skall kommissionen undersöka ytterligare säkerhetskrav beträffande värmesystem för motorfordon med LPG (Liquefied Petroleum Gas) som bränsle och vid behov ändra detta direktiv i enlighet med det förfarande som avses i artikel 6.2.Artikel 61. Kommissionen skall biträdas av den kommitté för anpassning till teknisk utveckling som inrättats genom artikel 13 i direktiv 70/156/EEG, nedan kallad kommittén.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas. Med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 7Direktiv 70/156/EEG skall ändras enligt följande:1. Punkt 36 i del 1 i bilaga 4 skall ersättas med följande: ">Plats för tabell>"2. Bilaga XI skall ändras enligt följande:a) Punkt 36 i tillägg 1 skall ersättas med följande: ">Plats för tabell>"b) Punkt 36 i tillägg 2 skall ersättas med följande: ">Plats för tabell>"Artikel 8Direktiv 78/548/EEG skall upphävas med verkan från den 9 maj 2004. Hänvisningar till direktiv 78/548/EEG skall förstås som hänvisningar till detta direktiv.Artikel 91. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 9 maj 2003 och skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 10Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 11Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 september 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarC. PicquèOrdförande(1) EGT C 326, 24.10.1998, s. 4 och EGT C 116 E, 26.4.2000, s. 2.(2) EGT C 101, 12.4.1999, s. 15.(3) Europaparlamentets yttrande av den 13 april 1999 (EGT C 219, 30.7.1999, s. 58), rådets gemensamma ståndpunkt av den 17 november 2000 (EGT C 36, 2.2.2001, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 14 mars 2001 (ännu inte offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 26 juni 2001.(4) EGT L 168, 26.6.1978, s. 40.(5) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/91/EG (EGT L 11, 16.1.1999, s. 25).(6) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR>Plats för tabell>BILAGA IADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER FÖR EG-TYPGODKÄNNANDE1. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE AV EN FORDONSTYP1.1 Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG av en fordonstyp med avseende på fordonets värmesystem skall lämnas in av tillverkaren.1.2 En mall för informationsdokumentet finns i tillägg 1.1.3 Följande skall överlämnas till den tekniska tjänst som har ansvaret för att utföra provningar för typgodkännande:1.3.1 Ett fordon som är representativt för den typ som skall godkännas.2. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE AV EN FORDONSTYP2.1 Om de relevanta kraven är uppfyllda skall EG-typgodkännande enligt artikel 4.3 i direktiv 70/156/EEG beviljas.2.2 En mall för intyget om EG-typgodkännande finns i tillägg 2.2.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall ges varje fordonstyp som godkänns. Samma medlemsstat får inte ge samma nummer till en annan typ av fordon.3. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE AV EN TYP AV FÖRBRÄNNINGSVÄRMARE3.1 Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG av en typ av förbränningsvärmare som komponent skall lämnas in av tillverkaren av värmesystemet.3.2 En mall för informationsdokumentet finns i tillägg 3.3.3 Följande skall överlämnas till den tekniska tjänst som har ansvaret för att utföra provningar för typgodkännande:3.3.1 En förbränningsvärmare som är representativ för den typ som skall godkännas.4. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE AV EN TYP AV FÖRBRÄNNINGSVÄRMARE4.1 Om de relevanta kraven är uppfyllda skall EG-typgodkännande enligt artikel 4.3 och, om tillämpligt, artikel 4.4 i direktiv 70/156/EEG beviljas.4.2 En mall för intyget om EG-typgodkännande finns i tillägg 4.4.