title: Rådets direktiv 2013/51/Euratom av den 22 oktober 2013 om fastställande av krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten

text:
               7.11.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 296/12

         RÅDETS DIREKTIV 2013/51/EURATOM
   av den 22 oktober 2013
   om fastställande av krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artiklarna 31 och 32,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, som har utarbetats efter yttrande från en grupp personer som vetenskapliga och tekniska kommittén har utsett bland medlemsstaternas vetenskapliga experter i enlighet med artikel 31 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Europaparlamentet, och
   av följande skäl:

               (1)

               Intag av vatten är ett av de sätt på vilka radioaktiva ämnen kan tas upp av människokroppen. Enligt rådets direktiv 96/29/Euratom (2), måste tillskottet till den bestrålning som allmänheten utsätts för till följd av olika verksamheter som medför risk för joniserande strålning hållas nere så långt det rimligen går.

               (2)

               Med hänsyn till hur viktig kvaliteten på dricksvatten är för människors hälsa är det nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa kvalitetskrav med indikatorparametrar och se till att det kontrolleras att dessa krav uppfylls.

               (3)

               I rådets direktiv 98/83/EG (3) fastställs indikatorparametrar avseende radioaktiva ämnen i bilaga I del C samt därtill hörande kontrollbestämmelser i bilaga II. De parametrarna omfattas dock av de grundläggande normer som definieras i artikel 30 i Euratomfördraget.

               (4)

               Kraven på kontrollnivåer för radioaktiva ämnen i dricksvatten bör därför antas i särskild lagstiftning som säkerställer enhetlig, konsekvent och fullständig lagstiftning om strålskydd i enlighet med Euratomfördraget.

               (5)

               Eftersom gemenskapen har behörighet att anta grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning, har bestämmelserna i det här direktivet företräde framför bestämmelserna i direktiv 98/83/EG vad gäller kraven avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten.

               (6)

               Domstolen har i sin rättspraxis erkänt att de uppgifter som gemenskapen genom artikel 2 b i Euratomfördraget åläggs när det gäller fastställande av enhetliga säkerhetsnormer för arbetstagarnas och allmänhetens hälsoskydd inte hindrar, om det inte uttryckligen anges i dessa normer, medlemsstaterna från att föreskriva strängare skyddsåtgärder. Eftersom det i detta direktiv föreskrivs minimibestämmelser har medlemsstaterna frihet att vidta eller behålla strängare åtgärder på det område som omfattas av detta direktiv, utan att det påverkar den fria rörligheten för varor inom den inre marknaden, så som den definieras i domstolens rättspraxis.

               (7)

               Parametervärdena bör inte betraktas som gränsvärden. Om det vid kontroll av dricksvatten indikerar att ett parametervärde inte iakttas bör den berörda medlemsstaten i stället överväga om det innebär någon risk för människors hälsa som kräver åtgärder och i så fall vidta korrigerande åtgärder så att vattnets kvalitet förbättras och uppnår en nivå som i strålskyddshänseende uppfyller kraven på skydd av människors hälsa.

               (8)

               Kontroll av dricksvatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, förutom mineralvatten, för att kontrollera att nivåerna av radioaktiva ämnen uppfyller parametervärdena i detta direktiv, bör ske i enlighet med principerna om faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 (4) utan att det påverkar tillämpningen av de principer för offentlig kontroll som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (5).

               (9)

               Allmänheten bör på ett tillfredsställande och lämpligt sätt informeras om kvaliteten på dricksvattnet.

               (10)

               Det är nödvändigt att undanta naturligt mineralvatten och vatten som är läkemedel från detta direktivs tillämpningsområde, eftersom särskilda bestämmelser har antagits för de typerna av vatten i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG (6) och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG (7).

               (11)

               Medlemsstaterna bör upprätta kontrollprogram för att kontrollera att dricksvattnet uppfyller kraven i detta direktiv.

               (12)

               Metoderna för att analysera dricksvattnets kvalitet bör vara sådana att de kan garantera tillförlitliga och jämförbara resultat.

               (13)

               Med beaktande av de stora geografiska olikheterna vad gäller den naturliga radonförekomsten antog Europeiska kommissionen rekommendation 2001/928/Euratom (8), som handlar om kvaliteten på dricksvattentäkter när det gäller radon och dess långlivade sönderfallsprodukter. Det är lämpligt att dessa radionuklider omfattas av detta direktivs tillämpningsområde.

               (14)

               För att, med tanke på dess betydelse för människors hälsa, kunna bibehålla en hög dricksvattenkvalitet är det nödvändigt att regelbundet aktualisera bilagorna II och III mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen.

               (15)

               Samtidigt som det är medlemsstaterna som fastställer provtagnings- och analysfrekvensen i fråga om dricksvatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, är det lämpligt för de medlemsstater som är skyldiga att kontrollera om det finns radon eller tritium i dricksvattnet eller att fastställa den indikativa dosen, att utföra provtagning och analys minst en gång per år.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte
   I detta direktiv fastställs krav avseende skydd av allmänhetens hälsa mot radioaktiva ämnen i dricksvatten. I direktivet fastställs parametervärden och frekvenser och metoder för kontroll av radioaktiva ämnen.
   Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv gäller följande definitioner:
   1.   Dricksvatten:

               a)

               Allt vatten som, antingen i sitt ursprungliga tillstånd eller efter beredning, är avsett för dryck, för matlagning, för beredning av livsmedel eller för andra hushållsändamål, oberoende av dess ursprung och oavsett om det tillhandahålls genom ett distributionsnät, en tankbil/tankbåt, i flaskor eller i behållare.

               b)

               Allt vatten som används i ett företag för tillverkning, bearbetning, konservering eller saluföring av varor eller ämnen som är avsedda som livsmedel, om inte de behöriga nationella myndigheterna gör den bedömningen att vattnets kvalitet inte kan påverka de färdiga livsmedlens hälsosamhet.

