title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/23/EG av den 23 april 2009 om icke-automatiska vågar (kodifierad version) (Text av betydelse för EES )

text:
               16.5.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 122/6

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/23/EG
   av den 23 april 2009
   om icke-automatiska vågar
   (kodifierad version)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 90/384/EEG av den 20 juni 1990 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om icke-automatiska vågar (3) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               Medlemsstaterna bär ansvar för att skydda allmänheten mot oriktiga resultat vid vägning med icke-automatiska vågar när dessa används inom vissa tillämpningsområden.

               (3)

               Varje medlemsstat har tvingande bestämmelser särskilt för de krav som icke-automatiska vågar ska uppfylla. I detalj anges de metrologiska och tekniska kraven samt de kontrollförfaranden som ska genomföras före och efter det att vågarna tas i drift. Dessa tvingande bestämmelser leder inte nödvändigtvis till olika skyddsnivåer i olika medlemsstater, men att de är inbördes olika gör dem till ett handelshinder inom gemenskapen.

               (4)

               Genom detta direktiv bör tvingande och väsentliga metrologiska krav och funktionskrav fastställas i fråga om icke-automatiska vågar. För att göra det lättare att få bekräftelse på att de väsentliga kraven är uppfyllda måste det finnas harmoniserade europeiska standarder, särskilt i fråga om metrologiska egenskaper, konstruktion och uppbyggnad, så att den utrustning som motsvarar dessa harmoniserade standarder kan antas uppfylla de väsentliga kraven. Dessa standarder, som harmoniserats på europeisk nivå, utarbetas genom privata organ och måste förbli icke tvingande. Därför har Europeiska organisationen för standardisering (CEN), Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet (Cenelec) och Europeiska institutet för telestandarder (Etsi) erkänts som behöriga att fastställa harmoniserade standarder, enligt de allmänna riktlinjer (5) som antogs den 28 mars 2003 för samverkan mellan kommissionen, Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) och dessa tre organ.

               (5)

               En rad direktiv har antagits avsedda att undanröja tekniska handelshinder i enlighet med de principer som fastställs i rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder (6). Vart och ett av dessa direktiv innehåller bestämmelser om anbringande av CE-märkning om överensstämmelse. I sitt meddelande av den 15 juni 1989 (7) om en helhetssyn på certifiering och provning föreslog kommissionen att gemensamma regler införs om en CE-märkning om överensstämmelse med enhetlig utformning. I sin resolution av den 21 december 1989 om en helhetssyn på bedömning av överensstämmelse (8) godkände rådet som vägledande princip att en sådan sammanhängande metod antas för användandet av CE-märkningen om överensstämmelse. De två grundläggande elementen i den nya metod som bör tillämpas är de väsentliga kraven och förfarandena vid bedömning av överensstämmelse.

               (6)

               Det är nödvändigt att vågarnas överensstämmelse med tillämpliga metrologiska och tekniska bestämmelser kontrolleras för att ge användare och tredje man effektivt skydd. De kontrollförfaranden som finns för närvarande skiljer sig mellan medlemsstaterna. För att undvika upprepning av kontrollen, vilket i praktiken skulle innebära hinder för vågars fria rörlighet, bör åtgärder vidtas så att medlemsstaterna ömsesidigt kan erkänna varandras kontrollförfaranden. För att underlätta sådant ömsesidigt erkännande bör kontrollförfaranden införas inom gemenskapen, tillsammans med kriterier för att utse ansvariga organ för de uppgifter som sammanhänger med kontrollförfarandena.

               (7)

               Det är därför väsentligt att se till att de utsedda organen säkerställer en hög kvalitetsnivå inom hela gemenskapen.

               (8)

               Att en icke-automatisk våg har försetts med CE-märkning om överensstämmelse eller en etikett med bokstaven ”M” innebär att det kan förutsättas att den uppfyller bestämmelserna i detta direktiv och att det därför inte är nödvändigt att upprepa redan genomförd kontroll.

               (9)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga VII del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL 1

      TILLÄMPNINGSOMRÅDE, UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADEN OCH FRI RÖRLIGHET

   Artikel 1
   1.   Detta direktiv omfattar alla icke-automatiska vågar.
   2.   I detta direktiv särskiljs följande kategorier av användning av icke-automatiska vågar:

               a)

                           i)

                           Bestämning av massa i samband med handel.

                           ii)

                           Bestämning av massa för beräkning av tull, taxa, skatt, bonus, vite, ersättning, gottgörelse eller liknande betalning.

                           iii)

                           Bestämning av massa vid tillämpning av lag eller förordning eller för sakkunnigutlåtande vid rättegång.

                           iv)

                           Bestämning av massa inom sjukvården för vägning av patienter i samband med kontroll, diagnostik eller behandling.

                           v)

                           Bestämning av massa för beredning av medicin enligt recept på apotek och bestämning av massa vid analyser som utförs på medicinska eller farmaceutiska laboratorier.

                           vi)

                           Bestämning av pris baserat på massa vid direktförsäljning till allmänheten och framställning av färdigförpackade varor.

               b)

               Alla andra användningar än de som anges i punkt a.

         Artikel 2
   I detta direktiv avses med
   1.   våg: ett mätdon med vilket massan hos en kropp bestäms med hjälp av tyngdkraftens inverkan på kroppen. En våg kan också användas till att bestämma andra massrelaterade storheter, mängder, parametrar eller egenskaper,
   2.   icke-automatisk våg: en våg som kräver medverkan av en operatör vid vägningen,
   3.   harmoniserad standard: en teknisk specifikation (europeisk standard eller harmoniserat dokument) som fastställts av Europeiska standardiseringskommittén (CEN) eller Europeiska kommittén för elektroteknisk standardisering (Cenelec) eller Europeiska institutet för telestandarder (Etsi), eller av två eller tre av dessa organisationer, på uppdrag av kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (9) och de allmänna riktlinjerna för samarbete mellan kommissionen, Europeiska frihandelssammanslutningen och de tre organen, som undertecknades den 28 mars 2003.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att endast vågar som uppfyller kraven i detta direktiv släpps ut på marknaden.
   2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att vågar inte tas i drift för ändamål enligt artikel 1.2 a om de inte uppfyller kraven i detta direktiv och därmed är försedda med CE-märkning om överensstämmelse enligt artikel 11.
   Artikel 4
   Vågar som används för ändamål enligt artikel 1.2 a måste uppfylla de väsentliga krav som anges i bilaga I.
   I de fall där vågen innefattar eller är ansluten till anordningar som inte används för ändamål enligt artikel 1.2 a behöver dessa anordningar inte uppfylla dessa väsentliga krav.
   Artikel 5
   1.   Medlemsstaterna får inte hindra att vågar som uppfyller kraven i detta direktiv släpps ut på marknaden.
   2.   Medlemsstaterna får inte hindra att vågar som uppfyller kraven i detta direktiv tas i drift för ändamål enligt artikel 1.2 a.
   Artikel 6
   1.   Medlemsstaterna ska förutsätta att vågar uppfyller de väsentliga kraven som anges i bilaga I om de överensstämmer med tillämpliga nationella standarder som motsvarar harmoniserade standarder som uppfyller dessa krav.
   2.   Kommissionen ska i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra hänvisningar till de harmoniserade standarderna enligt punkt 1.
   Medlemsstaterna ska offentliggöra hänvisningarna till de nationella standarderna enligt punkt 1.
   Artikel 7
   Om en medlemsstat eller kommissionen bedömer att de harmoniserade standarderna enligt artikel 6.1 inte till fullo uppfyller de väsentliga kraven i bilaga I, ska kommissionen eller medlemsstaten i fråga framlägga ärendet inför den ständiga kommitté som inrättats enligt artikel 5 i direktiv 98/34/EG (nedan kallad kommittén) och ange skälen till sin ståndpunkt.
   Kommittén ska utan dröjsmål avge ett yttrande.
   Med beaktande av kommitténs yttrande ska kommissionen meddela medlemsstaterna om det är nödvändigt eller inte att upphäva offentliggörandet av de berörda standarderna enligt artikel 6.2.
   Artikel 8
   1.   Om en medlemsstat bedömer att vågar, som är korrekt installerade och används för avsett ändamål och har försetts med CE-märkning om överensstämmelse enligt bilaga II, punkterna 2, 3 och 4, inte uppfyller de krav som anges i detta direktiv ska medlemsstaten vidta alla lämpliga åtgärder för att återkalla dessa vågar från marknaden eller begränsa eller förbjuda att de tas i drift och/eller släpps ut på marknaden.
   Medlemsstaten i fråga ska omedelbart informera kommissionen om varje sådan åtgärd och ange skälen för denna, särskilt huruvida avvikelsen beror på

               a)

               att de väsentliga kraven i som anges i bilaga I inte uppfylls därför att vågarna inte motsvarar de harmoniserade standarder som avses i artikel 6.1,

               b)

               att de harmoniserade standarder som avses i artikel 6.1 inte tillämpats på rätt sätt,

               c)

               att de harmoniserade standarder som avses i artikel 6.1 själva är bristfälliga.

         2.   Kommissionen ska inleda samråd med berörda parter så snart som möjligt.
   Efter ett sådant samråd ska den medlemsstat som väckt frågan omedelbart informeras av kommissionen om resultatet av samrådet. Om kommissionen finner att åtgärderna varit berättigade ska övriga medlemsstater omedelbart informeras.
   Om beslutet tillskrivs brister i standarderna ska kommissionen, efter att ha hört berörda parter, inom två månader anmäla ärendet till kommittén, om den medlemsstat som vidtagit åtgärder avser att vidhålla dessa, och därefter inleda förfarandet enligt artikel 7.
   3.   Om en våg som inte uppfyller kraven har försetts med CE-märkning om överensstämmelse ska den behöriga medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder mot den som har anbringat märkningen och informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om detta.
   4.   Kommissionen ska se till att medlemsstaterna fortlöpande informeras om hur detta förfarande framskrider och vilka resultat det ger.
   KAPITEL 2

      KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE

   Artikel 9
   1.   En vågs överensstämmelse med de väsentliga kraven enligt bilaga I kan kontrolleras genom ett av nedanstående förfaranden, enligt sökandens val:

               a)

               EG-typkontroll enligt bilaga II.1, följt antingen av EG-försäkran om typöverensstämmelse (kvalitetssäkring av produktion) enligt bilaga II.2 eller av EG-verifikation enligt bilaga II.3.
               EG-typkontroll ska dock inte krävas för vågar som inte använder elektronik och inte har en fjäderbaserad lastgivare.

               b)

               EG-verifikation av enstaka objekt enligt bilaga II.4.