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall ges varje typ av förbränningsvärmare som godkänns. Samma medlemsstat får inte ge samma nummer till en annan typ av förbränningsvärmare.4.4 Varje förbränningsvärmare som överensstämmer med en typ som har godkänts enligt detta direktiv skall vara försedd med EG-typgodkännandemärkning för komponent på det sätt som anges i tillägg 5.5. ÄNDRINGAR AV TYPEN OCH ÄNDRINGAR AV GODKÄNNANDEN5.1 I fråga om ändringar av den typ av fordon eller den typ av förbränningsvärmare som har godkänts enligt detta direktiv skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG gälla.6. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE6.1 Åtgärder för att säkerställa produktionsöverensstämmelse skall vidtas i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG.Tillägg 1>PIC FILE= "L_2001292SV.002602.TIF">>PIC FILE= "L_2001292SV.002701.TIF">Tillägg 2MALL(största storlek: A4 [210 mm x 297 mm])>PIC FILE= "L_2001292SV.002802.TIF">Tilläggtill EG-typgodkännandeintyg nr ... om typgodkännande av en fordonstyp enligt direktiv 2001/56/EG>PIC FILE= "L_2001292SV.002902.TIF">Tillägg 3>PIC FILE= "L_2001292SV.003002.TIF">Tillägg 4MALL(största storlek: A4 [210 mm x 297 mm])>PIC FILE= "L_2001292SV.003102.TIF">Tilläggtill EG-typgodkännandeintyg nr ... om typgodkännande av komponent i fråga om en typ av förbränningsvärmare med avseende på direktiv 2001/56/EG>PIC FILE= "L_2001292SV.003202.TIF">Tillägg 5EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING FÖR KOMPONENTER1. ALLMÄNT1.1 EG-typgodkännandemärkningen för en komponent består av:1.1.1 en rektangel som omger den gemena bokstaven "e" följd av de siffror eller de nationsbokstäver som anger vilken medlemsstat som beviljat EG-typgodkännandet av en komponent:1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna5 för Sverige6 för Belgien9 för Spanien11 för Storbritannien12 för Österrike13 för Luxemburg17 för Finland18 för Danmark21 för Portugal23 för Grekland24 för Irland1.1.2 i närheten av denna rektangel det "godkännandenummer enligt grunddirektivet" som anges i grupp 4 av det typgodkännandenummer som avses i bilaga VII till direktiv 70/156/EEG, föregånget av två siffror som anger ordningsnumret för den senaste större tekniska ändringen av direktiv 78/548/EEG den dag EG-typgodkännandet av en komponent beviljades. I det här direktivet är ordningsnumret 00.1.2 EG-typgodkännandemärkningen för en komponent skall vara klart läslig och outplånlig.2. EXEMPEL PÅ EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING FÖR KOMPONENTER2.1>PIC FILE= "L_2001292SV.003302.TIF">Denna typgodkännandemärkning för en komponent visar att förbränningsvärmaren i fråga har godkänts av Tyskland (e1) med 2439 som godkännandenummer. De första två siffrorna (00) visar att komponenten har godkänts i enlighet med detta direktiv.BILAGA IIRÄCKVIDD, DEFINITIONER OCH KRAV1. RÄCKVIDD1.1 Detta direktiv är tillämpligt på alla fordon i kategorierna M, N och O som är utrustade med ett värmesystem.2. DEFINITIONERI detta direktiv avses med2.1 "värmesystem", varje typ av anordning som har konstruerats för att höja temperaturen inuti ett fordon, inkusive lastutrymmet,2.2 "förbränningsvärmare", anordning som direkt utnyttjar flytande eller gasformigt bränsle men inte överskottsvärme från den motor som används för framdrivning av fordonet,2.3 "fordonstyp med avseende på värmesystemet", fordon som inte skiljer sig i grundläggande avseenden, t.ex.