         2.   Radioaktivt ämne: ett ämne som innehåller en eller flera radionuklider, vars aktivitet eller koncentration inte kan förbises ur strålskyddssynpunkt.
   3.   Indikativ dos: den intecknade effektiva dosen för det årliga intaget till följd av alla radionuklider vilkas förekomst i en dricksvattenförsörjning har upptäckts, av naturligt och artificiellt ursprung, men med undantag för tritium, kalium-40, radon och kortlivade sönderfallsprodukter av radon.
   4.   Parametervärde: ett värde av radioaktiva ämnen i dricksvatten som om det överskrids ska medföra en skyldighet för medlemsstaterna att bedöma om förekomsten av radioaktiva ämnen i dricksvatten innebär någon risk för människors hälsa som kräver åtgärder och, när så är nödvändigt, vidta korrigerande åtgärder för att förbättra vattenkvaliteten så att den uppnår en nivå som i strålskyddshänseende uppfyller kraven på skydd av människors hälsa.
   Artikel 3
   Tillämpningsområde och undantag
   1.   Detta direktiv gäller för dricksvatten.
   2.   Detta direktiv gäller inte för

               a)

               naturligt mineralvatten som av behöriga nationella myndigheter godkänns som sådant i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG,

               b)

               vatten som är läkemedel enligt vad som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG.

         3.   Medlemsstaterna får göra undantag från detta direktiv för

               a)

               vatten som uteslutande är avsett för ändamål för vilka de behöriga myndigheterna gör den bedömningen att vattnets kvalitet inte påverkar, vare sig direkt eller indirekt, den berörda allmänhetens hälsa,

               b)

               dricksvatten från en enskild vattentäkt som tillhandahåller mindre än 10 m3 per dag i genomsnitt, eller försörjer mindre än 50 personer, om inte vattnet tillhandahålls som en del av en kommersiell eller offentlig verksamhet.

         4.   Medlemsstater som utnyttjar de undantag som anges i punkt 3 b ska sörja för att

               a)

               den berörda allmänheten informeras om detta och om alla åtgärder som kan vidtas för att skydda människors hälsa från de skadliga effekterna av alla slags föroreningar av dricksvatten,

               b)

               den berörda allmänheten, om det är uppenbart att vattnets kvalitet utgör en potentiell fara för människors hälsa, omedelbart ges lämpliga råd.

         Artikel 4
   Allmänna skyldigheter
   Medlemsstaterna ska, utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 6.3 a i rådets direktiv 96/29/Euratom (9), vidta alla nödvändiga åtgärder för att inrätta ett lämpligt kontrollprogram för dricksvatten i syfte att säkerställa att när de parametervärden som fastställs i enlighet med detta direktiv inte iakttas

               a)

               en bedömning ska göras av huruvida det innebär någon risk för människors hälsa som kräver åtgärder och,

               b)

               korrigerande åtgärder, när så är nödvändigt, ska vidtas för att förbättra vattnets kvalitet så att det uppnår en nivå som i strålskyddshänseende uppfyller kraven på skydd av människors hälsa.

         Artikel 5
   Parametervärden och punkter där värdena ska iakttas
   1.   Medlemsstaterna ska fastställa parametervärden för kontroll av radioaktiva ämnen i dricksvatten i enlighet med bilaga I.
   2.   Vid kontroll av dricksvatten i enlighet med kraven i bilaga II till detta direktiv ska punkterna där värdena ska iakttas

               a)

               för vatten som tillhandahålls från ett distributionsnät vid den punkt där det tappas ur de kranar varifrån vattnet normalt hämtas, eller

               b)

               för vatten som tillhandahålls från tankbil/tankbåt, vid den punkt där det tappas från tankbilen/tankbåten, eller

               c)

               för vatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, vid den punkt där vattnet tappas på flaska eller i behållare, eller

               d)

               för vatten som används i ett livsmedelsproducerande företag, vid den punkt inom företaget där vattnet används.

         3.   Att det i punkt 2 a fastställs punkter där värdena ska iakttas inverkar inte på valet av en provtagningsplats, som kan vara en valfri punkt inom vattenförsörjningsområdet eller vid vattenverket under förutsättning att koncentrationsvärdet inte förändras i negativ riktning mellan provtagningsplatsen och den punkt där värdena ska iakttas.
   Artikel 6
   Kontroll och analys
   1.   Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att se till att kontroller av radioaktiva ämnen i dricksvatten utförs i enlighet med de kontrollmetoder och kontrollfrekvenser som anges i bilaga II, för att kontrollera att värdena av radioaktiva ämnen är förenliga med de parametervärden som fastställs i enlighet med artikel 5.1.
   Medlemsstaterna ska säkerställa att kontrollerna utförs på ett sådant sätt att de uppmätta mätvärdena är representativa för kvaliteten på det vatten som förbrukas under året. I fråga om dricksvatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning ska detta ske utan att det påverkar tillämpningen av HACCP i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004 och principerna för offentlig kontroll i enlighet med förordning (EG) nr 882/2004.
   2.   Kontroller av den indikativa dosen ska utföras, och av värden för mätsäkerhet och analysmetoder ska vara i överensstämmelse med de krav som anges i bilaga III.
   3.   Medlemsstaterna ska se till att alla laboratorier som analyserar prov har ett system för kvalitetskontroll av analyserna som kontrolleras av ett fristående organ som den behöriga myndigheten har godkänt för denna uppgift.
   Artikel 7
   Åtgärder för att avhjälpa brister och information till allmänheten
   1.   När ett parametervärde som fastställs i enlighet med artikel 5.1 inte iakttas ska medlemsstaterna se till att detta omedelbart utreds för att fastställa orsaken.
   2.   Om ett parametervärde inte iakttas ska medlemsstaten bedöma om detta innebär en risk för människors hälsa och därför kräver åtgärder.
   3.   När en sådan risk som avses i punkt 2 föreligger ska medlemsstaten

               a)

               vidta korrigerande åtgärder för att avhjälpa bristerna så att kraven på skydd av människors hälsa uppfylls i strålskyddshänseende, och

               b)

               se till att den berörda allmänheten

                           i)

                           informeras om risken och vidtagna åtgärder för att avhjälpa bristerna, samt

                           ii)

                           ges råd om eventuella ytterligare försiktighetsåtgärder som kan komma att behövas för skydd av människors hälsa med hänsyn till radioaktiva ämnen.

         Artikel 8
   Införlivande i nationell lagstiftning
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 28 november 2015 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 9
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 10
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Luxemburg den 22 oktober 2013.

            På rådets vägnar

         L. LINKEVIČIUS

            Ordförande

      (1)  EUT C 24, 28.1.2012, s. 122.

