title: Kommissionens direktiv 2009/84/EG av den 28 juli 2009 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp sulfurylfluorid som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet (Text av betydelse för EES)

text:
               29.7.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 197/67

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/84/EG
   av den 28 juli 2009
   om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp sulfurylfluorid som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställs en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilaga I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I förteckningen ingår sulfurylfluorid.

               (2)

               I kommissionens direktiv 2006/140/EG (3) tas sulfurylfluorid upp som verksamt ämne i bilaga I till direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 8, träskyddsmedel, som definieras i bilaga V till direktiv 98/8/EG.

               (3)

               I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har sulfurylfluorid nu utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 18, insekticider, som definieras i bilaga V till det direktivet.

               (4)

               Sverige utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade den behöriga myndighetens rapport till kommissionen tillsammans med en rekommendation, i enlighet med artikel 14.4 och 14.6 i förordning (EG) nr 1451/2007 den 19 juni 2007.

               (5)

               Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten av granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 20 februari 2009.

               (6)

               Av de undersökningar som gjorts framgår att biocidprodukter som används som insekticider och som innehåller sulfurylfluorid kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Det är därför motiverat att sulfurylfluorid tas upp i bilaga I så att godkännanden av biocidprodukter som används som insekticider och som innehåller sulfurylfluorid kan beviljas, ändras eller återkallas i alla medlemsstater, i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG

               (7)

               Mot bakgrund av resultaten av granskningsrapporten bör man kräva att produkter som innehåller sulfurylfluorid och som används som insekticider endast godkänns för användning av yrkesfolk som utbildats för att använda dem, i enlighet med artikel 10.2 i e i direktiv 98/8/EG, och att särskilda riskbegränsande åtgärder tillämpas på produktgodkännandenivå för att garantera säkerheten för användare och personer som befinner sig i närheten.

               (8)

               Därutöver bör det krävas kontinuerlig övervakning av sulfurylfluoriden i troposfären och resultaten av övervakningen bör regelbundet lämnas in till kommissionen.

               (9)

               Det är viktigt att bestämmelserna i detta direktiv börjar tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter som innehåller det verksamma ämnet sulfurylfluorid behandlas likvärdigt på marknaden och även för att generellt främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.

               (10)

               En rimlig tid bör tillåtas förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I, så att medlemsstaterna och de berörda parterna ges möjlighet att förbereda sig för att uppfylla de nya kraven, och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG.

               (11)

               Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG, framför allt för att bevilja, ändra eller återkalla godkännanden av biocidprodukter i produkttyp 18 som innehåller sulfurylfluorid för att se till att kraven i direktiv 98/8/EG uppfylls.

               (12)

               Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (13)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 98/8/EG ska ändras enligt bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2010 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2011.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 28 juli 2009.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

      (2)  EUT L 325, 11.12.2007, s. 3.

      (3)  EUT L 414, 30.12.2006, s. 78.

      BILAGA
      Följande ska läggas till post nr 1 i bilaga I till direktiv 98/8/EG:

                     Nr

                     Trivialnamn

                     IUPAC-namn
                     Identifikationsnummer

                     Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad i den biocidprodukt som släpps ut på marknaden

                     Dag för upptagande

                     Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3
                     (utom när det gäller produkter som innehåller mer än ett verksamt ämne, för vilka sista dag för uppfyllande av artikel 16.3 ska vara den dag som fastställs i det senaste beslutet om upptagande av dess verksamma ämnen)

                     Upptagandeperioden löper ut den

                     Produkttyp

                     Särskilda bestämmelser (1)

                     ”994 g/kg

                     1 juli 2011

                     30 juni 2013

                     30 juni 2021

                     18

                     Medlemsstaterna ska se till att godkännanden omfattas av följande villkor:

                                 1.

                                 Produkter får endast säljas till och användas av yrkesfolk som utbildats att använda dem.

                                 2.

                                 Lämpliga åtgärder ska vidtas för att skydda besprutande personer och personer som befinner sig i närheten, och behandlade byggnader eller andra utrymmen måste ventileras.

                                 3.

                                 På produkternas etiketter och/eller säkerhetsdatablad ska det anges att alla livsmedel måste avlägsnas innan ett utrymme besprutas.

                                 4.

                                 Koncentrationer av sulfurulfluorid i troposfären ska övervakas.

                                 5.

                                 Medlemsstaterna ska också se till att de som innehar godkännanden överlämnar rapporter från den övervakninhg som avses i punkt 4 direkt till kommissionen vart femte år med början senast fem år efter att godkännandet gavs. Detektionsgränsen för analysen ska vara minst 0,5 ppt (motsvarande 2,1 ng sulfurylfluorid/m3 troposfär).”

         (1)  För tillämpningen av de gemensamma principerna i bilaga VI, är granskningsrapporternas innehåll och slutsatser tillgängliga på kommissionens webbplats: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm


Avis juridique important

|

31974L0556

Rådets direktiv 74/556/EEG av den 4 juni 1974 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för olika former av verksamhet inom handel med och distribution av giftiga ämnen och verksamhet som medför yrkesmässig användning av dessa produkter inklusive verksamhet som agent

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 307 , 18/11/1974 s. 0001 - 0004 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0163  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0180  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0163  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0174  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0174