- värmesystemets funktionsprincip(er),- ev. typ förbränningsvärmare,2.4 "typ av förbränningsvärmare", anordning som inte skiljer sig i grundläggande avseenden, t.ex.- bränsletyp (t.ex. flytande eller gasformigt),- överföringsmedium (t.ex. luft eller vatten),- placering i fordonet (t.ex. passagerarutrymmet eller lastutrymmet),2.5 "värmesystem som utnyttjar överskottsvärme", varje typ av anordning som utnyttjar överskottsvärme från den motor som används för framdrivning av fordonet för att höja temperaturen inuti fordonet, och där värmen överförs genom vatten, olja eller luft,2.6 "fordonets insida", det utrymme inuti fordonet som är avsett för passagerare och/eller last,2.7 "värmesystem för passagerarutrymmet", varje typ av anordning som är konstruerad för att höja temperaturen i passagerarutrymmet,2.8 "värmesystem för lastutrymmet", varje typ av anordning som används för att höja temperaturen i lastutrymmet,2.9 "passagerarutrymme", det utrymme inuti fordonet som är avsett för föraren och eventuella passagerare,2.10 "gasformigt bränsle", bränslen som är gasformiga vid normal temperatur och normalt tryck (288,2 K och 101,33 kPa), t.ex. LPG och komprimerad naturgas (CNG),2.11 "överhettning", det tillstånd som råder när luftintaget för uppvärmningsluften till förbränningsvärmaren är fullständigt blockerat.3. KRAV FÖR VÄRMESYSTEM3.1 Passagerarutrymmet i alla fordon i kategorierna M och N skall utrustas med ett värmesystem.3.2 De allmänna kraven för värmesystem är att- den uppvärmda luft som kommer in i passagerarutrymmet inte får vara mer förorenad än luften vid intaget till fordonet,- fordonsföraren och passagerarna, då fordonet används på vägen, inte skall kunna komma i kontakt med någon del av fordonet eller med uppvärmd luft som kan orsaka brännskador,- avgasutsläppen från förbränningsvärmare skall ligga inom godtagbara gränser.Provningsförfarandena för kontrollen av vart och ett av dessa kriterier anges i bilagorna IV, V och VI.3.2.1 Följande tabell visar vilka bilagor som gäller för varje typ av värmesystem inom varje fordonskategori:>Plats för tabell>3.3 Övriga krav på förbränningsvärmare och montering av dessa i fordon fastställs i bilaga VII.Anmärkning 1:Fordon som uppfyller kraven i bilaga III är undantagna från dessa provningskrav.Anmärkning 2:En ny bilaga VIII "Säkerhetskrav för LPG-förbränningsvärmare" skall fogas till direktivet i enlighet med artikel 5.Anmärkning 3:Förbränningsvärmare som är placerade utanför passagerarutrymmet och som använder vatten som överföringsmedium bedöms uppfylla kraven i bilagorna IV och V.BILAGA IIIKRAV FÖR VÄRMESYSTEM SOM UTNYTTJAR ÖVERSKOTTSVÄRME - LUFT1. De krav som anges i punkt 3.2 i bilaga II betraktas som uppfyllda för värmesystem som innehåller en värmeväxlare vars primärkrets genomströmmas av avgaser eller förorenad luft om följande villkor uppfylls:2. Väggarna i värmeväxlarens primärkrets får inte läcka vid något tryck till och med 2 bar.3. Väggarna i värmeväxlarens primärkrets får inte innehålla några löstagbara delar.4. Den del av värmeväxlarens vägg där värmeväxlingen sker skall vara minst 2 mm tjock om den är gjord av icke-legerat stål.4.1 När andra material används (även sammansatta eller belagda material) skall väggens tjocklek vara sådan att den säkerställer att värmeväxlaren får samma livslängd som i det fall som nämns i 4.4.2 Om den del av värmeväxlarens vägg där värmeväxlingen sker är emaljerad skall väggen där emaljeringen anbringats vara minst 1 mm tjock. Beläggningen skall vara tålig och fri från läckor och får inte vara porös.5. Det rör som leder avgaserna skall innehålla en korrosionsprovningszon som är minst 30 