         2.   De handlingar och den korrespondens som behandlar förfarandena enligt punkt l ska avfattas på ett officiellt språk i den medlemsstat där kontrollen verkställs, eller på ett språk som det organet accepterar och som anmälts i enlighet med artikel 10.1.
   3.   Om vågen omfattas av andra direktiv som rör andra aspekter och som också föreskriver CE-märkning om överensstämmelse, ska denna märkning ange att vågen i fråga även antas uppfylla bestämmelserna i dessa andra direktiv.
   Om ett eller flera av dessa direktiv tillåter tillverkaren att under en övergångsperiod välja vilka bestämmelser som ska tillämpas, ska CE-märkningen om överensstämmelse emellertid endast ange att vågen överensstämmer med de direktiv som tillverkaren tillämpar. I sådana fall ska uppgifter om offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning för de direktiv som tillämpas ges i de dokument, meddelanden eller instruktioner som krävs enligt direktiven och som medföljer den berörda vågen.
   Artikel 10
   1.   Medlemsstaterna ska anmäla till kommissionen och övriga medlemsstater vilka organ de har utsett för att genomföra förfarandena enligt artikel 9 samt vilka specifika uppgifter dessa organ har ålagts att utföra och vilka identifikationsnummer kommissionen på förhand har tilldelat dem.
   Kommissionen ska i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra en lista över de anmälda organen med identifikationsnummer och de uppgifter för vilka de har anmälts. Kommissionen ska ansvara för att denna lista hålls aktuell.
   2.   Medlemsstaterna ska tillämpa de minimikriterier som anges i bilaga V när dessa organ utses. Organ som uppfyller kriterierna enligt tillämpliga harmoniserade standarder ska anses uppfylla kriterierna i den bilagan.
   3.   En medlemsstat som utsett ett organ ska återkalla tillsättningen om organet inte längre uppfyller kriterierna enligt punkt 2. Medlemsstaten ska omedelbart informera de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta och ta tillbaka sin anmälan.
   KAPITEL 3

      CE-MÄRKNING OM ÖVERENSSTÄMMELSE

   Artikel 11
   1.   CE-märkning om överensstämmelse och de ytterligare uppgifter som krävs enligt bilaga IV.1 ska anbringas på ett väl synligt, lättläst och beständigt sätt på vågar som godkänts för CE-märkning.
   2.   Märkningen enligt bilaga IV.2 ska anbringas på alla andra vågar på ett väl synligt, lättläst och beständigt sätt.
   3.   Det ska vara förbjudet att på vågar anbringa märkningar som kan vilseleda tredje man vad gäller innebörden och utformningen av CE-märkningen om överensstämmelse. Andra märkningar får anbringas på vågarna förutsatt att detta inte minskar dess synlighet eller läslighet.
   Artikel 12
   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 gäller följande:

               a)

               Om en medlemsstat konstaterar att CE-märkningen om överensstämmelse har anbringats utan att detta är berättigat, är tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen skyldig att bringa vågen i överensstämmelse med bestämmelserna för CE-märkning om överensstämmelse och att se till att överträdelsen upphör på de villkor som medlemsstaten fastställer.

               b)

               Om den bristande överensstämmelsen fortsätter ska medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda utsläppandet på marknaden av vågen i fråga eller för att säkerställa att den återkallas från marknaden i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8.

         Artikel 13
   Om en våg som används för något ändamål som uppräknas i artikel 1.2 a innefattar eller anslutits till någon anordning som inte kontrollerats enligt artikel 9, ska varje sådan anordning förses med den symbol enligt bilaga IV.3 som inskränker användningen av anordningen. Symbolen ska anbringas väl synligt och beständigt på anordningen.
   KAPITEL 4

      SLUTBESTÄMMELSER

   Artikel 14
   Medlemsstaterna ska säkerställa att vågar som är försedda med CE-märkning om överensstämmelse fortsätter att uppfylla de krav som anges i detta direktiv.
   Artikel 15
   I varje beslut som fattas enligt detta direktiv och som innebär inskränkningar i användningen av en våg ska noga anges skälen för beslutet.
   Ett sådant beslut ska omgående meddelas den berörda parten, som samtidigt ska upplysas om vilka rättsmedel som lagarna i den aktuella medlemsstaten erbjuder, och vilka tidsfrister som gäller.
   Artikel 16
   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 17
   Direktiv 90/384/EEG, i dess lydelse enligt det direktiv som anges i bilaga VII del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningen av de direktiv som anges i bilaga VII del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VIII.
   Artikel 18
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 19
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 23 april 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         P. NEČAS

            Ordförande

      (1)  EUT C 44, 16.2.2008, s. 33.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 11 december 2007 (EUT C 323 E, 18.12.2008, s. 57) och rådets beslut av den 23 mars 2009.

      (3)  EGT L 189, 20.7.1990, s. 1.

      (4)  Se bilaga VII del A.

      (5)  EUT C 91, 16.4.2003, s. 7.

      (6)  EGT C 136, 4.6.1985, s. 1.

      (7)  EGT C 267, 19.10.1989, s. 3.

      (8)  EGT C 10, 16.1.1990, s. 1.

      (9)  EGT L 204, 21.7.1998, s. 37.

      BILAGA I

         VÄSENTLIGA KRAV

      Samma terminologi används som inom Internationella organisationen för legal metrologi, OIML (Organisation Internationale de Métrologie Légale).

         Inledande anmärkning

      Om en våg innefattar eller är ansluten till fler än en visningsanordning eller utskriftsanordning som används för de i artikel 1.2 a uppräknade användningsområdena behöver inte de väsentliga kraven ställas på sådana anordningar som återger resultatet av vägningen och inte kan påverka vågens funktion. Förutsättningen är att vägningsresultatet skrivs ut eller registreras korrekt och beständigt i någon del av vågen som uppfyller de väsentliga kraven och att resultaten är tillgängliga för de båda parter som berörs av vägningen. När det gäller vågar som används vid försäljning direkt till allmänheten måste dock anordningar för visning eller utskrift av vägningsresultat för säljaren och kunden uppfylla de väsentliga kraven.

         METROLOGISKA KRAV

      1.   Massenhet
      De använda massenheterna ska vara de legala måttenheter som anges i rådets direktiv 80/181/EEG av den 20 december 1979 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för måttenheter (1).
      Med beaktande av detta får följande enheter användas:

                  —

                  SI-enheter: kilogram, mikrogram, milligram, gram, ton.

                  —

                  Brittisk enhet: troy ounce (vid vägning av ädelmetaller).

                  —

                  Annan icke-SI-enhet: metrisk karat (vid vägning av ädelstenar).

            För sådana vågar som använder den brittiska enheten enligt ovan ska nedanstående tillämpliga väsentliga krav omräknas med hjälp av enkel interpolation.
      2.   Noggrannhetsklasser
      2.1   Följande noggrannhetsklasser har definierats:

                  I

                  speciell

                  II

                  hög

                  III

                  medelhög

                  IIII

                  ordinär

            I tabell l specificeras gränsvärdena för dessa klasser.

         Tabell 1

         Noggrannhetsklasser

                  Klass

                  Kontrollskaldel (e)

                  Minsta last (Min)

                  Antal kontrollskaldelarFOR-L_2009122SV.01001101.notes.0001.xml.jpg

                  minsta värde

                  minsta värde

                  högsta värde

                  I

                  0,001

                  g ≤ e

                  100 e

                  50 000

                  —

                  II

                  0,001

                  g ≤ e ≤ 0,05 g

                  20 e

                  100

                  100 000

                  0,1

                  g ≤ e

                  50 e

                  5 000

                  100 000

                  III

                  0,1

                  g ≤ e ≤ 2 g

                  20 e

                  100

                  10 000

                  5

                  g ≤ e

                  20 e

                  500

                  10 000

                  IIII

                  5

                  g ≤ e

                  10 e

                  100

                  1 000

            För vågar i klasserna II och III som används för bestämning av frakttariffer minskas minimikapaciteten till 5e.
      2.2   Skaldelar

                  2.2.1

                  Den reella skaldelen (d) och kontrollskaldelen (e) ska uttryckas som
                  1 × 10k, 2 × 10k eller 5 × 10k massenheter,
                  där k betecknar ett heltal eller talet noll.

                  2.2.2

                  För alla vågar som inte har hjälpanordning för avläsning ska gälla att
                  d = e

                  2.2.3

                  För vågar som har hjälpanordning för avläsning gäller följande villkor:
                  e= 1 × 10k g
                  d < e ≤ 10 d,
                  utom för vågar i klass I med d< 10–4 g, där villkoret är att e = 10–3 g.

            3.   Klassificering
      3.1   Vågar med ett vägningsområde
      Vågar som har hjälpanordning för avläsning ska höra till klass I eller klass II. För dessa vågar gäller att de lägre gränsvärdena för minsta lasten erhålls ur tabell l genom att kontrollskaldelen (e) i spalt 3 ersätts av den reella skaldelen (d).
      Om d < 10–4 g får högsta lasten för vågar i klass I underskrida 50 000 e.
      3.2   Vågar med flera vägningsområden
      Flera vägningsområden är tillåtna, förutsatt att dessa tydligt anges på vågen. Varje enskilt vägningsområde klassificeras enligt avsnitt 3.1. Om vägningsområdena ligger inom olika noggrannhetsklasser ska vågen uppfylla de strängaste av de krav som ställs på vågar inom de noggrannhetsklasser som vägningsområdena motsvarar.
      3.3   Flerintervallsvågar

                  3.3.1

                  Vågar med ett vägningsområde kan ha flera delvägningsområden (flerintervallsvågar).
                  Flerintervallsvågar får inte vara utrustade med hjälpanordning för avläsning.