      (2)  Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (EGT L 159, 29.6.1996, s. 1).

      (3)  Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (EGT L 330, 5.12.1998, s. 32).

      (4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (EUT L 139, 30.4.2004, s. 1).

      (5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

      (6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/54/EG av den 18 juni 2009 om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten (EUT L 164, 26.6.2009, s. 45).

      (7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 67).

      (8)  Kommissionens rekommendation 2001/928/Euratom av den 20 december 2001 om att skydda allmänheten mot exponering för radon i dricksvattentäkter (EGT L 344, 28.12.2001, s. 85).

      (9)  Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (EGT L 159, 29.6.1996, s. 1).

      BILAGA I

         PARAMETERVÄRDEN FÖR RADON, TRITIUM OCH INDIKATIV DOS I DRICKSVATTEN

                  Parameter

                  Parametervärde

                  Enhet

                  Anmärkningar

                  Radon

                  100

                  Bq/l

                  (Anmärkning 1)

                  Tritium

                  100

                  Bq/l

                  (Anmärkning 2)

                  Indikativ dos

                  0,10

                  mSv

                              a)

                              Medlemsstater får fastställa en radonnivå som inte bör överskridas och under vilken optimering av skyddet bör bibehållas, utan att detta äventyrar vattenförsörjningen på nationell eller regional nivå. Den nivå som en medlemsstat fastställer får vara högre än 100 Bq/l men lägre än 1 000 Bq/l. För att förenkla nationell lagstiftning får medlemsstater välja att justera parametervärdet till denna nivå.

                              b)

                              Korrigerande åtgärder anses vara berättigade på strålskyddsgrunder, utan vidare övervägande, när radonkoncentrationen överstiger 1 000 Bq/l.

                                 Anm. 2:

                              Förhöjda nivåer av tritium kan vara en indikation på förekomsten av andra artificiella radionuklider. Om tritiumkoncentrationen överstiger sitt parametervärde krävs det också att en analys av förekomsten av andra artificiella radionuklider görs.

      BILAGA II

         KONTROLL AV RADIOAKTIVA ÄMNEN

      1.   Allmänna principer och kontrollfrekvenser

      Alla parametrar för vilka parametervärden ska fastställs i enlighet med artikel 5.1 ska kontrolleras. Ingen kontroll av en specifik parameter behövs dock om en behörig myndighet, för en tidsperiod som de får bestämma, finner att den parametern sannolikt inte förekommer i en viss täkt i dricksvattenförsörjningen som skulle kunna överstiga det motsvarande parametervärdet.
      För naturligt förekommande radionuklider ska, med avvikelse från de minimikrav för provtagning som anges i punkt 6, i de fall där tidigare resultat visat att koncentrationen av radionuklider är stabil, frekvensen fastställas av medlemsstaten, med hänsyn tagen till risken för människors hälsa. En medlemsstat är inte skyldig att kontrollera om det finns radon eller tritium i dricksvattnet, eller att fastställa den indikativa dosen i de fall där medlemsstaten utifrån representativa undersökningar, data från kontroller eller andra tillförlitliga uppgifter, har förvissat sig om att nivåerna av radon, tritium eller av den beräknade indikativa dosen, för en tidsperiod som de bestämmer, fortsatt kommer att understiga de respektive parametervärden som förtecknas i bilaga I. I ett sådant fall ska medlemsstaten meddela kommissionen skälen för sitt beslut och tillhandahålla kommissionen det nödvändiga underlaget för det beslutet, inklusive rönen från de undersökningar som har gjorts, kontroller och utredningar. I detta sammanhang är bestämmelserna om de minimikrav för provtagning och analys som anges punkt 6 i den här bilagan inte tillämpliga.
      2.   Radon

      Medlemsstaterna ska säkerställa att representativa undersökningar görs för att fastställa omfattningen och arten av sannolik exponering för radon i dricksvatten som kommer från olika typer av grundvattenkällor och brunnar i olika geografiska områden. Undersökningarna ska utformas på så sätt att underliggande parametrar, och särskilt områdets geologi och hydrologi, bergets eller markens radioaktivitet och brunnstypen kan identifieras och användas för att inrikta ytterligare åtgärder på områdena med den sannolikt högsta exponeringen. Kontroller av radonkoncentrationer ska göras i de fall där det, på grundval av resultaten av de representativa undersökningar eller andra tillförlitliga uppgifter, finns anledning att tro att parametervärdet fastställda i enlighet med artikel 5.1 kan överskridas.
      3.   Tritium

      Medlemsstaterna ska säkerställa att kontroll av tritium i dricksvatten utförs om det finns en antropogen tritiumkälla eller källa till andra artificiella radionuklider inom avrinningsområdet, och det på grundval av andra övervakningsprogram eller undersökningar inte kan visas att tritiumnivån ligger under parametervärdet förtecknat i bilaga I. Om kontroller av tritium krävs ska dessa utföras med de frekvenser som anges i tabellen i punkt 6 i den här bilagan. Om koncentrationen av tritium överstiger sitt parametervärde krävs det också en utredning av förekomsten av andra artificiella radionuklider.
      4.   Indikativ dos

      Kontroll av den indikativa dosen i dricksvatten ska utföras där det finns en källa till artificiell eller hög naturlig radioaktivitet och det inte på grundval av andra representativa kontrollprogram eller andra undersökningar kan visas att nivån på den indikativa dosen ligger under parametervärdet förtecknat i bilaga I. Om kontroller av artificiella radionuklidnivåer krävs ska dessa utföras med den frekvens som anges i tabellen i punkt 6 i den här bilagan. Om kontroller av naturliga radionuklidnivåer krävs ska varje medlemsstat fastställa frekvensen för kontroll av antingen total alfaaktivitet, total betaaktivitet eller enskilda naturliga radionuklider, beroende på vilken screeningstrategi som den har valt (i överensstämmelse med bilaga III). Kontrollfrekvensen får variera mellan en enda begränsad mätning och de frekvenser som anges i tabellen i punkt 6 i den här bilagan. Om det inte krävs mer än en enda begränsad kontroll för naturlig radioaktivitet, ska en ny kontroll krävas åtminstone i de fall där en förändring i distributionen inträffar som skulle kunna påverka koncentrationerna av radionuklider i dricksvatten.
      5.   Beredning av vatten