mm lång. Denna zon skall ligga direkt efter värmeväxlaren i flödesriktningen. Zonen får inte vara övertäckt och skall vara lätt åtkomlig.5.1 Korrosionsprovningszonens vägg får inte vara tjockare än rören för avgaserna inuti värmeväxlaren, och materialen och ytegenskaperna i detta parti skall vara jämförbara med material och ytegenskaper i rören.5.2 Om värmeväxlaren och fordonets ljuddämpare bildar en gemensam enhet, skall ljuddämparens yttre vägg betraktas som den zon enligt 5.1 där korrosion bör uppträda.6. För överskottsvärmesystem som utnyttjar motorns kylluft för uppvärmningsändamål betraktas villkoren i punkt 3.2 i bilaga II som uppfyllda utan att en värmeväxlare används, om följande två krav uppfylls:- Den kylluft som används för uppvärmning kommer endast i kontakt med motorytor som inte innehåller några löstagbara delar.- Anslutningarna mellan väggarna i denna kylluftskrets och de ytor som används för värmeöverföringen är gastäta och oljebeständiga.Dessa krav betraktas som uppfyllda om exempelvis följande gäller:6.1 En plåt runt varje tändstift leder eventuellt läckande gas utanför uppvärmningsluftskretsen.6.2 Skarven mellan cylindertoppen och avgasgrenröret befinner sig utanför uppvärmningsluftskretsen.6.3 Det finns dubbla skydd mot läckage mellan cylindertoppen och cylindern så att eventuella läckor från den första skarven leds utanför uppvärmningsluftskretsen, ellerskyddet mot läckage mellan cylindertoppen och cylindern håller även då cylindertoppsmuttrarna kalldras med en tredjedel av det nominella vridmoment som föreskrivits av tillverkaren, ellerdet område där cylindertoppen är förbunden med cylindern befinner sig utanför uppvärmningsluftskretsen.BILAGA IVPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR LUFTKVALITET1. Hela fordon skall provas på följande sätt:1.1 Låt värmaren stå på under en timme på maximal effekt vid förhållanden med stillastående luft (vindhastighet <= 2 m/s), med alla fönster stängda och, om det gäller en förbränningsvärmare, med framdrivningsmotorn avstängd. Emellertid får mätningarna utföras innan avstängning sker om värmaren, när den är inställd på maximal effekt, automatiskt stängs av inom en timme.1.2 Andelen CO i den omgivande luften skall mätas genom att prover tas vida) en punkt utanför fordonet som är så nära varmluftsintaget som möjligt, ochb) en punkt inuti fordonet som är mindre än 1 meter från utsläppet av uppvärmd luft.1.3 Avläsningar skall göras för en representativ tid av 10 minuter.1.4 Avläsningen från läge b skall vara mindre än 20 ppm CO högre än avläsningen från läge a.2. Förbränningsvärmare som komponenter skall provas på följande sätt efter provningarna enligt bilagorna V, VI och punkt 1.3 i bilaga VII:2.1 Värmeväxlarens primärkrets skall genomgå ett läckageprov för att säkerställa att förorenad luft inte kan komma in i den uppvärmda luft som är avsedd för passagerarutrymmet.2.2 Detta krav skall betraktas som uppfyllt om läckaget från värmeväxlaren vid ett övertryck på 0,5 hPa uppgår till <= 30 dm3/h.BILAGA VPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR TEMPERATUR1. Låt värmaren stå på under en timme på maximal effekt vid förhållanden med stillastående luft (vindhastighet <= 2 m/s), med alla fönster stängda. Emellertid får mätningarna utföras tidigare om värmaren, när den är inställd på maximal effekt, automatiskt stängs av inom en timme. Om den uppvärmda luften tas utanför fordonet skall provningen utföras med en omgivningstemperatur på minst 15 °C.2. Yttemperaturen på alla delar av värmesystemet som kan komma i kontakt med fordonsföraren då fordonet används