                  3.3.2

                  Varje delvägningsområde för flerintervallsvågar definieras av följande storheter:

                                          —

                                          kontrollskaldelen ei

                              med e(i + 1) > ei

                                          —

                                          högsta lasten Maxi

                              med Maxr = Max

                                          —

                                          minsta lasten Mini

                              med Mini = Max (i – 1)

                              och Min1 = Min

                              i

                              =

                              1, 2 … r

                              i

                              =

                              delvägningsområdets ordningsnummer

                              r

                              =

                              totala antalet delvägningsområden

                        Alla laster avser nettolast, oavsett värdet på eventuell tara.

                  3.3.3

                  Delvägningsområdena klassificeras enligt tabell 2. Alla delvägningsområden ska ligga i samma noggrannhetsklass och denna är vågens noggrannhetsklass.

                     Tabell 2

                     Flerintervallsvågar

                              i

                              =

                              1, 2, … r

                              i

                              =

                              delvägningsområdets ordningsnummer

                              r

                              =

                              totala antalet delvägningsområden

                              Klass

                              Kontrollskaldel (e)

                              Minsta last (Min)

                              Antal kontrollskaldelar

                              Minsta värde

                              Minst (2)
                              FOR-L_2009122SV.01001101.notes.0002.xml.jpg

                              HögstFOR-L_2009122SV.01001101.notes.0003.xml.jpg

                              I

                              0,001

                              g ≤ ei

                              100 e1

                              50 000

                              —

                              II

                              0,001

                              g ≤ ei ≤ 0,05 g

                              20 e1

                              5 000

                              100 000

                              0,1

                              g ≤ ei

                              50 e1

                              5 000

                              100 000

                              III

                              0,1

                              g ≤ ei

                              20 e1

                              500

                              10 000

                              IIII

                              5

                              g ≤ ei

                              10 e1

                              50

                              1 000

            4.   Noggrannhet
      4.1   När de i artikel 9 fastställda kontrollerna utförs får felet i visningen inte överstiga det största tillåtna felet enligt tabell 3. Om visningen är digital ska felet korrigeras för avrundningsfelet.
      Det största tillåtna felet avser nettovärden och taravärden för alla eventuella belastningsfall, exklusive förinställt taravärde.

         Tabell 3

         Största tillåtna fel

                  Last

                  Största tillåtna fel

                  Klass I

                  Klass II

                  Klass III

                  Klass IIII

                  0 ≤ m ≤ 50 000 e

                  0 ≤ m ≤ 5 000 e

                  0 ≤ m ≤ 500 e

                  0 ≤ m ≤ 50 e

                  ±0,5 e

                  50 000 e < m ≤ 200 000 e

                  5 000 e < m ≤ 20 000 e

                  500 e < m ≤ 2 000 e

                  50 e < m ≤ 200 e

                  ±1,0 e

                  200 000 e < m

                  20 000 e < m ≤ 100 000 e

                  2 000 e < m ≤ 10 000 e

                  200 e < m ≤ 1 000 e

                  ±1,5 e

            4.2   De största tillåtna felen under drift är dubbelt så stora som de i punkt 4.1 angivna största tillåtna felen.
      5.   Vägningsresultatet hos en våg ska vara repeterbart och ska vara detsamma när andra visningsanordningar används och när andra utbalanseringsmetoder används.
      Vägningsresultatet ska vara tillräckligt okänsligt för ändringar av lastens placering på lastbäraren.
      6.   Vågen ska reagera på små ändringar av lasten.
      7.   Inverkan av influensstorheter och tid
      7.1   Vågar i klasserna II, III och IIII som kan komma att användas i snedställt läge ska vara tillräckligt okänsliga för snedställningar som kan förekomma under normalt bruk.
      7.2   Vågarna ska uppfylla de metrologiska kraven inom det av tillverkaren specificerade temperaturintervallet. Detta intervall ska minst omfatta

                  —

                  5 °C för vågar i klass I,

                  —

                  15 °C för vågar i klass II,

                  —

                  30 °C för vågar i klass III och IIII.

            Om tillverkarspecifikation saknas ska temperaturintervallet vara – 10 °C to + 40 °C.
      7.3   Vågar som är anslutna till nätspänning ska uppfylla de metrologiska kraven vid normalt förekommande nätspänningsvariationer.
      Vågar som är batteridrivna ska indikera när batterispänningen faller under den lägsta nivå som krävs. I ett sådant fall ska vågen antingen fortsätta att fungera korrekt eller stängas av automatiskt.
      7.4   Elektroniska vågar ska, med undantag för dem som hör till klass I och II och för vilka e < l g, uppfylla de metrologiska kraven vid hög relativ luftfuktighet vid temperaturintervallets övre gräns.
      7.5   Långtidsbelastning av en våg i klass II, III eller IIII ska ha försumbar inverkan på belastningsvisningen och på nollvisningen direkt efter avlastning.
      7.6   Under andra betingelser ska vågen antingen fortsätta att fungera korrekt eller stängas av automatiskt.

         Konstruktion och uppbyggnad

      8.   Allmänna krav
      8.1   Vågen ska vara så konstruerad och uppbyggd att den behåller sina metrologiska egenskaper när den är korrekt installerad och används på rätt sätt i den miljö som den är avsedd för. Vågen måste visa värdet på den vägda massan.
      8.2   När en elektronisk våg utsätts för störningar får ett visat resultat inte vara behäftat med ett betydande fel, eller också ska detta automatiskt upptäckas och indikeras.
      När en elektronisk våg automatiskt avkänt ett betydande fel ska den avge en synlig eller hörbar larmsignal, som ska fortgå tills användaren vidtar korrigerande åtgärder eller felet upphör.
      8.3   De krav som ställs enligt 8.1 och 8.2 ska uppfyllas under vågens hela förväntade användningstid.
      Digitala elektroniska anordningar ska alltid utöva tillräcklig övervakning av att mätprocessen och indikeringsanordningen fungerar på rätt sätt och att all lagring och överföring av data sker korrekt.
      När en elektronisk våg automatiskt avkänner ett betydande hållbarhetsfel ska den avge en synlig eller hörbar larmsignal, som ska fortgå tills användaren vidtar korrigerande åtgärder eller felet upphör.
      8.4   De metrologiska egenskaperna hos en elektronisk våg får inte påverkas negativt av att yttre utrustning ansluts till vågen via ett lämpligt gränssnitt.
      8.5   Vågen får inte ha någon egenskap som kan underlätta att den används i bedrägligt syfte. Möjligheterna att oavsiktligt missbruka vågen ska vara små. Komponenter som inte får tas isär eller justeras av användaren ska skyddas mot sådana åtgärder.
      8.6   Vågen ska vara så konstruerad att den lätt kan underkastas de föreskrivna kontrollåtgärderna enligt direktivet.
      9.   Visning av vägningsresultatet och andra viktuppgifter
      Vägningsresultatet och andra viktuppgifter ska visas på ett korrekt, entydigt och icke vilseledande sätt. Visningsanordningen ska vara lätt att avläsa vid normalt bruk.
      Benämningarna och beteckningarna på enheterna enligt punkt l i denna bilaga ska följa föreskrifterna i direktiv 80/181/EEG, med tillägget att beteckningen för metrisk karat ska vara ”ct”.
      Vågen ska inte kunna visa resultat som överskrider högsta last (Max) plus 9 e.
      En hjälpanordning för avläsning får endast användas till höger om decimaltecknet. En anordning för utökad visning får endast användas temporärt, varvid någon utskrift inte ska kunna utföras.
      Sekundärresultat får visas, förutsatt att de inte kan förväxlas med primärresultat.
      10.   Utskrift av vägningsresultat och andra viktuppgifter
      Utskrivna resultat ska vara korrekta, identifierbara och entydiga. Utskriften ska vara tydlig, läsbar, icke raderbar och beständig.
      11.   Nivellering
      I tillämpliga fall ska vågen vara försedd med en anordning och en indikator för nivellering med tillräcklig känslighet för att vågen ska kunna installeras korrekt.
      12.   Nollställning
      Vågen får vara utrustad med nollställningsanordning. En sådan anordning ska medge noggrann nollställning och får inte ge upphov till felaktiga vägningsresultat.
      13.   Anordningar för tarering och förinställd tarering
      Vågen får ha en eller flera tareringsanordningar och en anordning för förinställd tarering. Tareringsanordningarna ska medge korrekt nollställning och korrekt vägning av nettovikt. Anordningen för förinställd tarering ska säkerställa korrekt bestämning av beräknad nettovikt.
      14.   Vågar som används vid försäljning direkt till allmänheten, med en kapacitet på högst 100 kg: tillkommande krav
      En våg som används vid försäljning direkt till allmänheten ska visa all väsentlig information om vägningen. Om den visar priset ska den tydligt visa kunden hur priset har beräknats på den vara som ska säljas.
      Visat pris för betalning ska vara korrekt.
      En prisberäknande våg ska visa den väsentliga informationen länge nog för att kunden ska hinna läsa den ordentligt.
      En prisberäknande våg får utföra andra funktioner än vägning per post och prisberäkning. Förutsättningen är att all visning som avser någon transaktion skrivs ut tydligt, entydigt och lämpligt utformat på ett kvitto eller en etikett åt kunden.
      En våg får inte ha några egenskaper som direkt eller indirekt kan försvåra eller komplicera tolkningen av en visning.
      En våg ska vara försedd med skydd som förhindrar oriktiga affärstransaktioner som beror på att vågen inte fungerar korrekt.
      Hjälpanordningar för avläsning och anordningar för utökad visning är inte tillåtna.
      Tillsatsanordningar som kan användas i bedrägligt syfte är inte tillåtna.
      Vågar som liknar dem som normalt används vid försäljning direkt till allmänheten men som inte uppfyller de krav som anges i detta avsnitt måste nära visningsenheten vara beständigt märkta med texten ”Får ej säljas direkt till allmänheten”.
      15.   Prismärkande vågar
      En våg som skriver ut prisetiketter ska uppfylla kraven för vågar som visar priset vid försäljning direkt till allmänheten, i den mån dessa kan tillämpas för vågen i fråga. Vågen ska inte kunna skriva ut en etikett under minsta last.

         (1)  EGT L 39, 15.2.1980, s. 40.

         (2)  För i = r, gäller motsvarande kolumn i tabell 1, med e ersatt av er.