RÅDETS DIREKTIV av den 4 juni 1974 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för olika former av verksamhet inom handel med och distribution av giftiga ämnen och verksamhet som medför yrkesmässig användning av dessa produkter inklusive verksamhet som agent (74/556/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 49, 54.2, 57, 63.2, 66 och 235 i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning V andra och tredje stycket i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av friheten att tillhandahålla tjänster (2), särskilt avdelning VI andra och tredje stycket i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (3),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (4), ochmed beaktande av följande:Förutom upphävande av begränsningar påpekas i de allmänna handlingsprogrammen nödvändigheten av att undersöka, huruvida ett ömsesidigt erkännande av utbildnings- och examensbevis och övriga kompetensbevis och huruvida en samordning av lagar och andra författningar om tillstånd att påbörja och utöva verksamheten i fråga skall ske före, samtidigt med eller efter begränsningarnas upphävande samt huruvida, om så krävs, övergångsåtgärder bör vidtas i avvaktan på ett sådant erkännande eller en sådan samordning. Dessutom påpekas i vissa av rådets direktiv om att uppnå etableringsfrihet och frihet att erbjuda tjänster att direktiv om ett ömsesidigt erkännande skall antas vad gäller de former av verksamhet som avser handel med och distribution av giftiga ämnen och de former av verksamhet som medför yrkesmässig användning av dessa ämnen.Särskilt i rådets direktiv 64/427/EEG (5) av den 7 juli 1964 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för egenföretagare inom tillverknings- och processindustrin tillhörande ISIC-huvudgrupperna 23-40 (industri och hantverk) och i direktiv 68/336/EEG (6) av den 15 oktober 1968 med detaljbestämmelser om övergångsåtgärder för egenföretagare inom livsmedels- och dryckesvaruindustrin (ISIC-huvudgrupperna 20 och 21) undantas inte användningen av giftiga ämnen under utövandet av de verksamhetsformer som de omfattar. De övergångsåtgärder som fastställts i dessa direktiv tillämpas således även på användningen av dessa ämnen i de fall då utövandet av dessa verksamhetsformer kräver detta.För de former av verksamhet inom handel med och distribution av giftiga ämnen och de former av verksamhet som medför yrkesmässig användning av dessa ämnen inklusive former av verksamhet som agent krävs i vissa medlemsstater ibland av de personer som utövar någon av dessa verksamhetsformer att de har viss kompetens som de kan styrka genom att förete kompetensbevis eller examensbevis, medan det i andra medlemsstater inte ställs några särskilda krav utan endast vissa speciella krav rörande hantering eller lagring av giftiga ämnen. Det är därför inte möjligt att genomföra den föreskrivna samordningen samtidigt med upphävandet av särbehandlingen. Denna samordning skall ske vid en senare tidpunkt.Då någon sådan omedelbar samordning inte föreligger, verkar det ändå vara önskvärt att underlätta att uppnå etableringsfriheten och friheten att erbjuda tjänster inom de nämnda verksamhetsformerna genom att vidta de övergångsåtgärder som avses i de allmänna handlingsprogrammen, särskilt i syfte att undvika att medborgarna i de medlemsstater där det inte ställs några villkor för påbörjandet av sådan verksamhet utsätts för utomordentliga svårigheter.För att förebygga en sådan utveckling bör det främsta syftet med övergångsåtgärderna vara att de värdländer där det finns bestämmelser för rätten att påbörja nämnda former av näringsverksamhet godtar det faktiska utövandet av denna näring i en annan medlemsstat än värdlandet under en rimlig period, som är tillräckligt näraliggande i tiden för att i de fall då någon föregående utbildning inte krävs garantera att personen i fråga förfogar över samma yrkeserfarenheter som krävs av värdlandets egna medborgare med avseende på den farliga inverkan som giftiga ämnen kan ha på människors, djurs och växters hälsa antingen direkt eller indirekt genom den omgivande miljön.På grund av de giftiga ämnenas olika egenskaper och deras olika grad av giftighet för människors, djurs och växters hälsa kan kunskap om effekterna av ett av dessa ämnen eller erfarenhet av hantering med dessa rimligtvis inte betraktas som bevis på motsvarande kompetens för distribution eller yrkesmässig användning av andra eller alla giftiga ämnen. Värdlandet skall därför ha möjlighet att begränsa övergångsåtgärdernas räckvidd till ämnen som består av samma aktiva beståndsdelar eller som innebär likartade risker för människors, djurs och växters hälsa antingen direkt eller indirekt genom den omgivande miljön.I den mån som möjligheten för anställda att påbörja eller utöva verksamheten i fråga är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper eller färdigheter bör detta direktiv även tillämpas på denna kategori personer i syfte att undanröja ett hinder för arbetstagarnas fria rörlighet och därigenom komplettera de åtgärder som beslutats i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 (7) av den 15 oktober 1968 om arbetstagarnas fria rörlighet inom gemenskapen.Av samma skäl bör de bestämmelser som fastställts rörande vandelsbevis och bevis om att inte ha varit försatt i konkurs även tillämpas på anställda.Huvudsyftet med de åtgärder som fastställts i detta direktiv kommer att bortfalla så snart som samordning av villkoren för möjligheten att påbörja och utöva verksamhetsformerna i fråga och ömsesidigt erkännande av utbildnings- och examensbevis och övriga kompetensbevis har uppnåtts.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall besluta om de övergångsåtgärder för etablering och erbjudande av tjänster som närmare anges i detta direktiv i fråga om de fysiska personer och bolag eller enskilda firmor (här nedan kallade förmånstagarna) som omfattas av avdelning I i de allmänna handlingsprogrammen och som vill utöva de former av verksamhet som avses i punkt 2 i denna artikel.2. De verksamhetsformer som avses är de som omfattas av rådets direktiv nr 74/557/EEG (8) av den 4 juni 1974 om att uppnå etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster som egenföretagare och agent inom handel med och distribution av giftiga ämnen.Detta direktiv omfattar även de former av verksamhet som innebär yrkesmässig användning av giftiga ämnen i den mån som dessa verksamhetsformer har liberaliserats eller kommer att liberaliseras genom följande direktiv:- Rådets direktiv nr 65/1/EEG (9) av den 14 december 1964 med detaljbestämmelser om att uppnå friheten att tillhandahålla tjänster inom jordbruk och trädgårdsodling.- Rådets direktiv nr 67/654/EEG (10) av den 24 oktober 1967 med detaljbestämmelser om att uppnå etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom skogsbruk och skogsavverkning.- Rådets direktiv 71/18/EEG (11) av den 16 december 1970 med detaljbestämmelser om att uppnå etableringsfrihet för egenföretagare som tillhandahåller tjänster inom jordbruk och trädgårdsodling.- Rådets direktiv 74/. . ./EEG av den . . . om att uppnå etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom olika former av verksamhet (ur ISIC-huvudgrupp 01-huvudgrupp 85) vad beträffar de verksamhetsformer som omfattas av det nämnda direktivet och som ingår i ISIC-grupp 859 och innebär användning av giftiga ämnen.3. Övergångsåtgärderna skall även tillämpas på personer vilka som anställda utövar de former av verksamhet som avses i punkt 2 liksom även artikel 7.1-7.4 i rådets direktiv nr 74/557/EEG.Artikel 2 I de fall då rätten att påbörja eller utöva någon av de former av näringsverksamhet som nämns i artikel 1.2 första stycket är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter skall den medlemsstaten som tillräckligt bevis på detta godta det faktiska utövandet av verksamheten i fråga i en annan medlemsstat under någon av följande perioder:a) Fem på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning; denna form av verksamhet skall inte ha upphört mer än två år före tidpunkten för den ansökan som avses i artikel 4.2.b) Två på varandra följande år antingen i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan förete bevis att han för verksamheten i fråga har de färdigheter och den kompetens som krävs för att utöva verksamhet inom handel eller distribution i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.c) Tre på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga har erhållit föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.d) Tre på varandra följande år i icke självständig ställning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han har de färdigheter och den kompetens som krävs för att utöva verksamhet inom handel med eller distribution av giftiga ämnen i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.e) Fyra på varandra följande år i icke självständig ställning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga erhållit föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.Denna artikel hänför sig endast till handel med eller distribution av emballerade giftiga ämnen som är avsedda för leverans till den slutlige konsumenten.Artikel 3 I de fall då rätten att påbörja eller utöva sådan näringsverksamhet i en medlemsstat som avses i artikel 1.2 andra stycket är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter, skall den staten som tillräckligt bevis på detta godta det faktiska utövandet av verksamheten i fråga i en annan medlemsstat under någon av följande perioder:a) Sex på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning; verksamheten i fråga skall inte ha upphört mer än två år före dagen för den ansökan som avses i artikel 4.2.b) Tre på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan förete bevis att han för verksamheten i fråga har de färdigheter och den kompetens som krävs för att utöva verksamhet som innebär yrkesmässig användning av giftiga ämnen i ursprungslandet eller det tidigare hemvistlandet.c) Fyra på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga har erhållit föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.d) Fyra på varandra följande år i icke självständig ställning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga har de färdigheter och den kompetens som krävs för att utöva verksamhet som innebär yrkesmässig användning av giftiga ämnen i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.e) Fem på varandra följande år i icke självständig ställning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga har erhållit föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.Bestämmelserna i a, c och e äger inte tillämpning på de former av verksamhet som är förenad med förvärvsmässig användning av vissa mycket giftiga ämnen enligt nedanstående uppräkning:- blåsyra och dess lösliga salter- hydrofluorisk syra och dess lösliga salter- akrylsyranitril- flytande komprimerad ammoniak- metylbromid- klorpikrin- vätefosfid och ämnen som kan frigöra vätefosfid- etylenoxid- koldisulfid- koltetraklorid- trikloracetronilFör tillämpning av bestämmelserna i b och d på dessa mycket giftiga ämnen skall det i intyget anges vilket eller vilka ämnen som förmånstagaren är berättigad att använda i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.I detta fall skall förmånstagarens verksamhet inte ha upphört mer än två år före dagen för den anmälan som avses i artikel 4.2.Artikel 4 1. Med utövare av näringsverksamhet i ledande befattning i den bemärkelse som anges i artikel 2 och 3 avses den som har varit verksam på ett industri- eller handelsföretag inom aktuell näringsverksamheta) antingen som företagsledare eller filialchef, ellerb) som ägarens eller företagsledarens ställföreträdare, i de fall då denna befattning är förknippad med ansvar som är likvärdigt med ägarens eller företagsledarens ansvar, ellerc) i direktörsbefattning med arbetsuppgifter inom handel med eller distribution av giftiga ämnen och med ansvar för minst en avdelning inom företaget eller i direktörsbefattning med ansvar för användningen av nämnda produkter.2. Bevis för att villkoren i artikel 2 och 3 är uppfyllda skall utgöras av intyg utfärdat av behörig myndighet eller behörigt organ i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet, som vederbörande skall förete som stöd för ansökan om tillstånd att utöva verksamheten eller verksamhetsformerna i fråga. I detta intyg skall det, där så är lämpligt, finnas uppgift huruvida det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet föreligger några begränsningar för tillstånd att påbörja verksamhet inom distribution av giftiga ämnen eller sådana former av verksamhet som innebär förvärvsmässig användning av dessa ämnen eller huruvida vissa giftiga ämnen är undantagna från de sistnämnda verksamhetsformerna.3. Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 7 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda de intyg som avses i punkt 2 och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.Artikel 5 I de fall då de formella meriter som fastställts i artikel 2 och 3 eller de intyg som fastställts i artikel 4.2 i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet endast innebär rätt att påbörja sådana former av verksamhet som hänför sig till distribution av giftiga ämnen eller som innebär yrkesmässig användning av sådana ämnen eller undantar vissa giftiga ämnen från de sistnämnda verksamhetsformerna, kan värdlandet tillämpa samma begränsningar inom sitt territorium och även undanta dem från de former av verksamhet som innebär yrkesmässig användning av giftiga ämnen som består av samma aktiva beståndsdelar som de ämnen som undantagits genom formella kvalifikationer och intyg eller som direkt eller indirekt medför liknande risker för människors, djurs och växters hälsa.Artikel 6 Detta direktiv skall tillämpas, till dess bestämmelser om samordning av de nationella föreskrifterna om tillstånd att påbörja och utöva verksamhetsformerna i fråga trätt i kraft.Artikel 7 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader från dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv; kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 4 juni 1974.På rådets vägnarJ. ERTLOrdförande(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.(2) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 32/62.(3) EGT nr C 63, 28.5.1969, s. 21.(4) EGT nr C 10, 27.1.1970, s. 23.(5) EGT nr 117, 23.7.1964, s. 1863/64.(6) EGT nr L 260, 22.10.1968, s. 12.(7) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.(8) EGT nr L 307, 18.11.1974, s. 5.(9) EGT nr 1, 8.1.1965, s. 1/65.(10) EGT nr 263, 30.10.1967, s. 6.(11) EGT nr L 8, 11.1.1971, s. 24.