normalt på vägen skall mätas med en kontakttermometer. Ingen del får ha en temperatur överstigande 70 °C för obelagd metall eller 80 °C för övriga material.2.1 När det gäller del(ar) av värmesystemet bakom förarsätet och vid överhettning får temperaturen inte överstiga 110 °C.3.1 När det gäller fordon i kategorierna M1 and N, får ingen del av systemet som kan komma i kontakt med sittande passagerare i fordonet, då detta används normalt på vägen, med undantag av utsläppsmunstycket, ha en temperatur överstigande 110 °C.3.2 När det gäller fordon i kategorierna M2 and M3, får ingen del av systemet som kan komma i kontakt med passagerare i fordonet, då detta används normalt på vägen, ha en temperatur överstigande 70 °C för obelagd metall eller 80 °C för övriga material.4. Temperaturen på den uppvärmda luft som kommer in i passagerarutrymmet får inte överstiga 150 °C mätt vid mitten av utsläppet.BILAGA VIPROVNINGSFÖRFARANDE FÖR AVGASUTSLÄPP1. Låt värmaren stå på under en timme på maximal effekt vid förhållanden med stillastående luft (vindhastighet <= 2 m/s) och en omgivningstemperatur på 20 ± 10oC. Emellertid får mätningarna utföras innan avstängning sker om värmaren, när den är inställd på maximal effekt, automatiskt stängs av inom en timme.2. De torra och outspädda avgasutsläppen, som mäts med lämplig mätare, får inte överstiga de värden som anges i nedanstående tabell:>Plats för tabell>3. Provningen skall upprepas under förhållanden som är likvärdiga med en fordonshastighet på 100 km/h. Under dessa förhållanden får CO-värdet inte överstiga 0,2 volymprocent. Om provningen utförts på en värmare som komponent behöver ingen ytterligare provning utföras för den fordonstyp i vilken värmaren monterats.BILAGA VIIKRAV PÅ FÖRBRÄNNINGSVÄRMARE OCH MONTERING AV DESSA1. ALLMÄNNA KRAV1.1 Driftanvisningar och skötselföreskrifter skall tillhandahållas med varje värmare, och för värmare avsedda för eftermontering skall även instruktioner för montering tillhandahållas.1.2 Säkerhetsutrustning skall installeras (antingen som en del av förbränningsvärmaren eller som en del av fordonet) för att reglera driften av varje förbränningsvärmare i en kritisk situation. Utrustningen skall vara konstruerad på ett sådant sätt att om ingen eldslåga erhålls vid start, eller om eldslågan släcks under driften, skall tändnings- och kopplingstiderna för bränsletillförseln inte överskrida 4 minuter för värmare som drivs med flytande bränsle eller 1 minut för gasvärmare utrustade med termoelektrisk kontroll av eldslågan respektive 10 sekunder vid automatisk kontroll av eldslågan.1.3 Förbränningskammaren och värmeväxlaren i värmare som använder vatten som överföringsmedium skall kunna tåla ett tryck som är dubbelt så högt som det normala driftstrycket eller 2 bar övertryck beroende på vilket värde som är högst. Provtrycket skall anges i informationsdokumentet.1.4 Värmaren skall vara försedd med tillverkarens etikett som visar tillverkarens namn, värmarens modellnummer och -typ samt dess märkeffekt i kilowatt. Bränsletypen skall även anges och, om tillämpligt, driftspänning och gastryck.1.5 Fördröjd avstängning av förbränningsvärmaren.1.5.1 Om det finns en förbränningsvärmare skall denna, även vid överhettning eller vid avbrott av bränsletillförseln, ha en avstängning som verkar med fördröjning.1.5.2 Andra åtgärder kan vidtas för att förhindra att skador uppkommer genom hastig förbränning och korrosion, såvida tillverkaren påvisar att dessa åtgärder är likvärdiga.1.6 Krav på den elektriska utrustningen1.6.1 Alla tekniska krav som påverkas av spänningen skall vara uppfyllda