      BILAGA II

         PROCEDURER FÖR UTVÄRDERING AV ÖVERENSSTÄMMELSE

      1.   EG-typkontroll
      1.1   EG-typkontroll innebär att ett anmält organ kontrollerar och intygar att en våg, som är representativ för en förutsedd produktion, uppfyller kraven enligt detta direktiv.
      1.2   Tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen ska ansöka om EG-typkontroll hos endast ett anmält organ.
      Ansökan ska omfatta

                  —

                  tillverkarens namn och adress, och om ansökan inges av hans representant, också dennes namn och adress,

                  —

                  en skriftlig försäkran att ansökan inte ingivits till något annat anmält organ,

                  —

                  konstruktionshandlingar enligt bilaga III.

            Den sökande ska till det anmälda organets förfogande ställa en våg som är representativ för den förutsedda produktionen (nedan kallad typen).
      1.3   Det anmälda organet ska

                  1.3.1

                  granska konstruktionshandlingarna och undersöka om typen tillverkats i enlighet med dem,

                  1.3.2

                  komma överens med sökanden om var undersökningen och/eller provningen ska äga rum,

                  1.3.3

                  genomföra eller låta genomföra den erforderliga undersökningen och/eller prövningen för att kontrollera att de lösningar som tillverkaren valt uppfyller de väsentliga kraven, då harmoniserade standarder enligt artikel 6.1 inte har tillämpats till fullo,

                  1.3.4

                  genomföra eller låta genomföra den erforderliga undersökningen och/eller prövningen för att kontrollera om tillverkaren, då han valt att tillämpa de relevanta standarderna, tillämpat dem fullständigt, för att säkerställa att de väsentliga kraven uppfylls.

            1.4   Om typen uppfyller kraven enligt detta direktiv ska det anmälda organet utfärda ett intyg om EG-typgodkännande till sökanden. I intyget ska anges resultaten av kontrollen, eventuella villkor för att intyget ska gälla, nödvändiga uppgifter för att kunna identifiera den godkända vågen, och i tillämpliga fall en beskrivning av vågens arbetssätt. Allt relevant tekniskt underlag, t.ex. ritningar och scheman, ska biläggas intyget om EG-typgodkännande.
      Intygets giltighetstid ska vara tio år från dagen för utfärdandet, och det får därefter förlängas för tio år i taget.
      Om vågens grundläggande konstruktion ändrats, t.ex. genom att ny teknik tillämpas, kan intygets giltighetstid inskränkas till två år, varefter förlängning får erhållas för tre år.
      1.5   Varje anmält organ ska regelbundet förse alla medlemsstater med en lista som förtecknar följande:

                  —

                  Inkomna ansökningar om EG-typkontroll.

                  —

                  Utfärdade intyg om EG-typgodkännande.

                  —

                  Ej beviljade ansökningar om typgodkännande.

                  —

                  Tillägg och ändringar till handlingar som redan utfärdats.

            Varje anmält organ ska dessutom genast informera alla medlemsstater om återkallelse av intyg om EG-typgodkännande.
      Varje medlemsstat ska hålla denna information tillgänglig för de organ som anmälts av landet.
      1.6   Övriga anmälda organ ska kunna få ett exemplar av intygen med bilagor.
      1.7   Den sökande ska hålla det anmälda organ som utfärdat intyget om EG-typgodkännande informerat om alla ändringar av den godkända typen.
      Ändringar av en godkänd typ måste få tilläggsgodkännande av det anmälda organ som utfärdat intyget om EG-typgodkännande, om ändringarna påverkar vågens uppfyllande av de väsentliga kraven enligt detta direktiv eller de föreskrivna villkoren för att använda vågen. Detta tilläggsgodkännande ges i form av ett tillägg till det ursprungliga intyget om EG-typgodkännande.
      2.   EG-försäkran om typöverensstämmelse (kvalitetssäkring av produktion)
      2.1   EG-försäkran om typöverensstämmelse (kvalitetssäkring av produktion) innebär att en tillverkare som uppfyller kraven i punkt 2.2 försäkrar att de ifrågavarande vågarna i tillämpliga delar överensstämmer med typen enligt beskrivningen i EG-typgodkännandet och uppfyller kraven i detta direktiv.
      Tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen ska anbringa CE-märkningen om överensstämmelse på varje våg tillsammans med den inskrift som anges i bilaga IV samt utfärda en skriftlig försäkran om överensstämmelse.
      CE-märkningen om överensstämmelse ska åtföljas av identifikationsnumret för det anmälda organ som ansvarar för EG-övervakning enligt punkt 2.4.
      2.2   Tillverkaren ska ha infört ett godtagbart kvalitetssystem i enlighet med punkt 2.3, och ska underkastas EG-övervakning enligt punkt 2.4.
      2.3   Kvalitetssystem

                  2.3.1

                  Tillverkaren ska till ett anmält organ inge en ansökan om att få sitt kvalitetssystem godkänt.
                  Ansökan ska omfatta följande:

                              —

                              Ett åtagande att uppfylla de skyldigheter som är förenade med att vidmakthålla ett godkänt kvalitetssystem.

                              —

                              Ett åtagande att vidmakthålla det godkända kvalitetssystemet för att säkerställa dess fortsatta ändamålsenlighet och effektivitet.

                        Tillverkaren ska hålla all relevant information tillgänglig för det anmälda organet; särskilt dokumentationen av kvalitetssystemet och konstruktionshandlingarna för vågen.

                  2.3.2

                  Kvalitetssystemet ska säkerställa att vågarna överensstämmer med typen enligt beskrivningen i intyget om EG-typgodkännande och uppfyller kravet eller kraven i detta direktiv.
                  Alla element, krav och föreskrifter som tillverkaren antagit ska dokumenteras på ett systematiskt och ordnat sätt i form av skrivna regler, rutiner och anvisningar. Denna dokumentation av kvalitetssystemet ska säkerställa rätt förståelse av kvalitetssystemets program, planer, manualer och arkiv.
                  I dokumentationen ska bl.a. ingå en tydlig beskrivning av följande:

                              —

                              Uppsatta kvalitetsmål och den organisatoriska strukturen, ledningsansvaret och befogenheterna när det gäller produktkvalitet.

                              —

                              Tillverkningsprocessen, teknikerna för kvalitetsstyrning och kvalitetssäkring samt de systematiska åtgärder som kommer att vidtagas.

                              —

                              De undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och efter tillverkningen, och hur ofta de kommer att utföras.

                              —

                              Medlen för övervakning av att uppsatta kvalitetsmål uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

                  2.3.3

                  Det anmälda organet ska undersöka och bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om det uppfyller kraven enligt punkt 2.3.2. Överensstämmelse med kraven ska förutsättas gälla för sådana kvalitetssystem som tillämpar motsvarande harmoniserade standarder.
                  Organet ska meddela sitt beslut till tillverkaren och informera övriga utnämnda organ. Meddelandet till tillverkaren ska innehålla slutsatserna från undersökningen, och, om ansökan avslås, skälen för detta.

                  2.3.4

                  Tillverkaren eller hans bemyndigade ombud ska hålla det anmälda organ som godkänt kvalitetssystemet informerat om alla uppdateringar av detta i samband med ändringar som t.ex. orsakas av ny teknik eller nya kvalitetsbegrepp.

                  2.3.5

                  Varje anmält organ som återkallar godkännande av ett kvalitetssystem ska informera de övriga anmälda organen om detta.

            2.4   EG-övervakning

                  2.4.1

                  Syftet med EG-övervakning är att säkerställa att tillverkaren uppfyller de skyldigheter ett godkänt kvalitetssystem medför.

                  2.4.2

                  Tillverkaren ska för kontroll bereda det anmälda organet tillträde till lokaler för tillverkning, kontroll, provning och lagring, och ska tillhandahålla all behövlig information, särskilt följande:

                              —

                              Dokumentation av kvalitetssystemet.

                              —

                              Konstruktionshandlingar.

                              —

                              Arkiverad kvalitetsdokumentation, t.ex. kontrollrapporter samt provnings- och kalibreringsrapporter, redogörelser för berörd personals kvalifikationer, osv.

                        Det anmälda organet ska regelbundet genomföra revisioner för att säkerställa att tillverkaren vidmakthåller och tillämpar kvalitetssystemet. Tillverkaren ska erhålla en revisionsberättelse.
                  Dessutom kan det anmälda organet göra icke schemalagda besök hos tillverkaren. Vid sådana besök kan det anmälda organet genomföra fullständig eller partiell revision. Organet ska tillhandahålla tillverkaren en besöksrapport och i tillämpliga fall en revisionsberättelse.

                  2.4.3

                  Det anmälda organet ska se till att tillverkaren vidmakthåller och tillämpar det godkända kvalitetssystemet.

            3.   EG-verifikation
      3.1   EG-verifikation är det förfarande genom vilket tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen säkerställer och försäkrar att de vågar som kontrollerats i enlighet med punkt 3.3 där detta är tillämpligt överensstämmer med typen, enligt beskrivningen i EG-typintyget, och att de uppfyller tillämpliga krav i direktivet.
      3.2   Tillverkaren ska vidta alla de åtgärder som behövs för att det i tillverkningsprocessen ska säkerställas att vågarna överensstämmer, där detta är tillämpligt, med typen enligt beskrivningen i EG-typintyget, och med tillämpliga krav i direktivet. Tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen ska anbringa CE-märkningen om överensstämmelse på varje våg samt upprätta en skriftlig försäkran om överensstämmelse.
      3.3   Det anmälda organet ska utföra vederbörliga undersökningar och prov för att kontrollera att produkten överensstämmer med kraven i detta direktiv genom undersökning och provning av varje våg enligt punkt 3.5.
      3.4   För vågar som inte kräver ett EG-typgodkännande måste det anmälda organet på begäran få tillgång till konstruktionshandlingar enligt bilaga III.
      3.5   Verifikation genom undersökning och provning av varje enskild våg

                  3.5.1

                  Alla vågar ska undersökas var för sig och de provningar utföras som anges i tillämplig(a) harmoniserad(e) standard(er) enligt artikel 6.1, eller motsvarande provningar för att verifiera produktens överensstämmelse där detta är tillämpligt med typen enligt beskrivningen i EG-typintyget, och med tillämpliga krav i direktivet.

                  3.5.2

                  Det anmälda organet ska anbringa eller låta anbringa sitt identifikationsnummer på varje våg för vilken överensstämmelse med kraven har fastställts samt utfärda ett skriftligt intyg om överensstämmelse på grundval av utförda provningar.