      Om dricksvatten har behandlats för att minska radionuklidnivån ska kontroller göras med de frekvenser som anges i tabellen i punkt 6 i syfte att se till att den behandlingen fortsätter att vara effektiv.
      6.   Lägsta provtagnings- och analysfrekvenser

      De lägsta provtagnings- och analysfrekvenserna för kontroller av dricksvatten som tillhandahålls genom ett distributionsnät eller från en tankbil/tankbåt eller som används i ett livsmedelsproducerande företag ska vara de som anges i följande tabell:

         Tabell

         Lägsta provtagnings- och analysfrekvens för kontroll av dricksvatten som tillhandahålls genom ett distributionsnät eller från en tankbil/tankbåt eller som används i ett livsmedelsproducerande företag

                  Distribuerad eller producerad volym vatten per dag i ett vattenförsörjningsområde
                  (anmärkningarna 1 och 2)
                  m3

                  Antal prov per år
                  (anmärkningarna 3 och 4)

                  volym ≤ 100

                  (anmärkning 5)

                  100 < volym ≤ 1 000

                  1

                  1 000 < volym ≤ 10 000

                  1
                  + 1 per 3 300 m3/d och del därav beräknat på den totala volymen

                  10 000 < volym ≤ 100 000

                  3
                  + 1 per 10 000 m3/d och del därav beräknat på den totala volymen

                  volym > 100 000

                  10
                  + 1 per 25 000 m3/d och del därav beräknat på den totala volymen

                              Anm. 1:

                              Ett vattenförsörjningsområde är ett geografiskt avgränsat område inom vilket dricksvatten kommer från en eller flera källor, och inom vilket vattenkvaliteten kan anses vara i stort sett enhetlig.

                              Anm. 2:

                              Volymerna beräknas som ett medelvärde under ett kalenderår. En medlemsstat får använda antalet invånare i ett vattenförsörjningsområde i stället för vattenvolymen för att fastställa lägsta frekvens, varvid antas att vattenförbrukningen är 200 l per dag och person.

                              Anm. 3:

                              Antalet prov ska i möjligaste mån fördelas lika över tid och rum.

                              Anm. 4:

                              I fråga om oregelbunden, kortvarig försörjning ska kontrollfrekvensen för vatten som levereras i tankbil/tankbåt fastställas av den berörda medlemsstaten.

                              Anm. 5:

                              Frekvensen ska beslutas av den berörda medlemsstaten.

                        Medlemsstaterna ska fastställa provtagningsfrekvens för dricksvatten som tappats på flaskor eller behållare och som är avsedda för försäljning. Medlemsstaterna får därvid ta hänsyn till den producerade vattenvolymen.

            7.   Genomsnittsvärden

      Om ett enskilt prov visar att parametervärdet har överskridits, ska medlemsstaterna fastställa vilka nya provtagningar som krävs för att säkerställa att de uppmätta värdena är representativa för en genomsnittlig aktivitetskoncentration under ett helt år.

      BILAGA III

         KONTROLLER AV INDIKATIV DOS OCH AV VÄRDEN FÖR MÄTSÄKERHET VID ANALYS

      1.   Kontroller för att fastställa efterlevnad av den indikativa dosen

      Medlemsstaterna får använda flera olika tillförlitliga screeningmetoder för att indikera förekomsten av radioaktivitet i dricksvatten. Dessa strategier får innefatta screening för vissa radionuklider, screening för en enskild radionuklid, screening för total alfaaktivitet eller screening för total betaaktivitet.
      a)   Screening för vissa radionuklider eller screening för en enskild radionuklid
      Om någon av aktivitetskoncentrationerna visar sig överskrida motsvarande härledda värde med 20 %, eller om tritiumkoncentrationens parametervärde förtecknat i bilaga I överskrids, krävs det en analys av ytterligare radionuklider. Medlemsstaterna ska fastställa vilka radionuklider som ska mätas mot bakgrund av all relevant information om sannolika strålkällor.
      b)   Screeningmetoder för total alfaaktivitet och total betaaktivitet
      Medlemsstaterna får använda screeningmetoder för total alfaaktivitet och total betaaktivitet (1) för att kontrollera parametervärdet för indikativ dos.
      För detta ändamål bör screeningnivåer för total alfaaktivitet eller total betaaktivitet fastställas. Den rekommenderade screeningnivån för total alfaaktivitet är 0,1 Bq/l. Den rekommenderade screeningnivån för total betaaktivitet är 1,0 Bq/l.
      Om den totala alfaaktiviteten och den totala betaaktiviteten understiger 0,1 Bq/l respektive 1,0 Bq/l får medlemsstaten anta att den indikativa dosen understiger parametervärdet på 0,1 mSv, och då ska inga radiologiska undersökningar behövas, under förutsättning att det inte enligt andra informationskällor i vattnet förekommer specifika radionuklider vilka utgör en risk för att den indikativa dosen kan överskrida 0,1 mSv.
      Om den totala alfaaktiviteten överskrider 0,1 Bq/l eller den totala betaaktiviteten överskrider 1,0 Bq/l måste en analys för specifika radionuklider göras.
      Medlemsstaterna får fastställa screeningnivåer som medger val mellan två möjligheter för total alfaaktivitet och total betaaktivitet i de fall där de kan visa att dessa nivåer är i överensstämmelse med en indikativ dos på 0,1 mSv.
      Medlemsstaterna ska fastställa vilka radionuklider som ska mätas mot bakgrund av all relevant information om sannolika strålkällor. Eftersom förhöjda tritiumnivåer kan vara en indikation på förekomsten av andra artificiella radionuklider bör tritium, total alfaaktivitet och total betaaktivitet mätas i samma prov.
      2.   Beräkning av den indikativa dosen

      Den indikativa dosen ska beräknas utifrån de uppmätta radionuklidkoncentrationerna och de doskoefficienter som anges i tabell A i bilaga III till direktiv 96/29/Euratom, eller senare information som har godtagits av medlemsstatens behöriga myndigheter, baserade på det årliga vattenintaget (730 l för vuxna). Om resultatet av följande formel är tillfredsställande får medlemsstaten anta att den indikativa dosen understiger parametervärdet på 0,1 mSv, och då krävs inga ytterligare undersökningar:

      där

                  Ci(obs)

                  =

                  observerad koncentration av radionuklid i

                  Ci(der)

                  =

                  härledd koncentration av radionuklid i

                  n

                  =

                  antal upptäckta radionuklider.