inom ett spänningsområde som avviker med ±16 % från driftspänningen. Om det finns under- eller överspänningsskydd skall alla krav prövas i omedelbar närhet av avstängningspunkterna.1.7 Varningslampa1.7.1 En väl synlig kontrollampa inom förarens synfält skall informera om när förbränningsvärmaren är påkopplad eller avstängd.2. KRAV FÖR MONTERING AV FÖRBRÄNNINGSVÄRMARE I FORDON2.1 Räckvidd2.1.1 Om inte annat följer av vad som sägs i 2.1.2, skall förbränningsvärmare monteras enligt kraven i denna bilaga.2.1.2 Fordon i kategori O som har värmare som drivs med flytande bränslen skall anses uppfylla kraven i denna bilaga.2.2 Värmarens placering2.2.1 Karosseridelar och alla andra komponenter i närheten av värmaren måste skyddas mot alltför hög värme och nedsmutsning av bränsle eller olja.2.2.2 Förbränningsvärmaren får inte utgöra en brandfara, inte ens vid överhettning. Detta krav skall anses vara uppfyllt om ett tillräckligt stort avstånd till alla delar och en tillräcklig ventilation säkerställs vid monteringen genom att eldbeständiga material eller värmesköldar används.2.2.3 I fråga om fordon i kategorierna M2 och M3 får värmaren inte vara placerad i passagerarutrymmet. Montering inuti ett effektivt tillslutet hölje som även uppfyller villkoren i 2.2.2 får emellertid göras.2.2.4 Den etikett som avses i stycke 1.4, eller en dubblett, skall placeras så att den lätt kan läsas när värmaren har monterats i fordonet.2.2.5 Varje rimlig försiktighetsåtgärd bör vidtas vid placeringen av värmaren för att minimera risken för personskada eller skador på personliga tillhörigheter.2.3 Bränsletillförsel2.3.1 Bränslepåfyllningsröret får inte vara placerat i passagerarutrymmet och skall vara försett med ett tättslutande lock för att förhindra bränslespill.2.3.2 På värmare som drivs med flytande bränsle, och vars bränsletankar är skilda från fordonets, skall bränsletypen och påfyllningsstället vara tydligt märkta.2.3.3 Ett meddelande som anger att värmaren måste stängas av innan bränsle fylls på skall fästas vid påfyllningsröret. Dessutom måste en lämplig instruktion finnas i tillverkarens bruksanvisning.2.4 Avgassystem2.4.1 Avgasröret skall placeras så att utsläpp inte kommer in i fordonet genom fläktar, varmluftsintag eller öppna fönster.2.5 Förbränningsluftintag2.5.1 Luften till värmarens förbränningskammare får inte tas från fordonets passagerarutrymme.2.5.2 Luftintaget måste vara placerat eller skyddat på ett sådant sätt att det inte kan blockeras av skräp eller bagage.2.6 Intag för uppvärmningsluft2.6.1 Tillförseln av uppvärmningsluft kan ske med frisk luft eller cirkulationsluft och skall tas från ett rent utrymme som inte riskerar att förorenas av avgasångor utsläppta av framdrivningsmotorn, förbränningsvärmaren eller någon annan källa i fordonet.2.6.2 Luftintagskanalen skall vara skyddad med nät eller på annat lämpligt sätt.2.7 Utsläpp för uppvärmningsluft2.7.1 Kanaler som används för att föra den varma luften genom fordonet skall vara placerade eller skyddade på ett sådant sätt att ingen kroppsskada eller annan skada kan orsakas vid direkt kontakt.2.7.2 Utsläppet för uppvärmningsluft måste vara placerat eller skyddat på ett sådant sätt att det inte kan blockeras av skräp eller bagage.2.8 Automatisk kontroll av uppvärmningssystemetUppvärmningssystemet skall stängas av automatiskt och bränsletillförseln skall avbrytas inom 5 sekunder när fordonets motor stannar. Om en manuell anordning redan har aktiverats kan uppvärmningssystemet fortsätta att fungera.BILAGA VIIISÄKERHETSKRAV FÖR LPG-FÖRBRÄNNINGSVÄRMARE(Se bilaga II, punkt 3.3, anmärkning 2)