                  3.5.3

                  Tillverkaren eller den som representerar honom ska på begäran kunna förete det anmälda organets intyg om överensstämmelse.

            4.   EG-verifikation av enstaka objekt
      4.1   EG-verifikation av enstaka objekt innebär att tillverkaren eller den som representerar honom inom gemenskapen säkerställer och försäkrar att en våg, som i allmänhet är konstruerad för ett visst ändamål och för vilken det intyg som avses i punkt 4.2 har utfärdats, uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv. Tillverkaren eller den som representerar honom ska anbringa CE-märkningen om överensstämmelse på vågen samt upprätta en skriftlig försäkran om överensstämmelse.
      4.2   Det anmälda organet ska undersöka vågen och utsätta den för tillämpliga prov angivna i gällande harmoniserad(e) standard(er) enligt artikel 6.1, eller därmed likvärdiga prov, för att säkerställa att den uppfyller de tillämpliga kraven i detta direktiv.
      Det anmälda organet ska anbringa eller låta anbringa sitt identifikationsnummer på varje våg för vilken överensstämmelse med kraven har fastställts samt utfärda ett skriftligt intyg om överensstämmelse på grundval av utförda provningar.
      4.3   Syftet med konstruktionshandlingarna enligt bilaga III är att göra det möjligt att bedöma om vågen uppfyller kraven i detta direktiv samt att klargöra vågens konstruktion, tillverkning och arbetssätt. Det anmälda organet ska ha tillgång till dessa handlingar.
      4.4   Tillverkaren eller den som representerar honom ska på begäran kunna förete det anmälda organets intyg om överensstämmelse.
      5.   Gemensamma bestämmelser
      5.1   EG-försäkran om typöverensstämmelse (kvalitetssäkring av produktion), EG-verifikation och EG-verifikation av enstaka objekt kan utföras hos tillverkaren och på annan plats under förutsättning att transporten till den plats där vågen ska användas inte kräver att vågen tas isär, att idrifttagande av vågen inte kräver ihopmontering eller annan teknisk installationsåtgärd som kan påverka vågens egenskaper och att tyngdkraftens storlek på den plats där vågen ska användas beaktas eller att vågens egenskaper inte påverkas av variationer i tyngdkraften. I alla andra fall ska kontrollförfarandet genomföras på den plats där vågen ska användas.
      5.2   Om vågen påverkas av variationer i tyngdkraften kan kontrollförfarandet enligt punkt 5.1 utföras i två steg, där det andra steget ska omfatta all undersökning och provning som påverkas av tyngdkraften, och det första steget omfattar all annan undersökning och provning. Det andra steget ska utföras på den plats där vågen ska användas. Om en medlemsstat har lagt fast gravitationszoner inom sitt territorium får uttrycket ”på den plats där vågen ska användas” tolkas som ”i den gravitationszon där vågen ska användas”.
      5.2.1   Om en tillverkare valt att få något av förfarandena enligt punkt 5.1 genomfört i två steg och dessa båda steg kommer att genomföras av två olika parter, ska en våg som genomgått det första steget i förfarandet märkas med identifikationsnumret för det anmälda organ som genomfört detta steg.
      5.2.2   Den part som genomfört det första steget i förfarandet ska för varje våg utfärda ett intyg som innehåller de uppgifter som krävs för att vågen ska kunna identifieras och särskild uppgift om vilka undersökningar och provningar som har utförts.
      Den part som utför det andra steget i förfarandet ska utföra de undersökningar och provningar som återstår.
      Tillverkaren eller den som representerar honom ska på begäran kunna förete det anmälda organets intyg om överensstämmelse.
      5.2.3   Den tillverkare som valt att i steg ett tillämpa förfarandet vid EG-försäkran om typöverensstämmelse (kvalitetssäkring av produktion) kan för steg två antingen välja samma förfarande eller välja att där fortsätta med förfarandet vid EG-verifikation.
      5.2.4   När steg två fullgjorts ska CE-märkningen om överensstämmelse anbringas på vågen tillsammans med identifikationsnumret för det anmälda organ som utfört steg två.

      BILAGA III

         KONSTRUKTIONSHANDLINGAR

      Den tekniska dokumentationen måste klargöra vågens konstruktion, tillverkning och arbetssätt och göra det möjligt att bedöma om den uppfyller kraven i direktivet.
      Dokumentationen ska omfatta följande, i den mån det krävs för bedömningen:

                  —

                  En allmän typbeskrivning.

                  —

                  Konstruktions- och tillverkningsritningar samt scheman över komponenter, delmontage och kretsar, osv.

                  —

                  Beskrivningar och förklaringar som krävs för att förstå ovanstående underlag, inklusive vägens arbetssätt.

                  —

                  En lista med de harmoniserade standarder enligt artikel 6.1 som tillämpats helt eller delvis, samt beskrivningar av de lösningar som valts för att uppfylla de väsentliga kraven då harmoniserade standarder enligt artikel 6.1 inte tillämpats.

                  —

                  Resultaten av konstruktionsberäkningar och undersökningar, osv.

                  —

                  Provningsrapporter.

                  —

                  Intyg om EG-typgodkännande och relevanta provningsresultat för vågar med komponenter som är identiska med sådana som ingår i den aktuella konstruktionen.

      BILAGA IV

         CE-MÄRKNING OM ÖVERENSSTÄMMELSE OCH PÅSKRIFTER

      1.   Vågar som underkastats kontroll av EG-överensstämmelse

                  1.1

                  Dessa vågar ska vara försedda med följande:

                              a)

                                          —

                                          CE-märkningen om överensstämmelse, bestående av CE-symbolen enligt bilaga VI.

                                          —

                                          Identifikationsnumret/-numren för det/de anmälda organ som utfört tillsynen eller EG-verifikationen.

                                    Ovannämnda märkning och påskrifter ska vara anbringade på vågen, tydligt placerade tillsammans.

                              b)

                              En grön etikett med minimimåtten 12,5 × 12,5 mm i fyrkant, med bokstaven ”M” tryckt i svart.

                              c)

                              Följande text:

                                          —

                                          I tillämpliga fall numret på intyget om EG-typgodkännande.

                                          —

                                          Tillverkarens märke eller namn.

                                          —

                                          Noggrannhetsklassen, omskrivet med en oval eller två vågräta linjer förbundna med två halvcirklar.

                                          —

                                          Största last uttryckt som ”Max …”.

                                          —

                                          Minsta last uttryckt som ”Min …”.

                                          —

                                          Kontrollskaldelen uttryckt som ”e = …”.

                                          —

                                          De två sista siffrorna i årtalet för året när CE-märkningen om överensstämmelse anbringades.

                                    Dessutom i tillämpliga fall följande:

                                          —

                                          Tillverkningsnumret.

                                          —

                                          För vågar som består av separata men samhörande delar, identifieringsmärken på varje del.

                                          —

                                          Skaldelen, om den skiljer sig från e, uttryckt som ”d = …”.

                                          —

                                          Maximal adderande tara, uttryckt som ”T = + …”.

                                          —

                                          Maximal subtraherande tara, uttryckt som ”T = – …”, om den skiljer sig från värdet på Max.

                                          —

                                          Tareringsintervall om det skiljer sig från d, uttryckt som ”dT = …”.

                                          —

                                          Största tillåtna last, om den skiljer sig från värdet på Max, uttryckt som ”Lim …”.

                                          —

                                          Det särskilda temperaturintervallet, uttryckt som ”°C/… °C”.

                                          —

                                          Förhållandet mellan lastbärare och last.

                  1.2

                  Vågarna ska ha tillräckliga möjligheter för anbringande av CE-märkning om överensstämmelse och/eller annan märkning. Det ska vara omöjligt att avlägsna märkningen utan att skada den. Märkningen ska vara synlig när vågen är placerad i sitt normala användningsläge.

                  1.3

                  Om en märkskylt används ska den kunna förseglas om den kan avlägsnas utan att förstöras. Om märkskylten kan förseglas ska den kunna förses med ett kontrollmärke.

                  1.4

                  Märkningen med Max, Min, e och d ska också finnas i närheten av visningsenheten, om den inte redan sitter där.

                  1.5

                  Varje lastbestämningsanordning som är förbunden med en eller flera lastbärare ska vara försedd med den tillämpliga märkning som hör till respektive lastbärare.

            2.   Andra vågar
      Andra vågar ska vara märkta med

                  —

                  tillverkarens märke eller namn,

                  —

                  vågens maximikapacitet, uttryckt som ”Max …”.

            Dessa vågar får inte vara försedda med etiketter enligt punkt 1.1 b.
      3.   Symbol för begränsat bruk enligt artikel 13
      Denna symbol ska utgöras av bokstaven ”M” tryckt med svart på en röd botten, minst 25 × 25 mm i fyrkant, med två diagonaler som bildar ett kryss.

      BILAGA V

         Minimikrav som medlemsstater ska tillämpa när de utser organ som ska genomföra de uppgifter som anges i artikel 9

                  1.

                  Organen ska förfoga över personal, resurser och utrustning i den utsträckning som krävs.

                  2.

                  Organens personal ska ha nödvändig teknisk kompetens och yrkesheder.

                  3.

                  Vid utförande av provning, utarbetande av rapporter, utfärdande av intyg och genomförande av övervakning enligt detta direktiv ska organen arbeta oberoende av alla kretsar, grupper eller individer som har direkta eller indirekta intressen i icke-automatiska vågar.

                  4.

                  Organens personal ska respektera kraven på sekretess i verksamheten.

                  5.

                  Organen ska ha tecknat en skadeståndsförsäkring om deras skadeståndsskyldighet inte täcks av staten enligt nationell lagstiftning.

            Medlemsländerna ska regelbundet kontrollera att villkoren 1 och 2 uppfylls.

      BILAGA VI

         CE-MÄRKNING OM ÖVERENSSTÄMMELSE

                  —

                  CE-märkningen om överensstämmelse ska bestå av bokstäverna ”CE” i följande utformning:

                  —

                  Om CE-märkningen om överensstämmelse förminskas eller förstoras ska de proportioner som anges i ovanstående modell bibehållas.

                  —

                  Vertikalt ska de olika komponenterna i CE-märkningen om överensstämmelse vara ungefär lika höga och inte lägre än 5 mm.