Avis juridique important

|

31980L0987

Rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 283 , 28/10/1980 s. 0023 - 0027 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 2 s. 0121  "Grekisk specialutgåva" Område 05 Volym 4 s. 0035  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 2 s. 0121  Spansk specialutgåva: Område 05 Volym 2 s. 0219  Portugisisk specialutgåva: Område 05 Volym 2 s. 0219

RÅDETS DIREKTIV av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens (80/987/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att skydd upprättas för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens, särskilt för att garantera betalning av deras utestående fordringar, samtidigt som hänsyn måste tas till behovet av en välbalanserad ekonomisk och social utveckling inom gemenskapen.Det finns fortfarande skillnader mellan medlemsstaterna beträffande omfattningen av skyddet för arbetstagarna i detta avseende och ansträngningar bör göras för att minska dessa skillnader som kan ha direkt betydelse för den gemensamma marknadens funktion.Tillnärmningen av lagstiftningen på detta område bör därför främjas samtidigt som det sker en fortlöpande förbättring i enlighet med artikel 117 i fördraget.På grund av det geografiska läget och näringsverksamhetens struktur i området avviker arbetsmarknaden på Grönland fundamentalt från övriga områden inom gemenskapen.När Grekland den 1 januari 1981 blir medlem av den Europeiska ekonomiska gemenskapen i enlighet med akten om anslutningsvillkoren för Grekland och anpassningen till fördragen, är det lämpligt att i bilagan till detta direktiv under rubriken Grekland uppta de kategorier av arbetstagare vars krav får uteslutas i enlighet med artikel 1.2 i detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT I Räckvidd och definitioner Artikel 1 1. Detta direktiv skall tillämpas på arbetstagares fordringar på grund av anställningsavtal eller anställningsförhållanden gentemot arbetsgivare som är att anse som insolventa enligt artikel 2.1.2. Medlemsstaterna får undantagsvis utesluta fordringar från vissa kategorier av arbetstagare från tillämpningsområdet för detta direktiv på grund av den speciella arten av arbetstagarnas anställningsavtal eller anställningsförhållanden, eller på grund av att det finns andra former av garanti som ger arbetstagarna ett skydd motsvarande det som skall finnas enligt detta direktiv.De kategorier av arbetstagare som avses i föregående stycke är upptagna i bilagan.3. Detta direktiv skall inte gälla för Grönland. Detta undantag skall omprövas, om arbetsmarknadsstrukturen i området utvecklas.Artikel 2 1. Såvitt gäller detta direktiv skall en arbetsgivare anses vara insolventa) när en ansökan har inlämnats om att det i enlighet med respektive medlemsstats lagar och andra författningar skall inledas ett förfarande som innebär att arbetsgivarens tillgångar tas i anspråk för att kollektivt tillgodose borgenärernas fordringar och som gör det möjligt att ta hänsyn till fordringarna enligt artikel 1,b) när den enligt dessa lagar och andra författningar behöriga myndigheten- antingen har beslutat att inleda förfarandet,- eller har fastställt att arbetsgivarens företag eller verksamhet definitivt har upphört och att befintliga tillgångar är otillräckliga för att förfarandet skall kunna inledas.2. Detta direktiv berör inte medlemsstaternas nationella lagar beträffande definitionen av termerna "arbetstagare", "arbetsgivare", "lön", "omedelbar rätt till", och "framtida rätt till".AVSNITT II Bestämmelser om garantiinstitutioner Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall, om inte annat följer av artikel 4, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att garantiinstitutioner garanterar betalning av arbetstagarnas utestående fordringar som grundar sig på anställningsavtal eller anställningsförhållanden och som gäller lön för tiden före ett visst datum.2. Efter medlemsstaternas val skall detta datum vara- antingen den dag då arbetsgivarens insolvens inträdde,- eller den dag då arbetstagaren fick besked om uppsägning på grund av arbetsgivarens insolvens,- eller den dag då arbetsgivarens insolvens inträdde eller då anställningsavtalet eller anställningsförhållandet med den berörde arbetstagaren upphörde på grund av arbetsgivarens insolvens.Artikel 4 1. Medlemsstaterna får välja att begränsa garantiinstitutionernas ansvar enligt artikel 3.2. Om medlemsstaterna utnyttjar valmöjligheten enligt punkt 1 skall de- i det fall som avses i artikel 3.2, första strecksatsen, säkerställa att betalning sker av utestående fordringar som gäller lön för de sista tre månaderna av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande som har pågått inom en tidsperiod av sex månader före den dag då arbetsgivarens insolvens inträdde,- i det fall som avses i artikel 3.2, andra strecksatsen, säkerställa att betalning sker av utestående fordringar som gäller lön för de sista tre månaderna av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande före den dag då arbetstagaren fick besked om uppsägning på grund av arbetsgivarens insolvens,- i det fall som avses i artikel 3.2, tredje strecksatsen, säkerställa att betalning sker av utestående fordringar som gäller lön för de sista 18 månaderna av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande före den dag då arbetsgivarens insolvens inträdde eller då anställningsavtalet eller anställningsförhållandet med arbetstagaren upphörde på grund av arbetsgivarens insolvens. I detta fall får medlemsstaterna begränsa betalningsansvaret till lön motsvarande en tidsperiod om åtta veckor eller flera kortare perioder om sammanlagt åtta veckor.3. För att undvika utbetalning av belopp som går utöver de sociala målen för detta direktiv får medlemsstaterna dock sätta en övre gräns för betalningsansvaret på grund av arbetstagarnas utestående fordringar.Om medlemsstaterna utnyttjar den sistnämnda valmöjligheten skall de till kommissionen meddela vilka metoder de valt för att fastställa denna gräns.Artikel 5 Medlemsstaterna skall införa detaljerade bestämmelser för garantiinstitutionernas organisation, finansiering och verksamhet, i överensstämmelse med framför allt följande principer:a) Institutionernas tillgångar skall vara fristående från arbetsgivarnas driftskapital och skall inte vara tillgängliga vid ett insolvensförfarande.b) Arbetsgivarna skall bidra till institutionernas finansiering om den inte fullgörs helt av offentliga myndigheter.c) Institutionernas ansvar skall bestå oberoende av om förpliktelserna att bidra till finansieringen har uppfyllts eller inte.AVSNITT III Bestämmelser om social trygghet Artikel 6 Medlemsstaterna får föreskriva att artikel 3-5 inte skall gälla för bidrag enligt nationella författningsreglerade socialförsäkringssystem eller enligt kompletterande pensionssystem utanför de nationella författningsreglerade socialförsäkringssystemen för ett eller flera företag.Artikel 7 Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att underlåtenhet från arbetsgivarens sida, före inträdet av hans insolvens, att inbetala på honom ankommande obligatoriska bidrag till försäkringsinstitutionerna i enlighet med de nationella författningsreglerade socialförsäkringssystemen inte inverkar menligt på arbetstagarnas rätt till förmåner enligt dessa försäkringar, i den mån avdrag för arbetstagarens del av bidraget har gjorts vid utbetalning av arbetstagarnas löner.Artikel 8 Medlemsstaterna skall säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas för att skydda arbetstagarnas intressen och de personers intressen som vid inträdet av arbetsgivarens insolvens redan har lämnat arbetsgivarens företag eller verksamhet, vad gäller rättigheter som tillförsäkrar dem omedelbara eller framtida ålderspensionsförmåner inklusive efterlevandeförmåner enligt kompletterande pensionssystem utanför de nationella författningsreglerade socialförsäkringssystemen för ett eller flera företag.AVSNITT IV Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser Artikel 9 Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att tillämpa eller utfärda lagar eller andra författningar som är gynnsammare för arbetstagarna.Artikel 10 Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas möjligheter atta) vidta åtgärder för att förhindra missbruk,b) vägra att ta på sig eller begränsa det ansvar som avses i artikel 3, eller den garanterade förpliktelsen som avses i artikel 7, om det visar sig att uppfyllandet av förpliktelsen är orimligt på grund av förekomsten av särskilda förbindelser mellan arbetstagaren och arbetsgivaren och gemensamma intressen som resulterat i hemliga överenskommelser mellan dem.Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 36 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 12 Medlemsstaterna skall inom 18 månader från utgången av den period om 36 månader som fastställts i artikel 11.1 överlämna all relevant information till kommissionen för att den skall kunna avge en rapport till rådet om tillämpningen av detta direktiv.Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 20 oktober 1980.På rådets vägnarJ. SANTEROrdförande(1) EGT nr C 135, 9.6.1978, s. 2.(2) EGT nr C 39, 12.2.1979, s. 26.(3) EGT nr C 105, 26.4.1979, s. 15.BILAGA Kategorier av arbetstagare vars fordringar kan undantas från detta direktivs räckvidd i överensstämmelse med artikel 1.2 I. Arbetstagare som har ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande av speciell artA. GREKLANDBefälhavaren och besättningen på ett fiskefartyg i den mån de är avlönade genom andel i vinsten eller bruttointäkten av fartyget.B. IRLAND1. Hemarbetare (dvs. personer som arbetar på ackord i hemmet) såvida de inte har ett skriftligt anställningsavtal.2. Nära anhöriga till arbetsgivaren utan något skriftligt anställningsavtal vars arbete kan hänföras till en privatbostad eller ett lantbruk där arbetsgivaren och de nära anhöriga bor.3. Personer som normalt arbetar mindre än 18 timmar i veckan för en eller flera arbetsgivare och som inte betalar sina grundläggande levnadskostnader med lönen från detta arbete.4. Personer som är sysselsatta med fiske på säsongbasis, tillfälligt eller på deltid, och vars lön består i del av fångsten.5. Arbetsgivarens maka/make.C. NEDERLÄNDERNAArbetstagare i hushållet som är anställda av en fysisk person och som arbetar mindre än tre dagar i veckan för personen i fråga.D. STORBRITANNIEN1. Befälhavaren och besättningen på ett fiskefartyg vars lön består i andel i vinsten eller bruttointäkten av fartyget.2. Arbetsgivarens maka/make.II. Arbetstagare som omfattas av andra garantiformerA. GREKLANDBesättningen på sjögående fartyg.B. IRLAND1. Fast anställda och pensionsberättigade arbetstagare vid lokala eller andra offentliga myndigheter eller i offentligt transportväsende.2. Pensionsberättigade lärare som är anställda vid statliga skolor, gymnasier, grundskolor och lärarhögskolor.3. Fast anställda och pensionsberättigade arbetstagare vid något av de privata sjukhus som finansieras av finansministeriet.C. ITALIEN1. Arbetstagare som omfattas av lagstadgade förmåner som garanterar att deras löner kommer att utbetalas även om företaget skulle drabbas av ekonomisk kris.2. Besättningen på sjögående fartyg.D. STORBRITANNIEN1. Registrerade hamnarbetare som inte är helt eller huvudsakligen sysselsatta med annat arbete än hamnarbete.2. Besättningen på sjögående fartyg.