         Härledda koncentrationer för radioaktivitet i dricksvatten
          (2)

                  Ursprung

                  Nuklid

                  Härledd koncentration

                  Naturligt

                  U-238 (3)

                  3,0 Bq/l

                  U-234 (3)

                  2,8 Bq/l

                  Ra-226

                  0,5 Bq/l

                  Ra-228

                  0,2 Bq/l

                  Pb-210

                  0,2 Bq/l

                  Po-210

                  0,1 Bq/l

                  Artificiellt

                  C-14

                  240 Bq/l

                  Sr-90

                  4,9 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,6 Bq/l

                  Am-241

                  0,7 Bq/l

                  Co-60

                  40 Bq/l

                  Cs-134

                  7,2 Bq/l

                  Cs-137

                  11 Bq/l

                  I-131

                  6,2 Bq/l

            3.   Värden för mätsäkerhet och analysmetoder

      För följande parametrar och radionuklider måste den analysmetod som används åtminstone kunna mäta aktivitetskoncentrationer med de nedan angivna detektionsgränserna:

                  Parametrar och radionuklider

                  Detektionsgräns (anmärkningarna 1 och 2)

                  Anmärkningar

                  Tritium

                  10 Bq/l

                  Anmärkning 3

                  Radon

                  10 Bq/l

                  Anmärkning 3

                  total alfaaktivitet

                  0,04 Bq/l

                  Anmärkning 4

                  total betaaktivitet

                  0,4 Bq/l

                  Anmärkning 4

                  U-238

                  0,02 Bq/l

                  U-234

                  0,02 Bq/l

                  Ra-226

                  0,04 Bq/l

                  Ra-228

                  0,02 Bq/l

                  Anmärkning 5

                  Pb-210

                  0,02 Bq/l

                  Po-210

                  0,01 Bq/l

                  C-14

                  20 Bq/l

                  Sr-90

                  0,4 Bq/l

                  Pu-239/Pu-240

                  0,04 Bq/l

                  Am-241

                  0,06 Bq/l

                  Co-60

                  0,5 Bq/l

                  Cs-134

                  0,5 Bq/l

                  Cs-137

                  0,5 Bq/l

                  I-131

                  0,5 Bq/l

                              Anm. 1:

                              Detektionsgränsen ska beräknas enligt ISO-standard 11929: ”Determination of the characteristic limits (decision threshold, detection limit and limits of the confidence interval) for measurements of ionizing radiation - Fundamentals and application”, med felsannolikheter av första och andra slaget på 0,05 vardera.

                              Anm. 2:

                              Mätosäkerheter ska beräknas och rapporteras som standardosäkerheter eller som expanderade standardosäkerheter med en expansionsfaktor på 1,96, enligt ISO:s anvisningar för uppskattning av mätosäkerhet.

                              Anm. 3:

                              Detektionsgränsen för tritium och för radon är 10 % av dess parametervärde på 100 Bq/l.

                              Anm. 4:

                              Detektionsgränsen för total alfaaktivitet och betaaktivitet är 40 % av screeningvärdena på 0,1 respektive 1,0 Bq/l.

                              Anm. 5:

                              Denna detektionsgräns gäller endast inledande screening för indikativ dos för en ny vattenkälla. Om inledande kontroller tyder på att det inte är sannolikt att Ra-228 överskrider 20 % av den härledda koncentrationen får detektionsgränsen höjas till 0,08 Bq/l för rutinmässiga Ra-228-nuklidspecifika mätningar till dess att en efterföljande återkontroll krävs.

         (1)  I lämpliga fall får den totala betaaktiviteten ersättas av restbetaaktivitet efter subtraherande av kalium-40-aktivitetskoncentrationen.

         (2)  Denna tabell innehåller värden för de vanligaste naturliga och artificiella nukliderna. Dessa värden är exakta värden som beräknats för en dos på 0,1 mSv och ett årligt intag på 730 liter och med de doskoefficienter som anges i tabell A i bilaga III till direktiv 96/29/Euratom. Härledda koncentrationer för andra radionuklider kan beräknas på samma grundval, och värdena kan aktualiseras utifrån senare information som godkänts av medlemsstatens behöriga myndigheter.

         (3)  I denna tabell beaktas endast de radiologiska egenskaperna hos uran, inte dess kemiska toxicitet.


Avis juridique important

|

31983L0189

Rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 109 , 26/04/1983 s. 0008 - 0012 Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 14 s. 0034  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 14 s. 0034  Finsk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0154  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0154