      BILAGA VII

         DEL A

         Upphävt direktiv och dess ändringsdirektiv

      (som det hänvisas till i artikel 17)

                  Rådets direktiv 90/384/EEG
                  (EGT L 189, 20.7.1990, s. 1)

                  Rådets direktiv 93/68/EEG
                  (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1)

                  endast hänvisningar till artikel 1.7 och artikel 8

         DEL B

         Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning

      (som det hänvisas till i artikel 17)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  Datum för tillämpning

                  90/384/EEG

                  30 juni 1992

                  1 januari 1993 (1)

                  93/68/EEG

                  30 juni 1994

                  1 januari 1995 (2)

         (1)  I överensstämmelse med artikel 15.3 i direktiv 90/384/EEG ska medlemsstaterna under tio år från den dag då de tillämpar de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som antagits av medlemsstaterna för införlivande av det direktivet i nationell lagstiftning medge att vågar som motsvarar de regler som gällde före den 1 januari 1993 släpps ut på marknaden och/eller tas i drift.

         (2)  I överensstämmelse med artikel 14.2 i direktiv 93/68/EEG ska medlemsstaterna fram till den 1 januari 1997 tillåta att produkter som överensstämmer med de märkningsbestämmelser som gällde före den 1 januari 1995 släpps ut på marknaden och tas i bruk.

      BILAGA VIII

         JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 90/384/EEG

                  Detta direktiv

                  Skäl 5 sista meningen

                  Artikel 2.3

                  Artikel 1.1 första stycket

                  Artikel 2.1

                  Artikel 1.1 andra stycket

                  Artikel 2.1

                  Artikel 1.1 tredje stycket

                  Artikel 1.1

                  Artikel 1.2 inledningen

                  Artikel 1.2 inledningen

                  Artikel 1.2 a 1

                  Artikel 1.2 a i

                  Artikel 1.2 a 2

                  Artikel 1.2 a ii

                  Artikel 1.2 a 3

                  Artikel 1.2 a iii

                  Artikel 1.2 a 4

                  Artikel 1.2 a iv

                  Artikel 1.2 a 5

                  Artikel 1.2 a v

                  Artikel 1.2 a 6

                  Artikel 1.2. vi

                  Artikel 1.2 b

                  Artikel 1.2.b

                  Artikel 2

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  Artikel 5

                  Artikel 5

                  Artikel 6

                  Artikel 6 första stycket inledningen

                  Artikel 7 första stycket

                  Artikel 6 första stycket andra meningen

                  Artikel 7 andra stycket

                  Artikel 6 andra stycket

                  Artikel 7 tredje stycket

                  Artikel 7

                  Artikel 8

                  Artikel 8.1 och 8.2

                  Artikel 9.1 och 9.2

                  Artikel 8.3 a

                  Artikel 9.3 första stycket

                  Artikel 8.3 b

                  Artikel 9.3 andra stycket

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 11

                  Artikel 11

                  Artikel 12

                  Artikel 12

                  Artikel 13

                  Artikel 13

                  Artikel 14

                  Artikel 14 första meningen

                  Artikel 15 första stycket

                  Artikel 14 andra meningen

                  Artikel 15, andra stycket

                  Artikel 15.1–15.3

                  —

                  Artikel 15.4

                  Artikel 16

                  Artikel 15.5

                  —

                  —

                  Artikel 17

                  —

                  Artikel 18

                  Artikel 16

                  Artikel 19

                  Bilaga I–VI

                  Bilaga I–VI

                  —

                  Bilaga VII

                  —

                  Bilaga VIII


Avis juridique important

|

31988L0610

Rådets direktiv 88/610/EEG av den 24 november 1988 om ändring av direktiv 82/501/EEG om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 336 , 07/12/1988 s. 0014 - 0018 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 9 s. 0039  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 9 s. 0039

RÅDETS DIREKTIV av den 24 november 1988 om ändring av direktiv 82/501/EEG om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter (88/610/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 130 S i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Till skydd för människor och miljö är det nödvändigt att skärpa bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG(4), i dess lydelse enligt direktiv 87/216/EEG(5), med avseende på förvaring av farliga ämnen eller produkter.Med denna ändring av direktiv 82/501/EEG utvidgas och skärps bestämmelserna i dess bilaga 2 vad avser förvaring av farliga ämnen eller produkter i förpackat eller oförpackat tillstånd.Förvaringen av farliga ämnen eller produkter kan medföra risk för storolycka vare sig förvaringen äger rum i samband med en industriell verksamhet eller separat eller i en anläggning utan att ingå i en industriell verksamhet.Kraven på förvaring av farliga ämnen eller produkter, för vilka direktiv 82/501/EEG skall äga tillämpning, kan identifieras genom en lista över kemiska ämnen eller en lista över riskkategorier enligt de klassificerings- och etiketteringskrav som fastställts i andra relevanta gemenskapsdirektiv, tillsammans med ämnenas respektive gränsvärden. Sådana ämnes- eller produktkategorier bör vara: 'mycket giftiga`, 'giftiga`, 'explosiva`, 'oxiderande`, 'ytterst brandfarliga` och 'mycket brandfarliga`.Bestämmelserna i artikel 8 i riktlinje 82/501/EEG beträffande information till allmänheten behöver skärpas och preciseras bättre för att säkerställa att alla de personer som skulle kunna drabbas, om en storolycka inträffar i en enligt artikel 5 i nämnda direktiv anmäld industriell verksamhet, på ett tillfredsställande och effektivt och för hela gemenskapen harmoniserat sätt hålls informerade i alla frågor rörande säkerheten. Det område och de personer som skulle kunna drabbas definieras med hänsyn till det slag, den omfattning och de förutsägbara följder en storolycka i samband med de industriella verksamheterna kan ha.Det är nödvändigt att innehållet i informationen enligt artikel 8 i direktiv 82/501/EEG klart specificeras. För att lindra följderna av en storolycka måste berörda personer vara informerade om de potentiella riskerna och de åtgärder som måste vidtas. En sådan information skall aktivt och utan anmaning förmedlas till berörda personer via allmänna informationsmedier som exempelvis broschyrer eller anslagstavlor.I sin resolution av den 24 november 1986 uppdrog rådet åt kommissionen att se över gemenskapens åtgärder för att hindra storolyckor och för att begränsa följderna av dem samt att vid behov lägga fram lämpliga förslag.Kommissionen skall lägga fram ett förslag till en fullständig och systematisk omarbetning av bilagorna till direktiv 82/501/EEG så snart ytterligare erfarenheter har samlats.Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor, som bildades enligt beslut 74/325/EEG(6), har konsulterats.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 82/501/EEG ändras härmed enligt följande:1. Artikel 8.1 skall ersättas med följande:"1. Medlemsstaterna skall se till att information om säkerhetsåtgärder och om rätta åtgärder i händelse av en storolycka på lämpligt sätt och utan anmaning meddelas de personer som skulle kunna drabbas, om en storolycka inträffar i en enligt artikel 5 anmäld industriell verksamhet. Denna information skall upprepas och uppdateras med lämpliga tidsintervall. Den skall också göras tillgänglig för allmänheten.Denna information skall innehålla de uppgifter som anges i bilaga 7."2. Bilaga 2 skall ersättas med bilaga A till detta direktiv.3. Bilaga 4 skall kompletteras enligt följande:"e) Oxiderande ämnen:Ämnen, som orsakar exoterma reaktioner med hög energi vid kontakt med andra ämnen, särskilt brandfarliga ämnen."4. Bilaga 7 som ingår i bilaga B i detta direktiv skall tillfogas.Artikel 2 1. För befintliga industriella verksamheter som, sedan detta direktiv antagits, för första gången omfattas av bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG skall detta direktiv gälla senast fr.o.m. den 1 juni 1991.2. I fall enligt punkt 1 skall deklaration enligt artikel 9.3 i direktiv 82/501/EEG insändas till behörig myndighet senast den 1 juni 1991 och tilläggsdeklaration enligt artikel 9.4 i direktiv 82/501/EEG insändas till behörig myndighet senast den 1 juni 1994.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juni 1990. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 24 november 1988.På rådets vägnarV. KEDIKOGLOUOrdförande(1) EGT nr C 119, 6.5.1988, s. 2.(2) EGT nr C 290, 14.11.1988.(3) EGT nr C 208, 8.8.1988, s. 5.(4) EGT nr L 230, 5.8.1982, s. 1.(5) EGT nr L 85, 28.3.1987, s. 36.(6) EEG nr L 185, 9.7.1974, s. 15.BILAGA A "BILAGA 2FÖRVARING AV ANDRA ÄMNEN ÄN DE SOM NÄMNS I BILAGA 3 I SAMBAND MED EN ANLÄGGNING ENLIGT BILAGA 1Denna bilaga avser förvaring, separat eller ingående i en verksamhet, av farliga ämnen och/eller produkter på en plats, i en anläggning, på en tomt, i en byggnad eller inom ett område, om denna plats tjänar som förvaringsplats, med undantag för de fall då förvaringen äger rum i samband med en anläggning som omfattas av bilaga 1 och ämnena i fråga finns upptagna i bilaga 3.De mängder som anges i delarna I och II nedan avser alla lager eller lagerkomplex som tillhör samma verksamhetsidkare, om avståndet mellan lagerplatserna inte är tillräckligt för att under förutsägbara omständigheter förhindra att riskerna för en storolycka ökar. Dessa mängder gäller alltid för varje grupp av förvaringsplatser som tillhör samma verksamhetsidkare, om avståndet mellan de enskilda förvaringsplatserna understiger 500 m.De mängder som skall gälla avser de maximala mängderna av ämnet som förvaras eller kan förvaras vid en viss tidpunkt.DEL ILista över ämnenOm ett ämne (eller en ämnesgrupp) enligt del I också faller inom en kategori i del II, skall mängdangivelserna i del I gälla.>Plats för tabell>DEL IIKategorier av ämnen och produkter som inte nämns i del IMängderna för de olika ämnena och produkterna(1) som tillhör samma kategori skall adderas. Om mer än en kategori anges i samma post, skall mängderna för samtliga ämnen och produkter i de angivna kategorierna i denna post adderas.>Plats för tabell>(1) Produkter är blandningar och lösningar som består av två eller flera ämnen (direktiv 79/831/EEG).BILAGA B "BILAGA 7INFORMATION SOM MED TILLÄMPNING AV ARTIKEL 8.1 SKALL MEDDELAS ALLMÄNHETENa) Företagets namn och adress.b) Namnet på den person som lämnar informationen samt dennes funktion.c) Intygande om att lagar och andra författningar för uppfyllande av direktivet gäller för den plats där verksamheten bedrivs och att anmälan enligt artikel 5 eller åtminstone deklaration enligt artikel 9.3 har inlämnats till behörig myndighet.d) En enkel beskrivning av den verksamhet som utförs på platsen.e) Gängse beteckning eller, vid lagring enligt del II bilaga 2, generisk beteckning eller allmän riskklassificering för de ämnen och produkter som finns på företagets område och som skulle kunna orsaka en storolycka samt uppgift om deras viktigaste farliga egenskaper.f) Allmän information om vilka risker för storolyckor som föreligger, inklusive potentiella följdverkningar av dem för människor och miljö.g) Tillräcklig information om hur allmänheten i omgivningen skall varnas och informeras i fall en olycka skulle inträffa.h) Tillräcklig information om hur allmänheten i omgivningen skall handla och uppträda i fall en olycka skulle inträffa.i) Intygande om att verksamhetsidkaren är skyldig att vidta lämpliga åtgärder inom företagsområdet, inklusive samverka med räddningstjänsten, för att kunna hantera olyckor och minimera följdverkningarna av dem.j) Redovisning av en åtgärdsplan för företagets omgivning som utarbetats för att hantera de följdverkningar en olycka kan ha i företagets omgivning. Denna bör innehålla en uppmaning att efterfölja anvisningar eller krav från räddningstjänstens sida i samband med en olycka.k) Detaljerade uppgifter om var ytterligare information kan inhämtas med hänsyn till respektive nationell lagstiftnings gällande sekretesskrav."