Viktigt rättsligt meddelande

|

32002L0044

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/44/EG av den 25 juni 2002 om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (vibration) i arbetet (sextonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) - Gemensamt uttalande från Europaparlamentet och rådet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 177 , 06/07/2002 s. 0013 - 0020 tjeckisk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 estnisk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 ungersk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 litauisk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 lettisk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 maltesisk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 polsk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 slovakisk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241 slovensk specialutgåva Område 05 Volym 04 s. 235  - 241

		Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/44/EGav den 25 juni 2002om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (vibration) i arbetet (sextonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag [1], som framlagts efter samråd med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande [2],efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget [3], på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 8 april 2002, ochav följande skäl:(1) I fördraget föreskrivs att rådet genom direktiv kan anta minimikrav för att främja förbättringar, bl.a. på arbetsmiljöområdet, för att garantera en högre skyddsnivå för arbetstagares hälsa och säkerhet. I dessa direktiv bör sådana administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.(2) Enligt kommissionens meddelande om handlingsprogrammet för genomförande av gemenskapsstadgan om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare skall minimikrav för hälsa och säkerhet införas för arbetstagare som exponeras för risker som härrör från fysikaliska agens. Europaparlamentet antog i september 1990 en resolution om detta handlingsprogram [4], i vilken kommissionen särskilt uppmanades att utarbeta ett särdirektiv om risker förknippade med buller och vibration samt alla andra fysikaliska agens på arbetsplatsen.(3) Det anses nödvändigt att till en början införa åtgärder som skyddar arbetstagare mot risker som har samband med vibration på grund av deras inverkan på arbetstagarnas hälsa och säkerhet, i synnerhet muskel-, skelett-, nerv- och kärlrelaterade skador. Dessa åtgärder är inte endast avsedda att trygga den enskilde arbetstagarens hälsa och säkerhet utan också att bidra till att skapa ett minimiskydd för alla arbetstagare i gemenskapen och därigenom bidra till att en eventuell snedvridning av konkurrensen undviks.(4) I detta direktiv fastställs minimikrav, vilket ger medlemsstaterna möjlighet att behålla eller anta mer förmånliga bestämmelser för att skydda arbetstagare, särskilt att fastställa lägre insatsvärden eller gränsvärden för den dagliga exponeringen för vibration. Genomförandet av detta direktiv får inte åberopas som skäl till inskränkningar i det skydd som för närvarande finns i varje medlemsstat.(5) Ett system för skydd mot vibration måste utan onödiga detaljer begränsas till att fastställa vilka mål som skall uppnås och vilka principer och grundläggande värden som skall användas för att göra det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa minimikraven på ett likartat sätt.(6) Begränsningen av exponering för vibration kan bli mer effektiv om förebyggande åtgärder sätts in redan vid planläggningen av arbetsplatser och arbetsstationer och vid valet av utrustning, arbetsprocesser och arbetsmetoder, så att riskerna minskas företrädesvis redan vid källan. Bestämmelser om arbetsutrustning och arbetsmetoder bidrar således till att skydda de arbetstagare som använder dem.(7) Arbetsgivarna bör anpassa sig till tekniska framsteg och vetenskapliga rön vad gäller risker till följd av exponering för vibration för att förbättra skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet.(8) På luft- och sjöfartsområdet är det med tanke på nuvarande tekniska utvecklingsnivå inte möjligt att i samtliga fall iaktta gränsvärdena för exponering för helkroppsvibration. Det måste således finnas möjlighet till vederbörligen motiverade undantag.(9) Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 16.1 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet [5]. Det direktivet skall därför tillämpas på arbetstagares exponering för vibration, utan att det påverkar tillämpningen av strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.(10) Detta direktiv är ett led i förverkligandet av den inre marknadens sociala dimension.(11) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter [6].HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT IALLMÄNNA BESTÄMMELSERArtikel 1Syfte och tillämpningsområde1. I detta direktiv, som är det sextonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG, fastställs minimikrav för att skydda arbetstagare mot hälso- och säkerhetsrisker som uppstår eller kan uppstå vid exponering för mekanisk vibration.2. Kraven i detta direktiv skall tillämpas på verksamheter i vilka arbetstagare utsätts eller kan utsättas för risker till följd av mekanisk vibration på grund av sitt arbete.3. Direktiv 89/391/EEG skall tillämpas fullt ut inom hela det område som avses i punkt 1 utan att det påverkar tillämpningen av strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv avses meda) hand- och armvibration: den mekaniska vibration som när den överförs till människans hand- och armsystem medför risker för arbetstagares hälsa och säkerhet, särskilt kärlskador, skelett-/ledskador eller nerv- och muskelrelaterade skador,b) helkroppsvibration: den mekaniska vibration som när den överförs till hela kroppen medför risker för arbetstagares hälsa och säkerhet, särskilt smärttillstånd i nedre ryggen och skador på ryggraden.Artikel 3Gränsvärden och insatsvärden för exponering1. För hand- och armvibration:a) Gränsvärdet för den dagliga exponeringen, normaliserat till en referensperiod på 8 timmar, skall fastställas till 5 m/s2.b) Insatsvärdet för den dagliga exponeringen, normaliserat till en referensperiod på 8 timmar, skall fastställas till 2,5 m/s2.Arbetstagares exponering för hand- och armvibration skall bedömas eller mätas enligt bestämmelserna i punkt 1 i del A i bilagan.2. För helkroppsvibration:a) Gränsvärdet för den dagliga exponeringen, normaliserat till en referensperiod på 8 timmar, skall fastställas till 1,15 m/s2 eller enligt medlemsstatens val till ett vibrationsdosvärde på 21 m/s1,75.b) Insatsvärdet för den dagliga exponeringen, normaliserat till en referensperiod på 8 timmar, skall fastställas till 0,5 m/s2, eller enligt medlemsstatens val till ett vibrationsdosvärde på 9,1 m/s1,75.Arbetstagares exponering för helkroppsvibration skall bedömas eller mätas enligt bestämmelserna i punkt 1 i del B i bilagan.AVSNITT IIARBETSGIVARENS SKYLDIGHETArtikel 4Fastställande och bedömning av risker1. Arbetsgivaren skall, för att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 6.3 och 9.1 i direktiv 89/391/EEG, bedöma och, om nödvändigt, mäta nivåerna på den mekaniska vibration som arbetstagare exponeras för. Mätningen skall, beroende på det enskilda fallet, utföras i enlighet med punkt 2 i del A eller i del B i bilagan till det här direktivet.2. Nivån på exponeringen för mekanisk vibration får bedömas genom observation av de särskilda arbetsmetoderna och genom hänvisning till relevant information om sannolik vibrationsmagnitud hos utrustningen eller typerna av utrustning under särskilda användningsförhållanden, inklusive information från utrustningens tillverkare. Detta förfarande skiljer sig från mätning som kräver användning av särskilda instrument och lämplig metod.3. Den bedömning och mätning som anges i punkt 1 skall planläggas och genomföras av behöriga instanser med lämpliga intervall, med beaktande särskilt av artikel 7 i direktiv 89/391/EEG om erforderlig sakkunskap (personer eller instanser). Resultatet av bedömningen och/eller mätningen av nivån på exponeringen för mekanisk vibration skall bevaras i sådan form att uppgifterna kan användas vid en senare tidpunkt.4. Enligt artikel 6.3 i direktiv 89/391/EEG skall arbetsgivaren vid riskbedömningen särskilt vara uppmärksam påa) exponeringens nivå, typ och varaktighet, inklusive all exponering för intermittenta vibrationer eller upprepade stötar,b) de gränsvärden och insatsvärden för exponeringen som fastställs i artikel 3 i det här direktivet,c) alla effekter på hälsa och säkerhet för de arbetstagare som är utsatta för särskilda risker,d) alla indirekta effekter på arbetstagarnas säkerhet till följd av växelverkan mellan mekanisk vibration och arbetsplatsen eller annan utrustning,e) information från tillverkarna av arbetsutrustning i enlighet med de relevanta gemenskapsdirektiven,f) om det finns ersättningsutrustning som är avsedd att sänka nivån på exponeringen för mekanisk vibration,g) förlängning