RÅDETS DIREKTIV av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (83/189/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 100 och 213 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:En av gemenskapens grundläggande principer är förbudet mot kvantitativa restriktioner för varurörelser och åtgärder med motsvarande verkan.Handelshinder orsakade av tekniska föreskrifter för varor får tillåtas endast om föreskrifterna är nödvändiga för att uppfylla väsentliga krav samt har ett mål av allmänt intresse som de är den huvudsakliga garantin för.Kommissionen måste ha tillgång till nödvändig information innan den beslutar om tekniska föreskrifter. Följaktligen måste medlemsstaterna, som enligt artikel 5 i fördraget är skyldiga att underlätta kommissionens uppgift, anmäla sina planerade tekniska föreskrifter till denna.Alla medlemsstater måste likaså underrättas om tekniska föreskrifter som planeras i en av dem.Kommissionen och medlemsstaterna måste dessutom ges tillräcklig tid att föreslå ändringar av en planerad åtgärd i syfte att avskaffa eller minska de hinder som åtgärden kan skapa för de fria varurörelserna.Kommissionen måste också ha möjlighet att föreslå eller besluta om ett gemenskapsdirektiv som reglerar ämnet för den planerade nationella åtgärden.Till följd av de allmänna skyldigheterna i artikel 5 i fördraget måste medlemsstaten i fråga i de två ovannämnda fallen avvakta med genomförandet av den planerade åtgärden under en tidsperiod som är tillräckligt lång för att möjliggöra antingen en gemensam granskning av de föreslagna ändringarna eller utarbetande av ett förslag till rådsdirektiv eller av ett kommissionsdirektiv. Tidsfristerna i avtalet mellan de den 28 maj 1969 i rådet församlade representanterna för medlemsstaternas regeringar om status quo och anmälan till kommissionen(4), ändrat genom avtal den 5 mars 1973(5), har visat sig vara otillräckliga i uppkommande fall och bör därför utsträckas.Förfarandet om status quo och anmälan till kommissionen enligt avtalet den 28 maj 1969 gäller även fortsättningsvis för berörda produkter som inte omfattas av detta direktiv.I praktiken kan nationella tekniska standarder påverka de fria varurörelserna på samma sätt som tekniska föreskrifter.Det synes därför nödvändigt att kommissionen måste underrättas om förslag till standarder i motsvarande ordning som gäller för tekniska föreskrifter. Enligt artikel 213 i fördraget kan kommissionen, inom de ramar och på de villkor som fastställs av rådet enligt fördragets regler, inhämta de upplysningar och genomföra de kontroller som krävs för att den skall kunna utföra anförtrodda uppgifter.Medlemsstaterna och standardiseringsorganen måste likaså underrättas om standarder som planeras av standardiseringsorgan i övriga medlemsstater.Det är nödvändigt att bilda en permanent kommitté vars ledamöter utses av medlemsstaterna, med uppgift att hjälpa kommissionen att granska förslag till nationella standarder och att samarbeta med den i dess strävan att minska sådana standarders negativa effekter på fria varurörelser.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv har nedannämnda termer och begrepp följande betydelser:1. Teknisk specifikation: en i ett dokument intagen specifikation som fastställer de egenskaper som krävs av en produkt, exempelvis kvalitetsnivåer, prestanda, säkerhet eller dimensioner, inbegripet sådana krav på produkten som avser terminologi, symboler, provning och provningsmetoder, förpackning, märkning eller etikettering.2. Standard: en teknisk specifikation som har fastställts av ett erkänt standardiseringsorgan för upprepad eller fortlöpande användning och som inte är tvingande.3. Standardiseringsprogram: ett dokument som räknar upp de ämnen för vilka en standard avses bli utarbetad eller förändrad.4. Förslag till standard: ett dokument med texten till tekniska specifikationer för ett visst ämne, som avses bli fastställt enligt det nationella standardiseringsförfarandet i den utformning som dokumentet har efter det förberedande arbetet och vid remissförfarandet.5. Teknisk föreskrift: tekniska specifikationer, inbegripet tillämpliga administrativa bestämmelser, som är rättsligt eller faktiskt tvingande vid marknadsföring eller användning i en medlemsstat eller en större del därav, med undantag för sådana specifikationer som har fastställts av lokala myndigheter6. Förslag till teknisk föreskrift: texten till en teknisk specifikation, inbegripet administrativa bestämmelser, som har utarbetats med avsikt att anta den eller att senare få den antagen som teknisk föreskrift och som befinner sig på ett sådant förberedande stadium att väsentliga ändringar fortfarande kan göras.7. Produkt: industriellt framställda produkter med undantag av sådana jordbruksprodukter som avses i fördragets artikel 38.1, produkter avsedda att konsumeras av människor eller djur, läkemedel enligt direktiv 65/65/EEG(6) och kosmetiska produkter enligt direktiv 76/768/EEG(7).Artikel 21. Kommissionen och standardiseringsorganen i lista 1 i bilagan skall senast den 31 januari varje år underättas om standardiseringsprogram som utarbetats av de nationella organen i lista 2 i bilagan. Denna information skall uppdateras varje kvartal. Kommissionen kan ändra eller komplettera dessa listor på grundval av meddelanden från medlemsstaterna.2. Standardiseringsprogrammen skall särskilt ange om en standard:- kommer att helt motsvara en redan befintlig internationell eller europeisk standard,- kommer att motsvara en internationell eller europeisk standard men med vissa nationella avvikelser eller tillägg,- kommer att bli en ny nationell standard,- kommer att utgöra en ändring av en nationell standard.Efter att ha hört den i artikel 5 nämnda kommittén kan kommissionen utarbeta regler för en samlad redovisning av denna information samt form och kriterier för redovisning av standardiseringsprogram så att de lättare kan jämföras.3. Kommissionen skall hålla denna information tillgänglig för medlemsstaterna i en form som gör det möjligt att jämföra de olika programmen med varandra.Artikel 3Kommissionen och standardiseringsorganen skall underrättas, om ett eller flera standardiseringsorgan:- önskar delta passivt eller aktivt (genom att sända en observatör) i någon verksamhet som planeras av andra standardiseringsorgan,- önskar att en europeisk standard eller annat dokument som leder till enhetliga tekniska specifikationer skall utarbetas.Artikel 4Minst var fjärde månad skall de i lista 1 upptagna standardiseringsorganen samt kommissionen tillställas alla nya förslag till standarder utom om de helt motsvarar en internationell eller europeisk standard.Vid underrättelse om ett förslag till standard skall det anges om standarden kommer att:- motsvara en internationell eller europeisk standard men med vissa nationella avvikelser eller tillägg,- bli en ny nationell standard, eller- bli en ändrad nationell standard.Artikel 5En permanent kommitté skall bildas. Medlemsstaterna skall utse ledamöterna, som kan begära hjälp av sakkunniga eller rådgivare. Ordföranden skall vara en företrädare för kommissionen.Kommittén skall utarbeta sin egen arbetsordning.Artikel 61. Kommittén skall sammanträda minst två gånger per år med företrädare för de i lista 1 upptagna standardiseringsorganen.2. Kommissionen skall till kommittén överlämna en rapport om genomförandet och tillämpningen av ovan nämnda förfaranden samt förslag med inriktning på att avskaffa befintliga eller förutsebara handelshinder.3. Kommittén skall yttra sig över de i punkt 2 nämnda underrättelserna och förslagen och kan därvid särskilt föreslå att kommissionen:- anmodar de