title: Kommissionens direktiv 2008/70/EG av den 11 juli 2008 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa tritosulfuron som verksamt ämne (Text av betydelse för EES)

text:
               12.7.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 185/40

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/70/EG
   av den 11 juli 2008
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa tritosulfuron som verksamt ämne
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG lämnade BASF AG den 8 juni 2001 in en ansökan till Tyskland om införande av det verksamma ämnet tritosulfuron i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Genom kommissionens beslut 2002/268/EG (2) bekräftades att dokumentationen var fullständig i den meningen att den i princip kunde anses uppfylla uppgiftskraven i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG.

               (2)

               Effekterna av detta verksamma ämne på människors hälsa och på miljön har bedömts i enlighet med artikel 6.2 och 6.4 i direktiv 91/414/EEG för de användningsområden som har föreslagits av sökanden. Den rapporterande medlemsstat som utsetts lade fram sitt utkast till utvärderingsrapport den 5 september 2002.

               (3)

               För tritosulfurons del har utkastet till utvärderingsrapport granskats av medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för arbetet i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. Resultatet av denna granskning presenterades den 20 maj 2008 i kommissionens granskningsrapport om tritosulfuron.

               (4)

               Handlingarna och uppgifterna om tritosulfuron överlämnades även till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) för separat behandling. Efsa ombads utarbeta ett vetenskapligt yttrande om den toxikologiska relevansen av metaboliten TBSA av tritosulfuron i mark och grundvatten vid bedömning av risker för människor. Efsa ombads utreda om metaboliten TBSA på grundval av tillgängliga data uppvisar genotoxisk potential eller kan orsaka nedsatt fertilitet och vilka konsekvenserna är för toxikologiska referensvärden för människor.

               (5)

               I sitt yttrande av den 11 december 2007 (3) kom Efsa fram till att TBSA inte uppvisar någon klastogen eller annan genotoxisk potential eller någon direkt effekt på fertilitet, och att det därför inte finns något behov av att justera den normala säkerhetsfaktorn för potentiell effekt på fertilitet. Hänsyn har tagits till detta yttrande.

               (6)

               Av de olika undersökningar som gjorts framgår att växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne i allmänhet kan antas uppfylla kraven i artikel 5.1 a och b samt artikel 5.3 i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som har undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Tritosulfuron bör därför införas i bilaga I till det direktivet så att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med bestämmelserna i det nämnda direktivet.

               (7)

               Utan att det påverkar de skyldigheter som enligt direktiv 91/414/EEG följer av införandet av ett verksamt ämne i bilaga I, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter införandet för att ompröva befintliga provisoriska godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller tritosulfuron, i syfte att se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt artikel 13, och de relevanta villkoren i bilaga I är uppfyllda. Medlemsstaterna bör omvandla befintliga provisoriska godkännanden till fullständiga godkännanden, ändra dem eller återkalla dem i enlighet med bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG. Genom avvikelse från ovanstående tidsfrist bör en längre period medges för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen enligt bilaga III för varje växtskyddsmedel och för varje avsett användningsområde i överensstämmelse med de enhetliga principer som anges i direktiv 91/414/EEG.

               (8)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (9)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 maj 2009 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juni 2009.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna ska, i enlighet med direktiv 91/414/EEG, om så krävs ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller tritosulfuron som verksamt ämne senast den 31 maj 2009. Senast detta datum ska medlemsstaterna särskilt kontrollera att villkoren som rör tritosulfuron i bilaga I till det direktivet har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B som rör detta verksamma ämne, samt att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13.2 i samma direktiv.
   2.   Med avvikelse från punkt 1 ska medlemsstaterna ta upp varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller tritosulfuron, antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen vilka senast den 30 november 2008 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, till ny prövning i enlighet med de enhetliga principer som anges i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med beaktande av del B i den post som gäller tritosulfuron i bilaga I till samma direktiv. På grundval av den utvärderingen ska medlemsstaterna fastställa om produkten uppfyller villkoren i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG.
   Därefter ska medlemsstaterna

               a)

               om en produkt innehåller tritosulfuron som enda verksamma ämne, om så krävs, senast den 31 maj 2010 ändra eller återkalla godkännandet, eller

               b)

               om en produkt innehåller tritosulfuron som ett av flera verksamma ämnen, om så krävs, ändra eller återkalla godkännandet senast den 31 maj 2010 eller vid ett datum som fastställs för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket/vilka ämnet eller ämnena i fråga infördes i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.

         Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den 1 december 2008.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 11 juli 2008.

            På kommissionens vägnar

         Androulla VASSILIOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2008/45/EG (EUT L 94, 5.4.2008, s. 21).

      (2)  EGT L 92, 9.4.2002, s. 34.

      (3)  Scientific Opinion of the Panel on Plant Protection Products and their Residues (PPR Panel) on a request from the European Commission on the toxicological relevance of the soil and ground water metabolite TBSA of tritosulfuron in the context of the human risk assessment. EFSA Journal (2007) 621, s. 1–33.

      BILAGA
      I bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska följande rader läggas till i slutet av tabellen:

                     Nr

                     Trivialnamn, identifikationsnummer

                     IUPAC-namn

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”192

                     Tritosulfuron
                     CAS-nr 142469-14-5
                     CIPAC-nr 735

                     1-(4-metoxi-6-triflourmetyl-1,3,5-triazin-2-yl)-3-(2-triflourmetyl-bensensulfonyl)urea

                     ≥ 960 g/kg
                     Följande föroreningar är av toxikologisk betydelse och får ej överstiga följande mängd i den tekniska varan:
                     2-amino-4-metoxi-6-(triflourmetyl)-1,3,5-triazin: < 0,2 g/kg

                     1 december 2008

                     30 november 2018

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som herbicid.
                     DEL B
                     Vid tillämpningen av de enhetliga principerna i bilaga VI ska hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om tritosulfuron, särskilt tilläggen I och II, i den form den slutgiltigt färdigställdes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 20 maj 2008.
                     Vid den samlade bedömningen ska medlemsstaterna ta särskild hänsyn till

                                 —

                                 risk för att grundvattnet kan förorenas när det verksamma ämnet används i områden med känsliga mark- eller klimatförhållanden,

                                 —

                                 skyddet av vattenlevande organismer,

                                 —

                                 skyddet för små däggdjur.

                           Villkoren för användning ska i relevanta fall omfatta riskreducerande åtgärder.”

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och egenskaper anges i granskningsrapporten.


Avis juridique important

|

31989L0424

Kommissionens direktiv 89/424/EEG av den 30 juni 1989 om ändring av direktiv 86/109/EEG om begränsning av saluföring av utsäde av vissa arter av foderväxter samt olje- och spånadsväxter till sådant utsäde som officiellt godkänts som "basutsäde" eller "certifikatutsäde"

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 196 , 12/07/1989 s. 0050 - 0051 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 29 s. 0208  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 29 s. 0208

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 30 juni 1989 om ändring av direktiv 86/109/EEG om begränsning av saluföring av utsäde av vissa arter av foderväxter samt olje- och spånadsväxter till sådant utsäde som officiellt godkänts som "basutsäde" eller "certifikatutsäde"(89/424/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter(1), senast ändrat genom direktiv 89/100/EEG(2), särskilt artikel 3.3 i detta,med beaktande av rådets direktiv 69/208/EEG av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter(3), senast ändrat genom direktiv 88/380/EEG(4), särskilt artikel 3.3 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt direktiv 66/401/EEG är det tillåtet att saluföra basutsäde, certifikatutsäde och handelsutsäde av vissa arter av foderväxter på marknaden.Enligt direktiv 69/208/EEG är det tillåtet att saluföra basutsäde, alla slag av certifikatutsäde och handelsutsäde av vissa arter av olje- och spånadsväxter.Artikel 3.3 i båda de nämnda direktiven ger kommissionen befogenhet att förbjuda saluföringen av utsäde som inte officiellt certifierats som "basutsäde" eller "certifikatutsäde".I enlighet med detta begränsades genom kommissionens direktiv 86/109/EEG(5) rätten att saluföra utsäde av vissa arter av foderväxter och olje- och spånadsväxter till sådant utsäde som officiellt certifierats som "basutsäde" eller "certifikatutsäde".För några av de arter som avses i direktiv 86/109/EEG gäller denna handelsbegränsning från och med den 1 juli 1989. Det har nu visat sig att i fråga om ett antal av dessa arter kommer medlemsstaterna inte att ha möjlighet att producera tillräckligt med basutsäde och certifikatutsäde vid denna tidpunkt för att täcka behovet av utsäde inom gemenskapen.Det är därför lämpligt att uppskjuta tillämpningen av denna handelsbegränsning till den 1 juli 1990 för rödven, käringgigel, humlelusern och alsikeklöver samt till den 1 juli 1991 för de övriga berörda arterna.Det har också fastställts, på grundval av nu tillgänglig information, att medlemsstaterna från och med den 1 juli 1991 kommer att ha möjlighet att producera tillräckligt med basutsäde och certifikatutsäde för att täcka behovet inom gemenskapen av utsäde av plattlosta, Alaskagräs, alexandrinerklöver och honungsört.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenligt med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 86/109/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 2Medlemsstaterna skall besluta om att, från och med den 1 juli 1989, utsäde av:>Plats för tabell>endast får saluföras om det officiellt certifierats som "basutsäde" eller "certifikatutsäde"."2. Följande artikel skall införas:"Artikel 2 aMedlemsstaterna skall besluta om att, från och med den 1 juli 1990, utsäde av:>Plats för tabell>endast får saluföras om det officiellt klassificerats som "basutsäde" eller "certifikatutsäde"."3. Artikel 3 skall ersättas med följande:"Artikel 3Medlemsstaterna skall besluta om att, från och med den 1 juli 1991, utsäde av:>Plats för tabell>endast får saluföras om det officiellt certifierats som "basutsäde" eller "certifikatutsäde"."4. I artikel 4 skall följande strecksats införas efter andra strecksatsen:"- senast den 1 juli 1990, de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 2 a, och"Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 juni 1989.På kommissionens vägnarRay MAC SHARRYLedamot av kommissionen(1) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2298/66.(2) EGT nr L 38, 10.2.1989, s. 36.(3) EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.(4) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 31.(5) EGT nr L 93, 8.4.1986, s. 21.