av exponeringen för helkroppsvibration utöver arbetstid, på arbetsgivarens ansvar,h) särskilda arbetsförhållanden, t.ex. låga temperaturer,i) relevant information som framkommer vid hälsokontroller, inklusive offentliggjord information när så är möjligt.5. Arbetsgivaren skall förordna om en riskbedömning i enlighet med artikel 9.1 a i direktiv 89/391/EEG och fastställa vilka åtgärder som skall vidtas i enlighet med artiklarna 5 och 6 i det här direktivet. Riskbedömningen skall överlämnas på lämpligt sätt i enlighet med nationell lagstiftning och praxis och kan innehålla en motivering från arbetsgivaren att arten och omfattningen av riskerna i samband med mekanisk vibration onödiggör en mer detaljerad riskbedömning. Riskbedömningen skall uppdateras regelbundet, särskilt om viktiga förändringar har ägt rum som kan göra den inaktuell, eller om resultaten av hälsokontroller visar att så är nödvändigt.Artikel 5Bestämmelser som syftar till att undvika eller minska exponering1. Med beaktande av tekniska framsteg och tillgängliga åtgärder för att kontrollera en risk vid källan, skall de risker som härrör från exponering för mekanisk vibration elimineras vid källan eller nedbringas till lägsta möjliga nivå.Minskning av dessa risker skall genomföras på grundval av de allmänna principerna för förebyggande arbete i artikel 6.2 i direktiv 89/391/EEG.2. På grundval av den riskbedömning som avses i artikel 4 skall arbetsgivaren, när de insatsvärden för exponering som fastställs i artikel 3.1 b och 3.2 b har överskridits, utarbeta och genomföra ett program för tekniska och/eller organisatoriska åtgärder som syftar till att minimera exponeringen för mekanisk vibration, liksom tillhörande risker, i vilket särskilt beaktasa) alternativa arbetsmetoder som ger minskad exponering för mekanisk vibration,b) valet av lämplig arbetsutrustning med lämplig ergonomisk utformning som framkallar minsta möjliga vibration med tanke på det arbete som skall utföras,c) tillgång till tekniska hjälpmedel som minskar risken för vibrationsskador, t.ex. säten som effektivt dämpar helkroppsvibration och handtag som dämpar vibration som överförs till hand- och armsystemet,d) lämpliga underhållsprogram för arbetsutrustning, arbetsplats och arbetsplatssystem,e) utformning och planering av arbetsplatser och arbetsställen,f) lämplig information och utbildning för att lära arbetstagarna hur arbetsutrustningen skall användas på ett riktigt och säkert sätt, i syfte att minimera exponeringen för mekanisk vibration,g) begränsning av exponeringens varaktighet och intensitet,h) lämpliga arbetstider med tillräckliga viloperioder,i) tillhandahållande till exponerade arbetstagare av arbetskläder som skyddar dem mot fukt och kyla.3. Under inga omständigheter får arbetstagare exponeras för värden som ligger över gränsvärdet för exponering.Om det framgår, trots de åtgärder som arbetsgivaren vidtar för att tillämpa det här direktivet, att gränsvärdet för exponering har överskridits, skall arbetsgivaren omedelbart vidta åtgärder för att minska exponeringen så att den ligger under gränsvärdet för denna. Han skall fastställa orsakerna till att gränsvärdet för exponering har överskridits och därefter anpassa skyddsåtgärderna och de förebyggande åtgärderna för att undvika ett nytt överskridande.4. I överensstämmelse med artikel 15 i direktiv 89/391/EEG skall arbetsgivaren anpassa de åtgärder som avses i den här artikeln till kraven för arbetstagare som är utsatta för särskilda risker.Artikel 6Information till arbetstagarna och utbildning av demUtan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 10 och 12 i direktiv 89/391/EEG, skall arbetsgivaren säkerställa att arbetstagare som exponeras för risker på grund av mekanisk vibration på arbetsplatsen och/eller deras representanter får information och utbildning som överensstämmer med resultatet av den riskbedömning som anges i artikel 4.1 i det här direktivet, i synnerhet när det gällera) de åtgärder som vidtas enligt det här direktivet i syfte att eliminera eller minimera de risker som följer av mekanisk vibration,b) gränsvärdena och insatsvärdena för exponering,c) resultaten av bedömningar och mätningar av mekanisk vibration i enlighet med artikel 4 i det här direktivet och de eventuella skador som uppstår på grund av den arbetsutrustning som används,d) nyttan med samt metoder för att upptäcka och rapportera tecken på skador,e) under vilka omständigheter arbetstagare har rätt till hälsokontroller,f) säkra arbetsrutiner för att minimera exponeringen för mekanisk vibration.Artikel 7Samråd med och medverkan av arbetstagarnaSamråd med och medverkan av arbetstagarna och/eller deras representanter skall genomföras i enlighet med artikel 11 i direktiv 89/391/EEG om de frågor som omfattas av det här direktivet.AVSNITT IIIÖVRIGA BESTÄMMELSERArtikel 8Hälsokontroll1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 i direktiv 89/391/EEG skall medlemsstaterna anta bestämmelser som säkerställer lämpliga hälsokontroller av arbetstagare i överensstämmelse med resultatet av den riskbedömning som anges i artikel 4.1 i det här direktivet när det visar att det föreligger en hälsorisk för arbetstagarna. Dessa bestämmelser, inklusive de krav som angivits för hälsojournaler och deras tillgänglighet, skall införas i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis.Hälsokontroller, vars resultat skall beaktas i samband med förebyggande åtgärder på en viss arbetsplats, har till syfte att förebygga och tidigt diagnostisera varje form av ohälsa till följd av exponering för mekanisk vibration. Dessa hälsokontroller skall göras när- arbetstagarna har exponerats för sådan vibration att ett samband kan fastställas mellan denna exponering och en identifierbar sjukdom eller skadliga hälsoeffekter,- det är sannolikt att sjukdomen eller effekterna kommer att inträffa på grund av arbetstagarens särskilda arbetsförhållanden, och- det finns utprovade metoder för att upptäcka sjukdomen eller de skadliga hälsoeffekterna.Under alla omständigheter skall arbetstagare som exponeras för mekanisk vibration som överstiger värdena i artikel 3.1 b och 3.2 b ha rätt till lämpliga hälsokontroller.2. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser för att säkerställa att det för varje arbetstagare som genomgår hälsokontroller i enlighet med punkt 1 upprättas en hälsojournal och att denna hålls aktuell. Hälsojournalerna skall innehålla en sammanfattning av resultaten från hälsokontrollerna. De skall föras i sådan form att de kan användas vid en senare tidpunkt, och lagstadgad tystnadsplikt skall iakttas.Kopior av relevanta hälsojournaler skall på anmodan lämnas till den behöriga myndigheten. Den enskilde arbetstagaren skall, om han begär det, få tillgång till den hälsojournal som rör honom personligen.3. Om det vid en hälsokontroll visar sig att en arbetstagare har drabbats av en identifierbar sjukdom eller skadliga hälsoeffekter som en läkare eller en fackman inom företagshälsovården anser bero på exponering för mekanisk vibration på arbetsplatsena) skall arbetstagaren av en läkare eller annan person med lämpliga kvalifikationer informeras om det resultat som rör honom personligen och därvid också delges information och råd om de hälsokontroller han bör genomgå efter avslutad exponering,b) skall arbetsgivaren informeras om eventuella betydelsefulla resultat av hälsokontrollerna, med beaktande av lagstadgad tystnadsplikt,c) och skall arbetsgivaren- se över den riskbedömning som har gjorts i enlighet med artikel 4,- se över de åtgärder som har vidtagits för att eliminera eller minska riskerna i enlighet med artikel 5,- beakta de råd som en fackman inom företagshälsovården, annan person med erforderliga kvalifikationer eller den behöriga myndigheten ger vid genomförandet av de åtgärder som krävs för att eliminera eller minska riskerna i enlighet med artikel 5, inklusive möjligheten att anvisa arbetstagaren ett annat arbete där det inte finns risk för ytterligare exponering,- anordna fortlöpande hälsokontroller och se till att hälsotillståndet hos alla andra arbetstagare som har exponerats på liknande sätt undersöks igen. I sådana fall får den behöriga läkaren, fackmannen inom företagshälsovården eller den behöriga myndigheten föreslå att personer som har exponerats skall genomgå läkarundersökning.Artikel 9ÖvergångsperiodMed avseende på genomförandet av de skyldigheter som anges i artikel 5.3 får medlemsstaterna, efter att ha hört arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis, använda sig av en övergångsperiod på högst fem år från och med 6 juli 2005, när arbetsutrustning används som har ställts till arbetstagarnas förfogande före 6 juli 2007 och som gör att gränsvärdena för exponering inte går att uppfylla med beaktande av de senaste tekniska framstegen och/eller genomförandet av organisatoriska åtgärder. När det gäller utrustning som används i jordbruks- och skogsbrukssektorn, får medlemsstaterna förlänga övergångsperioden med högst fyra år.Artikel 10Undantag1. Med beaktande av de allmänna principerna för