europeiska standardiseringsorganen att utarbeta en europeisk standard inom en viss tid,- säkerställer, när det är nödvändigt för att undvika risken för handelshinder, att berörda medlemsstater inledningsvis beslutar sinsemellan om lämpliga åtgärder,- vidtar alla lämpliga åtgärder.4. Kommittén skall höras av kommissionen:a) innan någon ändring görs av listorna i bilagan (artikel 2.1),b) vid utarbetande av reglerna för den samlade informationsredovisningen samt formen och kriterierna för redovisningen av standardiseringsprogram (artikel 2.2),c) vid beslut om det system som skall användas för det informationsutbyte som föreskrivs i detta direktiv samt om förändringar i systemet,d) vid översyn av den ordning som införs genom detta direktiv (artikel 11).5. Kommissionen kan höra kommittén om preliminära förslag till tekniska föreskrifter som kommissionen har mottagit.6. Alla frågor om genomförandet av detta direktiv kan behandlas av kommittén på begäran av dess ordförande eller av en medlemsstat.7. Kommitténs förhandlingar och den information som lämnas till den skall vara konfidentiella.Om nödvändiga försiktighetsåtgärder vidtas får dock kommittén och nationella myndigheter, för att få underlag från sakkunniga, höra fysiska eller juridiska personer, också från den privata sektorn.Artikel 71. Medlemsstaterna skall genom lämpliga åtgärder säkerställa att deras standardiseringsorgan varken utarbetar eller inför standarder inom berört område under den tid då en europeisk standard som avses i artikel 6.3 första strecksatsen utarbetas. Denna skyldighet upphör om en europeisk standard inte har införts inom sex månader efter utgången av den tid som har fastställts enligt nämnda strecksats.2. Punkt 1 skall inte tillämpas på sådant arbete hos standardiseringsorgan som har företagits på begäran av offentliga myndigheter för att ta fram tekniska specifikationer eller en standard för specifika produkter i syfte att en teknisk föreskrift för sådana produkter skall införas.En begäran som avses i föregående stycke skall medlemsländerna tillställa kommissionen enligt artikel 8.1, såsom ett förslag till teknisk föreskrift, samt därvid ange skälen för att införa den.Artikel 81. Medlemsstaterna skall omedelbart till kommissionen anmäla alla förslag till tekniska föreskrifter. Om föreskriften helt motsvarar en internationell eller europeisk standard, är det tillräckligt med underrättelse om den aktuella standarden. De skall även ge kommissionen en kort redogörelse för skälen till varför en teknisk föreskrift måste antagas, om dessa inte redan framgår av förslaget.Kommissionen skall omedelbart underrätta de övriga medlemsstaterna om förslag som den har mottagit. Den kan även inhämta kommitténs yttrande över förslaget.2. Kommissionen och medlemsstaterna kan lämna synpunkter till den medlemsstat som har överlämnat ett förslag till teknisk föreskrift. Medlemsstaten skall så långt möjligt ta hänsyn till dessa då den tekniska föreskriften därefter utarbetas.3. Om en medlemsstat eller kommissionen uttryckligen begär det, skall medlemsstaterna utan dröjsmål underrätta dem om den slutliga versionen av en teknisk föreskrift.4. All information som lämnas enligt denna artikel skall vara konfidentiell.Om nödvändiga försiktighetsåtgärder vidtas får dock kommittén och nationella myndigheter, för att få underlag från sakkunniga, höra fysiska eller juridiska personer, också från den privata sektorn.Artikel 91. Om inte de särskilda förutsättningarna i punkt 2 föreligger, gäller följande. Medlemsstaterna får inte anta ett förslag till teknisk föreskrift före utgången av sex månader från tiden för anmälan enligt artikel 8.1, om kommissionen eller en annan medlemsstat inom tre månader från nämnda tid inkommer med ett detaljerat utlåtande med innebörd att den planerade åtgärden måste ändras för att ta bort eller minska de hinder som den kan komma att ge upphov till för de fria varurörelserna.2. Den i punkt 1 nämnda perioden skall vara 12 månader, om kommissionen inom tre månader räknat från tiden för anmälan enligt artikel 8.1, förklarar att den ämnar föreslå eller besluta om ett direktiv inom området.3. Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas när en medlemsstat, av tvingande skäl som gäller skydd för folkhälsa eller allmän säkerhet, måste utarbeta tekniska föreskrifter på mycket kort tid samt omedelbart anta och införa dem utan någon möjlighet till samråd. I sådana fall skall denna medlemsstat i sin anmälan enligt artikel 8 ange skälen för att åtgärden måste vidtas så skyndsamt.Artikel 10Artiklarna 8 och 9 skall inte gälla när en medlemsstat uppfyller skyldigheter som följer av gemenskapsdirektiv eller åtaganden som följer av ett internationellt avtal, i den mån som de leder till införandet av enhetliga tekniska specifikationer i gemenskapen.Artikel 11Senast fyra år efter tidpunkten för anmälan av detta direktiv skall kommissionen, i nära samarbete med den i artikel 5 nämnda kommittén, granska hur förfarandena enligt detta direktiv fungerar och vid behov framlägga förslag till lämpliga ändringar av dem.Artikel 121. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 12 månader från dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 mars 1983.På rådets vägnarJ. ERTLOrdförande(1) EGT nr C 253, 1.10.1980, s. 2.(2) EGT nr C 144, 15.6.1981, s. 122.(3) EGT nr C 159, 29.6.1981, s. 23.(4) EGT nr C 76, 17.6.1969, s. 9.(5) EGT nr C 9, 15.3.1973, s. 3.(6) EGT nr 22, 9.2.1965, s. 369/65.(7) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 169.BILAGALISTA 1 StandardiseringsorganAFNOR (Frankrike):Association française de normalisation,Tour Europe, Cedex 7,F-92080 Paris-La-DéfenseUTE (Frankrike):Union technique de l'électricité (UTE),12, place des États-Unis,F-75703 Paris Cedex 16BSI (Storbritannien):British Standards Institution,2 Park Street,UK-London W1A 2BSBEC (Storbritannien):British Electrotechnical Committee,British Standards Institution,2 Park Street,UK-London W1A 2BSDS (Danmark):Dansk Standardiseringsråd,Aurehøjvej 12,Postboks 77,DK-2900 Hellerup 12DEK (Danmark):Dansk Elektroteknisk Komite (DEK),Strandgade 36 st,DK-1401 Köpenhamn KDIN (Tyskland):DIN Deutsches Institut für Normung e.V.,Burggrafenstrasse 4-10,Postfach 1107,D-1000 Berlin 30DKE (Tyskland):Deutsche Elektrotechnische Kommission im DINund VDE (DKE),Stresemannallee 15,D-6000 Frankfurt am Main 70ELOT (Grekland):Hellenic Organization for Standardization (ELOT),Didotou 15,GR-Athens 144IBN (Belgien):Institut belge de normalisation, Belgisch Instituutvoor Normalisatie29, avenue de la BrabançonnelaanB-1040 Bruxelles/BrusselCEB (Belgien):Comité électrotechnique (CEB)(Belgisch Elektrotechnische Comité (BEC)),3, galerie Ravenstein, bte 11,B-1000 BrysselIIRS (Irland):Institute for Industrial Research and Standards,Ballymun Road,EI-Dublin 9ETCI (Irland):Electro-Technical Council of Ireland (ETCI),Institute for Industrial Research and Standards,Ballymun Road,EI-Dublin 9Luxemburg:Inspection du travail et des mines,2, rue des Girondins,L-LuxembourgNNI (Nederländerna):Nederlands Normalisatie Instituut,Postbus 5059,NL-2600 GB DelftNEC (Nederländerna):Nederlands Elektrotechnisch Comité (NEC),Kalfjeslaan 2,NL-2623 AA Delft TUNI (Italien):Ente nazionale italiano di unificazione,piazza Armando Diaz 2,I-20123 MilanoCEI (Italien):Comitato elettrotecnico italiano (CEI),viale Monza 259,I-20126 MilanoCEN:Comité Européen de Normalisation,rue de Brederode,BruxellesCENELEC:Comité Européen de NormalisationElectrotechnique,rue de Brederode,BruxellesLISTA 2 Nationella standardiseringsorgan i den europeiska gemenskapens medlemsstater(Samma som de i lista 1 med undantag för CEN och CENELEC)