Avis juridique important

|

31976L0764

Rådets direktiv 76/764/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kliniska maximalvisande kvicksilvertermometrar av glas

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 262 , 27/09/1976 s. 0139 - 0142 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0168  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0112  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0168  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0178  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0178

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kliniska maximalvisande kvicksilvertermometrar av glas (76/764/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tvingande bestämmelser som reglerar tillverkning och metoder för kontroll av kliniska termometrar skiljer sig mellan medlemsstaterna och utgör därmed handelshinder för dessa termometrar. Dessa bestämmelser behöver alltså närmas till varandra.I rådets direktiv 71/316/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder(3) har förfarandena för EEG-typgodkännande och första EEG-verifikation fastställts. Enligt det direktivet bör tekniska krav fastställas för kliniska termometrars konstruktion och funktion.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv gäller kliniska maximalvisande kvicksilvertermometrar av glas, avsedda för att mäta kroppstemperaturen hos människor eller djur.Artikel 2De kliniska maximalvisande kvicksilvertermometrar av glas som får förses med EEG-märkning skall vara de som beskrivs i bilagorna. De skall inte underkastas EEG-typgodkännande; de skall underkastas första EEG-verifikation.Artikel 3Ingen medlemsstat får hindra, förbjuda eller begränsa att kliniska termometrar med märkning för första EEG-verifikation släpps ut på marknaden eller tas i bruk.Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv inom fyra år efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1976.På rådets vägnarM. van der STOELOrdförande(1) EGT nr 63, 3.4.1967, s. 982/67.(2) EGT nr 30, 22.2.1967, s. 480/67.(3) EGT nr L 202, 6.9.1971, s. 1.BILAGA 11. TEMPERATURENHET Temperaturenheten skall vara grad Celsius på den internationella skala som används vid mätning av temperatur.2. SKALOMRÅDE Skalområdet skall sträcka sig minst från 35,5 till 42 °C och skalan skall delas i tiondels grader Celsius.3. TYPER Termometrarna får vara av typen med massivt rör eller med innesluten skala.Termometrar med massivt rör skall ha ett prismatiskt rör på vilket skalan är utsatt.Termometrar med innesluten skala skall ha skalan utsatt på en liten, separat skiva, där både röret och skivan är inneslutna i ett vattentätt hölje.Termometrarna skall vara försedda med en anordning för maximiavläsning, som förhindrar att kvicksilverpelaren automatiskt drar sig tillbaka när kvicksilvret i kulan återgår till den omgivande temperaturen.4. MATERIAL Termometerkulan skall vara tillverkad av en glaskvalitet som uppfyller villkoren i bilaga II. Glaset skall vara tydligt och varaktigt identifierat antingen av- ett märke som anförts på kulan av glastillverkaren, eller- ett märke som anförts på vilken del som helst av termometern av dess tillverkare, tillsammans med ett intyg som utfärdats av glastillverkaren som bekräftar att det uppfyller kraven.Det glas som används till anordningen för maximiavläsning och kapillärröret skall ha en tillräcklig hydrolysstyrka(1).Skalskivorna i termometrar med innesluten skala skall bestå av kiseldioxid, metall eller ett material med motsvarande måttstabilitet.Termometrarnas rör skall vara av kapillärglas som ger en förstorad bild av kvicksilverpelaren. Denna skall vara lättydbar längs hela sin längd.5. UTFÖRANDE Termometern får inte ha något fel som kan förhindra att den fungerar normalt eller som kan missleda användaren.Termometerns ändar skall vara formade så att olycksrisker vid användning förhindras.Kvicksilvret skall vara tillräckligt rent och torrt. För att säkerställa korrekt funktion skall kulan, kapillärröret och kvicksilvret vara fria från gas.Kvicksilverpelaren skall sjunka under det lägsta skalstrecket när kvicksilvret i botten på kulan utsätts för en acceleration på 600 m/s², efter det att termometern varit värmd till en temperatur på minst 37 °C och sedan återgått till den omgivande temperaturen.I termometrar med innesluten skala skall skalan stå i direkt kontakt med kapillärröret och vara tillräckligt väl fästad i höljet för att inte lossna från kapilläröret.Skalans position skall anges av ett beständigt märke på höljet i nivå med ett besiffrat skalstreck.Höljets insida skall vara fritt från främmande kroppar och fukt.När temperaturen i kulan stiger skall kvicksilverpelaren stiga så jämnt som möjligt och inte ryckvis. Kvicksilverpelaren skall vara lätt att tyda vinkelrätt från skalan och längs hela sin längd.6. GRADERING OCH BESIFFRING Skaldelarna skall vara tydligt och enhetligt märkta.Längden som representerar en grad Celsius på skalan skall inte vara mindre än 6 mm för termometrar med innesluten skala och inte mindre än 5 mm för termometrar med massivt rör.I termometrar med massivt rör skall skalstrecken och siffrorna placeras så att de kan avläsas samtidigt som den förstorade bilden av kvicksilverpelaren.Skalstrecken skall vara vinkelräta mot termometerns längdaxel och deras tjocklek får inte överstiga en femtedel av en skaldel för en termometer med innesluten skala och en fjärdedel av en skaldel för en termometer med massivt rör.Skalstreck som visar hela och halva grader skall vara längre än andra skalstreck.De tillhörande siffrorna skall visas mitt emot skalstrecken som visar grader. Både skalstreck och siffror skall vara beständiga.7. MÄRKNING Röret för termometrar med massivt rör och skalan i termometrar med innesluten skala skall ha följande beständiga inskrifter:a) "Indikationen °C".b) Tillverkarens varumärke om detta är registrerat hos de berörda myndigheterna i en av medlemsstaterna, eller företagets namn.c) T.ex. när det gäller veterinärmedicinska termometrar, orden "veterinärmedicinsk termometer".Andra inskrifter får läggas till, förutsatt att de inte kan förväntas vilseleda användaren.Ingen märkning om den immersionstid som krävs för att visa användarens temperatur får anges på termometern.8. STÖRSTA TILLÅTNA FEL Efter att ha återgått till den omgivande temperaturen på 20 ± 3 °C skall den temperatur som visas vara vattenbadets inom + 0,10 och - 0,15 °C.9. IMMERSIONSTIDENS BETYDELSE Immersionstidens konstant k för kliniska termometrar som nedsänks i ett omrört vattenbad skall vara mindre än eller i inget fall överskrida 2,6 sekunder(2).10. PLACERING AV MÄRKNING FÖR FÖRSTA EEG-VERIFIKATION Ett utrymme skall reserveras för märkning för första EEG-verifikation på baksidan av termometern.Verifikationsmärkningen skall, i enlighet med punkt 3.1.1 i bilaga II till direktiv 71/316/EEG och utan hinder av den allmänna regeln i avsnitt 3 i den bilagan, och med hänsyn till de särskilda kraven i fråga om märkning av glasinstrument, bestå av en serie märken som anger följande:- Bokstaven lilla "e".- Året för verifikationen.- Den eller de bokstäver som betecknar den medlemsstat som genomfört första verifikation.- Vid behov, kontrollorganets identifieringsnummer.Om märkningen anbringas genom sandblästring skall avbrotten i bokstäverna och siffrorna placeras så att avläsningen inte försvåras.(1) Glas kan anses ha en tillräcklig hydrolysstyrka om kvantiteten alkali som erhålls i en lösning från 1 g glas inte överskrider 263,5 ìg Na2O, vid analys enligt föreskrifterna i ISO rekommendationerna 719-1968 (beräkning av hydrolysstyrkan hos krossat glas vid 98 °C).(2) Konstanten k ges av formeln:è2 - termometeravläsning = (è2 - è1)e - tk.Denna formel gör det möjligt att approximera det belopp med vilket avläsningen av en termometer (som förutsätts vara riktig) med en initialtemperatur på è2 som sedan sänkts ned under tiden t i ett vattenbad med konstant temperatur på è1 kommer att avvika från è2.Tiden t som det tar för en klinisk termometer som, vid temperaturen 20 °C nedsänks i ett vattenbad med en temperatur på 40 °C att uppnå sitt slutliga värde (40 °C om den är exakt), med en tillåten tolerans på 0,01 °C, får inte överskrida 20 sekunder enligt formeln:40 - 39,99 = 0,01 = (40 - 20) e - t2,6 s.BILAGA IIVillkor som skall uppfyllas av glas som används till framställning av termometerkulorEn testtermometer utan anordning för maximiavläsning skall, när den upphettas på lämpligt sätt, uppfylla följande villkor:efter att den har varit upphettad till upp till 100 °C under en halvtimme, skall sänkningen av nollpunkten inte överstiga 0,05 °C.