skydd av arbetstagarnas säkerhet och hälsa kan medlemsstaterna, när det gäller luft- och sjöfartsområdet, under vederbörligen motiverade omständigheter, göra undantag från artikel 5.3 avseende helkroppsvibration när det med hänsyn till den aktuella tekniska utvecklingsnivån och arbetsplatsernas särskilda karaktär inte är möjligt att iaktta gränsvärdet för exponering trots genomförandet av tekniska och/eller organisatoriska åtgärder.2. Om en arbetstagares exponering för mekanisk vibration vanligtvis är lägre än de exponeringsvärden som anges i artikel 3.1 b och 3.2 b men varierar märkbart från den ena stunden till den andra och tillfälligt kan överskrida gränsvärdet för exponering, får medlemsstaterna även medge undantag från artikel 5.3. Den genomsnittliga exponeringen för vibration över en 40-timmarsperiod skall dock vara lägre än gränsvärdet för exponering, och det skall finnas säkra belägg för att de risker som arbetstagaren utsätts för till följd av exponeringsmönstret är mindre än riskerna till följd av en exponering som motsvarar gränsvärdet.3. De undantag som avses i punkterna 1 och 2 skall beviljas av medlemsstaterna efter samråd med arbetsmarknadens parter i enlighet med nationell lagstiftning och praxis. Dessa undantag skall åtföljas av villkor som, med hänsyn till de särskilda omständigheterna, garanterar att de risker som de förorsakar minimeras och att de berörda arbetstagarna ges utökade hälsokontroller. Dessa undantag skall tas upp till förnyad bedömning vart fjärde år och återkallas så snart de omständigheter som motiverar dem försvinner.4. Vart fjärde år skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en förteckning över undantag enligt punkterna 1 och 2 och ange omständigheterna och de exakta skälen till att de har beviljat dessa undantag.Artikel 11Tekniska ändringarÄndringar i bilagan av rent teknisk natur skall antas i överensstämmelse med det föreskrivande förfarandet i artikel 12.2, med hänsyn tilla) antagandet av direktiv om teknisk harmonisering och standardisering som gäller planläggning, konstruktion, tillverkning eller utformning av arbetsutrustning och/eller arbetsplats,b) tekniska framsteg, förändringar av de lämpligaste harmoniserade europeiska normerna eller specifikationerna samt nya rön om mekanisk vibration.Artikel 12Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som avses i artikel 17.2 i direktiv 89/391/EEG.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.AVSNITT IVSLUTBESTÄMMELSERArtikel 13RapporterMedlemsstaterna skall vart femte år till kommissionen inge en rapport om den praktiska tillämpningen av detta direktiv och i denna ange synpunkter som framförts av arbetsmarknadens parter. Rapporten skall innehålla en beskrivning av bästa praxis när det gäller att förebygga hälsovådlig vibration och av andra sätt att organisera arbetet samt av medlemsstaternas åtgärder för att vidarebefordra kunskaper om bästa praxis.Kommissionen skall på grundval av dessa rapporter göra en samlad utvärdering av genomförandet av direktivet, bland annat val av forskning och vetenskapliga rön, samt informera Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor om detta och, vid behov, föreslå ändringar.Artikel 14Genomförande1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 6 juli 2005. De skall genast underrätta kommissionen om detta. Medlemsstaterna skall även bifoga en utförligt motiverad förteckning över de övergångsbestämmelser som medlemsstaterna har antagit i enlighet med artikel 9.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit eller antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 15IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 16AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 25 juni 2002.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarJ. Matas I PalouOrdförande[1] EGT C 77, 18.3.1993, s. 12, ochEGT C 230, 19.8.1994, s. 3.[2] EGT C 249, 13.9.1993, s. 28.[3] Europaparlamentets yttrande av den 20 april 1994 (EGT C 128, 9.5.1994, s. 146), bekräftat den 16 september 1999 (EGT C 54, 25.2.2000, s. 75), rådets gemensamma ståndpunkt av den 25 juni 2001 (EGT C 301, 26.10.2001, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 23 oktober 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 25 april 2002 och rådets beslut av den 21 maj 2002.[4] EGT C 260, 15.10.1990, s. 167.[5] EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.[6] EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.--------------------------------------------------BILAGAA. HAND- OCH ARMVIBRATION1. Bedömning av exponeringenBedömningen av exponeringsnivån för hand- och armvibration grundar sig på en beräkning av det dagliga exponeringsvärdet, normaliserat till en referensperiod på åtta timmar, A (8), beräknad som kvadratroten ur summan av kvadraterna (totalvärdet) av de frekvensvägda verkliga accelerationsvärdena, bestämda på de rätvinkliga axlarna ahwx, ahwy, ahwz enligt kapitlen 4–5 i, och bilaga A till, ISO-standard 5349-1 (2001).Exponeringsnivån kan bedömas genom en uppskattning som utgår från de uppgifter om emissionsnivån från använd arbetsutrustning som tillverkarna av utrustningen tillhandahåller, och genom en studie av specifika arbetsrutiner eller genom mätning.2. MätningNär mätning görs enligt artikel 4.1a) får de metoder som används omfatta stickprovsundersökningar, som måste vara representativa för arbetstagarens personliga exponering för den mekaniska vibrationen i fråga; de metoder och den apparatur som används måste anpassas till den specifika karaktäristiken hos den mekaniska vibration som skall mätas, till miljöfaktorer och till mätutrustningens karaktäristik i enlighet med ISO-standard 5349-2 (2001),b) vad avser utrustning som måste hållas med båda händerna skall mätningar göras på varje hand. Exponeringen bestäms med hänsyn till det högre av de båda värdena; information om värdet för den andra handen skall också ges.3. StörningarBestämmelserna i artikel 4.4 d är i synnerhet tillämpliga när den mekaniska vibrationen stör handhavandet av reglage eller avläsningen av visare.4. Indirekta riskerBestämmelserna i artikel 4.4 d är i synnerhet tillämpliga när den mekaniska vibrationen påverkar konstruktionernas stabilitet eller sammanhållningen i fogarna.5. Personlig skyddsutrustningPersonlig skyddsutrustning mot hand- och armvibration kan bidra till det åtgärdsprogram som anges i artikel 5.2.B. HELKROPPSVIBRATION1. Bedömning av exponeringenBedömningen av vibrationsexponeringen grundar sig på en beräkning av det dagliga exponeringsvärdet A (8), uttryckt som den ekvivalenta kontinuerliga accelerationsstyrkan under en åttatimmarsperiod och beräknad som det högsta av de verkliga värdena eller de högsta vibrationsdosvärdena (VDV) för den frekvensvägda accelerationen bestämda på de tre rätvinkliga axlarna (1,4 a wx, 1,4 a wy, a wz för en sittande eller stående arbetstagare) enligt kapitlen 5–7 i, samt bilagorna A och B, till ISO-standard 2631-1 (1997).Exponeringsnivån kan bedömas genom en uppskattning som utgår ifrån de uppgifter om emissionsnivån från använd arbetsutrustning som tillverkarna av utrustningen tillhandahåller, och genom en studie av specifika arbetsrutiner eller genom mätning.När det gäller sjöfart får medlemsstaterna enbart ta i beaktande vibration med en frekvens som överstiger 1 Hz.2. MätningNär mätning görs enligt artikel 4.1 får de metoder som används omfatta stickprovsundersökningar, som måste vara representativa för arbetstagarens personliga exponering för den mekaniska vibrationen i fråga. De metoder som används måste anpassas till den specifika karaktäristiken hos den mekaniska vibration som skall mätas, till miljöfaktorer och till mätutrustningens karaktäristik.3. StörningarBestämmelserna i artikel 4.4 d är i synnerhet tillämpliga när den mekaniska vibrationen stör handhavandet av reglage eller avläsningen av visare.4. Indirekta riskerBestämmelserna i artikel 4.4 d är i synnerhet tillämpliga när den mekaniska vibrationen påverkar konstruktionernas stabilitet eller sammanhållningen i fogarna.5. Förlängning av exponeringenBestämmelserna i artikel 4.4 g är i synnerhet tillämpliga när arbetstagaren på grund av verksamhetens karaktär nyttjar viloutrymmen som arbetsgivaren ansvarar för. Exponering för helkroppsvibration i sådana utrymmen skall vara på en nivå som är förenlig med deras syfte och användningsvillkor, utom vid force majeure.--------------------------------------------------Gemensamt uttalande från Europaparlamentet och rådetEuropaparlamentet och rådet upprepar att de åtagit sig att fortsätta granskningen av kommissionens förslag när det gäller de övriga fysikaliska agenserna (hörbara ljudfält, elektriska eller magnetiska fält och kombinationer av dessa). Med tanke på att de övriga fysikaliska agenserna innebär tekniska svårigheter har emellertid vibrationer prioriterats. Europaparlamentet och rådet är dock medvetna om att det är nödvändigt att så snart som möjligt anta direktiv om de övriga fysikaliska agenserna enligt kommissionens förslag.--------------------------------------------------