Avis juridique important

|

31981L0577

Rådets direktiv 81/577/EEG av den 20 juli 1981 om ändring av rådets direktiv 74/408/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (hållfasthet hos sätena och fästanordningarna för dessa)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 209 , 29/07/1981 s. 0034 - 0034 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 11 s. 0151  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 11 s. 0217  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 11 s. 0151  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 11 s. 0217

RÅDETS DIREKTIV av den 20 juli 1981 om ändring av rådets direktiv 74/408/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (hållfasthet hos sätena och fästanordningarna för dessa) (81/577/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv 74/408/EGT av den 22 juli 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (hållfasthet hos sätena och fästanordningarna för dessa)(4) medger inte EEG-typgodkännande av ett fordon avseende hållfastheten hos säten och deras förankringar om dessa säten har inbyggda förankringar för bilbälten.Av hänsyn till trafiksäkerheten bör direktiv 74/408/EEG omgående ändras för fordon med säten med en eller flera förankringar för bilbälten så att användningen av bilbälten förenklas för ett större antal vuxna förare och passagerare och därigenom ökar. En sådan ändring har blivit möjlig genom den tekniska utvecklingen inom bilindustrin.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 74/408/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1.2 skall ersättas med följande:"2. Detta direktiv innefattar inte uppfällbara säten eller sido- eller bakåtvända säten."2. Punkt 2.7 i bilaga 1 skall ersättas med följande:"2.7 Med fällbart säte avses ett extrasäte för tillfällig användning och som normalt är ihopfällt."Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 juli 1981.På rådets vägnarP. WALKEROrdförande(1) EGT nr C 87, 9.4.1980, s. 7.(2) EGT nr C 265, 13.10.1980, s. 77.(3) EGT nr C 230, 8.9.1980, s. 6.(4) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.


Avis juridique important

|

31998L0052

Rådets direktiv 98/52/EG av den 13 juli 1998 om att utvidga direktiv 97/80/EG om bevisbörda vid mål om köndiskriminering till att omfatta Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 205 , 22/07/1998 s. 0066 - 0066

RÅDETS DIREKTIV 98/52/EG av den 13 juli 1998 om att utvidga direktiv 97/80/EG om bevisbörda vid mål om könsdiskriminering till att omfatta Förenade kungariket Storbritannien och NordirlandEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochav följande skäl:Rådet antog direktiv 97/80/EG (4) i enlighet med avtalet om socialpolitik fogat till protokollet (nr 14) om socialpolitik fogat till fördraget, särskilt artikel 2.2 i detta avtal. Direktivet omfattar därmed inte Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.Europeiska rådet i Amsterdam den 16-17 juni 1997 noterade med tillfredsställelse att regeringskonferensen enats om att införliva avtalet om socialpolitik i fördraget, och konstaterade också att man måste finna ett sätt att ge rättslig verkan åt Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands önskan att godkänna de direktiv som redan antagits på grundval av detta avtal, samt de som kan komma att antas innan Amsterdamfördraget träder i kraft.Vid rådet den 24 juli 1997 enades rådet och kommissionen om att tillämpa de slutsatser som antagits av Europeiska rådet i Amsterdam. De enades också om att samma förfarande mutatis mutandis bör tillämpas på de direktiv som i framtiden antas på grundval av avtalet om socialpolitik. Syftet med detta direktiv är att uppnå detta mål genom att utvidga direktiv 97/80/EG till att omfatta Förenade kungariket.Det faktum att direktiv 97/80/EG inte är tillämpligt på Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland påverkar den gemensamma marknadens funktion direkt. Effektivt genomförande av principen om lika behandling av kvinnor och män i alla medlemsstater, särskilt i fråga om bestämmelserna om bevisbördan vid mål om könsdiskriminering, kommer att främja den gemensamma marknadens funktion.I och med att detta direktiv antas blir direktiv 97/80/EG tillämpligt i Förenade kungariket. Från och med ikraftträdandedagen för detta direktiv kommer med begreppet "medlemsstat" i direktiv 97/80/EG avses även Förenade kungariket.Förenade kungariket bör i likhet med de övriga medlemsstaterna få tre års frist för att sätta i kraft de lagar och författningar som är nödvändiga för att följa direktiv 97/80/EG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 2 i detta direktiv skall direktiv 97/80/EG tillämpas på Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland.Artikel 2 Följande stycke skall föras in efter första stycket i artikel 7 i direktiv 97/80/EG:"När det gäller Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland skall datumet den 1 januari 2001 i första stycket ersättas med 22 juli 2001".Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 juli 1998.På rådets vägnarW. SCHÜSSELOrdförande(1) EGT C 332, 7.11.1996, s. 11.(2) EGT C 167, 1.6.1998.(3) EGT C 157, 25.5.1998, s. 64.(4) EGT L 14, 20.1.1998, s. 6.