Avis juridique important

|

32003L0058

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/58/EG av den 15 juli 2003 om ändring av rådets direktiv 68/151/EEG när det gäller krav på offentlighet i vissa typer av bolag

Europeiska unionens officiella tidning nr L 221 , 04/09/2003 s. 0013 - 0016

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/58/EGav den 15 juli 2003om ändring av rådets direktiv 68/151/EEG när det gäller krav på offentlighet i vissa typer av bolagEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 44.2 g i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) I rådets första direktiv 68/151/EEG av den 9 mars 1968 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen(4) anges kraven för bolag med begränsat ansvar att obligatoriskt offentliggöra ett antal handlingar och uppgifter.(2) Under fjärde fasen av initiativet SLIM (Simpler Legislation for the Internal Market - Enklare lagstiftning på den inre marknaden) som kommissionen inledde i oktober 1998, framlade en arbetsgrupp om bolagsrätt i september 1999 en rapport om förenkling av de första och andra bolagsrättsliga direktiven som innehöll vissa rekommendationer.(3) En modernisering av direktiv 68/151/EEG enligt riktlinjerna i dessa rekommendationer bör bidra till att göra bolagsinformationen lättare och snabbare tillgänglig för berörda parter samt att förenkla de formella kraven på offentliggörande för bolagen.(4) Förteckningen över bolag som omfattas av direktiv 68/151/EEG bör uppdateras för att hänsyn skall tas till nya bolagsformer som har införts eller som avskaffats på nationell nivå sedan direktivet antogs.(5) Sedan 1968 har flera direktiv antagits i syfte att harmonisera kraven på de redovisningshandlingar som bolagen måste upprätta, nämligen rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 om årsbokslut i vissa typer av bolag(5), rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 om sammanställd redovisning(6), rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut(7) och rådets direktiv 91/674/EEG av den 19 december 1991 om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag(8). Hänvisningarna i direktiv 68/151/EEG till de redovisningshandlingar som skall offentliggöras enligt dessa direktiv bör ändras med hänsyn till dessa.(6) I samband med den eftersträvade moderniseringen och utan att det påverkar sådana materiella krav och formaliteter som fastställs i medlemsstaternas lagstiftning bör bolagen kunna välja att ge in sina obligatoriska handlingar och uppgifter på papper eller på elektronisk väg.(7) Berörda parter bör kunna erhålla kopior från registret av dessa handlingar och uppgifter på papper eller på elektronisk väg.(8) Medlemsstaterna bör kunna besluta om att ge ut sina nationella tidningar, som är avsedda för offentliggörandet av obligatoriska handlingar och uppgifter, på papper eller i elektronisk form eller att ersätta ett sådant offentliggörande med lika effektiva metoder.(9) Tillgången till bolagsinformation över nationsgränserna bör förbättras genom att, utöver det obligatoriska offentliggörandet på ett officiellt språk i bolagets medlemsstat, de bolag som så önskar tillåts offentliggöra handlingar och uppgifter på ytterligare språk. Tredje man som handlar i god tro bör kunna förlita sig på sådana översättningar.(10) Det bör klargöras att de obligatoriska uppgifter som avses i artikel 4 i direktiv 68/151/EG skall anges i alla brev och orderblanketter som används av bolagen, oavsett om de är i pappersform eller i någon annan form. Med tanke på den tekniska utvecklingen bör det också föreskrivas att samma uppgifter skall förekomma på bolagens webbplatser.(11) Direktiv 68/151/EEG bör ändras i enlighet med detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 68/151/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 1a) skall tredje strecksatsen ersättas med följande:"- I Frankrike:la société anonyme, la société en commandite par actions, la société à responsabilité limitée, la société par actions simplifiée.",b) skall sjätte strecksatsen ersättas med följande:"- I Nederländerna:de naamloze vennotschap, de besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid.",c) skall nionde strecksatsen ersättas med följande:"- I Danmark:aktieselskab, kommanditaktieselskab, anpartsselskab.",d) skall fjortonde strecksatsen ersättas med följande:"- I Finland:yksityinen osakeyhtiö/privat aktiebolag, julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag.".2. I artikel 2a) skall punkt 1 f ersättas med följande:"f) (De redovisningshandlingar för varje räkenskapsår som obligatoriskt skall offentliggöras enligt rådets direktiv 78/660/EEG(9), 83/349/EEG(10), 86/635/EEG(11) och 91/674/EEG(12).",b) skall punkt 2 utgå.3. Artikel 3 skall ersättas med följande:"Artikel 31. I varje medlemsstat skall en akt läggas upp för varje bolag i det centrala register, handelsregister eller bolagsregister där bolaget är registrerat.2. Alla handlingar och uppgifter som är offentliga enligt artikel 2 skall förvaras i akten eller föras in i registret; av akten skall alltid framgå vad som har förts in i registret.Medlemsstaterna skall se till att bolagen och samtliga övriga personer och organ som är anmälningsskyldiga eller skyldiga att medverka kan ge in alla handlingar och uppgifter som skall offentliggöras enligt artikel 2 i elektronisk form senast den 1 januari 2007. Dessutom kan medlemsstaterna ålägga alla bolag eller vissa kategorier av bolag att ge in alla dessa handlingar och uppgifter eller vissa slag av dem i elektronisk form.Alla handlingar och uppgifter som avses i artikel 2 som getts in från och med senast den 1 januari 2007, oavsett om det är i pappersform eller elektronisk form, skall införas i registret eller omskrivas i detta i elektronisk form. Medlemsstaterna skall därför se till att alla handlingar och uppgifter som ges in i pappersform från och med senast den 1 januari 2007 omvandlas till elektronisk form i registret.Handlingar och uppgifter som avses i artikel 2 och som har getts in i pappersform fram till senast den 31 december 2006 behöver inte automatiskt omvandlas till elektronisk form i registret. Medlemsstaterna skall dock se till att de omvandlas till elektronisk form efter det att en ansökan om offentliggörande i elektronisk form mottagits, vilken inlämnats i enlighet med de regler som antagits för att genomföra punkt 3.3. En fullständig eller partiell kopia av de handlingar och uppgifter som avses i artikel 2 måste finnas att tillgå på begäran. Från och med senast den 1 januari 2007 kan ansökan inlämnas till registret i pappersform och i elektronisk form enligt den sökandes val.Senast från och med ett datum som varje medlemsstat får välja, dock senast den 1 januari 2007, skall kopior enligt första stycket kunna fås från registret i pappersform och i elektronisk form enligt den sökandes val. Detta gäller för alla handlingar och uppgifter, oberoende av om de har getts in före eller efter det utvalda datumet. Medlemsstaterna får dock besluta att handlingar och uppgifter som senast den 31 december 2006 har getts in i pappersform, eller vissa kategorier av dessa, inte skall kunna fås från registret i elektronisk form, om en viss angiven period har löpt från den tidpunkt då de inkommit till den tidpunkt då ansökan lämnades in till registret. Denna period får inte vara mindre än tio år.Priset för att få en kopia av sådana handlingar och uppgifter som avses i artikel 2 eller delar av dem i pappersform eller i elektronisk form får inte överstiga den administrativa kostnaden.Papperskopior skall vara bestyrkta om inte beställaren avstår från det. Elektroniska kopior får inte vara bestyrkta förutom när beställaren uttryckligen begär detta.Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att bestyrkandet av elektroniska kopior skall garantera att deras ursprung är autentiskt och att deras innehåll är fullständigt med hjälp av åtminstone en sådan avancerad elektronisk signatur som avses i artikel 2.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer(13).4. De i punkt 2 avsedda handlingarna och uppgifterna skall offentliggöras i den av medlemsstaten utsedda nationella tidningen, antingen genom att de helt eller delvis återges eller genom hänvisning till den handling som tagits in i akten eller förts in i registret. Den utsedda nationella tidningen kan vara en tidning i elektronisk form.Medlemsstaterna får besluta att ersätta offentliggörandet i den nationella tidningen med en lika effektiv metod som i vart fall skall inbegripa användning av ett system varigenom den offentliggjorda informationen är tillgänglig i kronologisk ordning via en central elektronisk plattform.5. Bolaget får åberopa handlingar och uppgifter mot tredje man först sedan de har offentliggjorts enligt punkt 4, om inte bolaget visar att tredje man kände till handlingen eller uppgiften.När det gäller åtgärder som vidtas före den sextonde dagen efter offentliggörandet får en handling eller en uppgift dock inte åberopas mot en tredje man som visar att det var omöjligt för honom att känna till handlingen eller uppgiften.6. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra bristande överensstämmelse mellan vad som offentliggörs i enlighet med punkt 4 och vad som framgår av registret eller akten.Vid bristande överensstämmelse får den i enlighet med punkt 4 offentliggjorda texten inte åberopas mot tredje man. Denne får emellertid åberopa den sistnämnda texten, om inte bolaget visar att tredje man kände till den i registret eller akten intagna texten.7. Dessutom får tredje man alltid åberopa sådana handlingar och uppgifter i fråga om vilka formaliteterna för offentliggörandet ännu inte har fullföljts, om inte handlingarna eller uppgifterna saknar rättsverkan på grund av det bristfälliga offentliggörandet.8. Med 'i elektronisk form' avses i denna artikel att informationen sänds vid utgångspunkten och tas emot vid slutpunkten med hjälp av elektronisk utrustning för behandling (inbegripet digital signalkomprimering) och lagring av uppgifter, och i sin helhet sänds, befordras och tas emot genom tråd, radio, optiska medel eller andra elektromagnetiska medel i enlighet med medlemsstaternas bestämmelser.".4. Följande artikel skall införas:"Artikel 3a1. De handlingar och uppgifter som skall offentliggöras enligt artikel 2 skall upprättas och ges in på ett av de språk som tillåts enligt de språkregler som gäller i den medlemsstat i vilken den akt som avses i artikel 3.1 har lagts upp.2. Utöver det obligatoriska offentliggörande som avses i artikel 3 skall medlemsstaterna tillåta att de i artikel 2 avsedda offentliga handlingarna och uppgifterna offentliggörs i enlighet med bestämmelserna i artikel 3 på vilket eller vilka som helst av gemenskapens officiella språk.Medlemsstaterna får kräva att översättningen av sådana handlingar och uppgifter skall vara auktoriserad.Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att underlätta tredje mans tillgång till de på frivillig basis offentliggjorda översättningarna.3. Utöver det obligatoriska offentliggörande som avses i artikel 3 och det offentliggörande som är tillåtet enligt punkt 2 i den här artikeln kan medlemsstaterna tillåta att de i artikel 2 avsedda handlingarna och uppgifterna offentliggörs i enlighet med artikel 3 på vilket eller vilka andra språk som helst.Medlemsstaterna får kräva att översättningen av sådana handlingar och uppgifter skall vara auktoriserad.4. Vid avvikelser mellan de handlingar och uppgifter som offentliggjorts på registrets officiella språk och den på frivillig basis offentliggjorda översättningen får översättningen inte åberopas gentemot tredje man. Tredje man får dock åberopa de på frivillig basis offentliggjorda översättningarna om inte bolaget visar att han hade kännedom om den version som har varit föremål för det obligatoriska offentliggörandet.".5. Artikel 4 skall ersättas med följande:"Artikel 4Medlemsstaterna skall föreskriva att det i brev och orderblanketter, oavsett om de är i pappersform eller om något annat medium utnyttjas, skall anges följande:a) De uppgifter som krävs för att identifiera det register där den i artikel 3 nämnda akten är upplagd samt bolagets nummer i registret.b) Bolagets rättsliga form och dess säte samt, i förekommande fall, att bolaget har trätt i likvidation.Om bolagets kapital nämns i dessa handlingar skall det tecknade och inbetalda kapitalet anges.Medlemsstaterna skall föreskriva att ett bolags eventuella webbplats skall innehålla åtminstone de uppgifter som nämns i första stycket och, i förekommande fall, uppgifter om det tecknade och inbetalda kapitalet."6. Artikel 6 skall ersättas med följande:"Artikel 6Medlemsstaterna skall föreskriva lämpliga påföljder åtminstone för det fall atta) redovisningshandlingarna inte offentliggörs enligt vad som föreskrivs i artikel 2.1 f,b) de obligatoriska uppgifter som avses i artikel 4 inte lämnas i de där nämnda handlingarna eller på bolagets webbplats.".Artikel 21. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Kommissionen skall senast den 1 januari 2012 för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport, vid behov åtföljd av ett förslag om ändring av direktivet mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid dess tillämpning samt av direktivets syfte och av den tekniska utveckling som då konstateras.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 15 juli 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarG. TremontiOrdförande(1) EGT C 227 E, 24.9.2002, s. 377.(2) EUT C 85, 8.4.2003, s. 13.(3) Europaparlamentets yttrande av den 12 mars 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 11 juni 2003.(4) EGT L 65, 14.3.1968, s. 8. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(5) EGT L 222, 14.8.1978, s. 11. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2003/38/EG (EUT L 15.5.2003, s. 22).(6) EGT L 193, 18.7.1983, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/51/EG (EUT L 178, 17.7.2003, s. 16).(7) EGT L 372, 31.12.1986, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/51/EG.(8) EGT L 374, 31.12.1991, s. 7.(9) EGT L 222, 14.8.1978, s. 11. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2003/38/EG (EUT L 120, 15.5.2003, s. 22).(10) EGT L 193, 18.7.1983, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/51/EG (EUT L 178, 17.7.2003, s. 16).(11) EGT L 372, 31.12.1986, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/51/EG.(12) EGT L 374, 31.12.1991, s. 7.(13) EGT L 13, 19.1.2000, s. 12.