Avis juridique important

|

31982L0319

Kommissionens direktiv 82/319/EEG av den 2 april 1982 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/541/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 139 , 19/05/1982 s. 0017 - 0031 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0025  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0170  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0025  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0170

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 2 april 1982 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/541/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon (82/319/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom direktiv 80/1267/EEG(2), och särskilt artikel 11 i detta,med beaktande av rådets direktiv 77/541/EEG av den 28 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon(3), i dess senaste lydelse enligt direktiv 81/576/EEG(4), och särskilt artikel 10 i detta, ochmed beaktande av följande:Av trafiksäkerhetsskäl utvidgade rådet med direktiv 81/576/EEG räckvidden för direktiv 77/541/EEG, som tills dess hade begränsats till fordon i kategori M1 enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG, till att omfatta alla klasser av motorfordon. Denna utvidgning av räckvidden hade möjliggjorts av den tekniska utveckling som uppnåtts under mellantiden. Införandet av denna åtgärd gör det dock nödvändigt att anpassa kraven och provningarna som anges i direktivet till den utvidgade räckvidden. De erfarenheter som erhållits vid tillämpningen av direktivet har visat att vissa bestämmelser måste anpassas bättre till faktiska provningsförhållanden.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna 1, 3, 6, 7, 8, 9, 10 och 14 till direktiv 77/541/EEG ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från den 1 oktober 1982 får ingen medlemsstat,a) av skäl som hänför sig till bilbälten och fasthållningsanordningar,- vägra att bevilja EEG-typgodkännande, vägra att utfärda det intyg som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG eller vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av motorfordon i kategori M1, eller- förbjuda att fordon i kategori M1 tas i bruk,om bilbältena och fasthållningsanordningarna i denna fordonstyp eller dessa fordon uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv,b) - vägra att bevilja EEG-typgodkännande med avseende på en typ av bilbälte eller fasthållningsanordning som är avsedd att monteras i ett fordon i kategori M1 och som uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv, eller- förbjuda att bilbälten och fasthållningsanordningar som är försedda med EEG-typgodkännandemärkningarna som föreskrivs i detta direktiv släpps ut marknaden.2. Från den 1 oktober 1983 får medlemsstaternaa) - inte längre utfärda det intyg som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG med avseende på en typ av motorfordon i kategori M1, eller- vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av motorfordon i kategori M1,i vilket bilbältena och fasthållningsanordningarna inte uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv,b) vägra att bevilja EEG-typgodkännande med avseende på en typ av bilbälte eller fasthållningsanordning som är avsedd att monteras i ett fordon i kategori M1 och som inte uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv.3. Från den 1 oktober 1990 får medlemsstaterna- förbjuda att motorfordon i kategori M1 i vilka bilbältena och fasthållningsanordningarna inte uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv, tas i bruk första gången,- förbjuda att bilbälten och fasthållningsanordningar som är avsedda att monteras i ett fordon i kategori M1 och som inte är försedda med EEG-typgodkännandemärkningarna som föreskrivs i detta direktiv släpps ut på marknaden.Artikel 3Från den 1 oktober 1982 får ingen medlemsstata) av skäl som hänför sig till bilbälten och fasthållningsanordningar- vägra att bevilja EEG-typgodkännande, vägra att utfärda det intyg som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG eller vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av motorfordon i en annan kategori än M1, eller- förbjuda att fordon i dessa kategorier tas i bruk,om bilbältena och fasthållningsanordningarna i denna fordonstyp eller dessa fordon uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv,b) - vägra att bevilja EEG-typgodkännande med avseende på en typ av bilbälte eller fasthållningsanordning som är avsedd att monteras i fordon i andra kategorier än M1 och som uppfyller kraven i direktiv 77/541/EEG, ändrat genom detta direktiv,- förbjuda att bilbälten och fasthållningsanordningar som är avsedda att monteras i fordon i dessa kategorier och som är försedda med EEG-typgodkännandemärkningarna som föreskrivs i detta direktiv släpps ut marknaden.Artikel 4Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 september 1982. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 2 april 1982.På kommissionens vägnarKarl-Heinz NARJESLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 34.(3) EGT nr L 220, 29.8.1977, s. 95.(4) EGT nr L 209, 29.7.1981, s. 32.BILAGAÄndringar i bilagorna till direktiv 77/541/EEG BILAGA 1 - RÄCKVIDD, DEFINITIONER, EEG-TYPGODKÄNNANDE, MONTERINGSKRAV Punkt 0 skall lyda på följande sätt:"0 RÄCKVIDDDetta direktiv gäller bilbälten och fasthållningsanordningar som konstruerats för montering i fordon i överensstämmelse med definitionen i artikel 9 och är avsedda för separat användning, dvs. som enskilda anordningar, av vuxna personer som sitter i framåtriktade säten."Punkt 1.1.3 skall lyda på följande sätt:"1.1.3 Trepunktsbälte: ett bälte som i huvudsak är en kombination av ett höftband och ett diagonalband."Punkterna 1.1.4, 1.2.3, 1.6 och 1.7. I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 1.5: Sista meningen skall lyda på följande sätt:"Justeringsanordningen kan vara en del av låsbeslaget, upprullningsdonet eller någon annan del av bilbältet."Efter punkt 1.8.4.2 skall följande nya punkt 1.8.5 läggas till:"1.8.5 Nödlåsande upprullningsdon med högre reaktionströskel (typ 4 N): ett upprullningsdon av den typ som definieras i punkt 1.8.4, men som har särskilda egenskaper med avseende på användning i fordon i kategorierna M2, M3, N1, N2 och N3(1).""(1) Fordonskategorier som definieras i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG (EGT Nr L 42, 23.2.1970)."Efter punkt 1.19 skall följande nya punkter 1.20 och 1.21 införas:"1.20 Infälld öppningsknapp för låsbeslag: Det får inte vara möjligt att öppna låsbeslaget med hjälp av ett klot med en diameter på 40 mm.1.21 Icke infälld öppningsknapp för låsbeslag: Det skall vara möjligt att öppna beslaget med hjälp av ett klot med en diameter på 40 mm."Punkt 2.1.2.1: Första meningen skall lyda på följande sätt:"En teknisk beskrivning av bältestypen i tre exemplar, med uppgifter om de band och styva delar som används, tillsammans med lämpliga ritningar och, i fråga om upprullningsdon, anvisningar för montering av dessa och installation av givarna."Punkterna 2.1.2.2, 2.1.2.3 och 2.1.2.4 skall lyda på följande sätt:"2.1.2.2 Fem provexemplar av en bältestyp.2.1.2.3 En 10-meterslängd av varje bandtyp som används för bältestypen.2.1.2.4 Den tekniska tjänsten som utför typgodkännandeprovningarna skall ha rätt att begära ytterligare provexemplar."Punkt 2.4.1.2: I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".2.4.1.4 I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura". I den engelska versionen skall orden "plastic parts" ersättas med orden "parts made of plastics".Punkt 2.4.2.2: Den andra meningen i tredje stycket skall lyda på följande sätt:"Den yta som detta tryck skall anbringas på skall ha följande mått med knappen i lossningsläget och projicerad på ett plan vinkelrätt mot knappens första rörelseriktning:"Punkt 2.4.2.3 skall lyda på följande sätt:"2.4.2.3 Låsbeslaget skall kunna motstå upprepad manövrering och genomgå 5 000 öppnings- och stängningscykler under normala användningsförhållanden före den dynamiska provning som nämns i punkt 2.7.8."Punkt 2.4.5.2.1.1 skall lyda på följande sätt:"2.4.5.2.1.1 Den skall ha låst när fordonets retardation når ett värde på 0,45 g i fråga om upprullningsdon av typ 4 eller 0,85 g i fråga om upprullningsdon av typ 4N."Punkt 2.4.5.2.1.2 skall lyda på följande sätt:"2.4.5.2.1.2 Det skall inte låsa för bandaccelerationer, mätt i utdragningsriktningen, på mindre än 0,8 g i fråga om upprullningsdon av typ 4 eller mindre än 1,0 g i fråga om upprullningsdon av typ 4N."Punkt 2.4.5.2.1.3 skall lyda på följande sätt:"2.4.5.2.1.3 Dessutom skall det inte låsa då givaren lutas i en vinkel som inte i någon riktning överstiger 12° från det monteringsläge som anges av tillverkaren."Punkt 2.4.5.2.1.4 skall lyda på följande sätt:"2.4.5.2.1.4 Det skall låsa då givaren lutas i en vinkel på minst 27° i fråga om upprullningsdon av typ 4 eller minst 40° i fråga om upprullningsdon av typ 4N i någon riktning från det monteringsläge som anges av tillverkaren."Efter punkt 2.4.5.2.1.4 skall följande nya punkt 2.4.5.2.1.5 läggas till:"2.4.5.2.1.5 Om upprullningsdonets funktion är beroende av en yttre signal eller energikälla skall anordningen säkerställa automatisk låsning av upprullningsdonet i händelse av fel eller avbrott i signalen eller energikällan."Punkt 2.4.5.2.2 skall lyda på följande sätt:"2.4.5.2.2 Vid provning enligt punkt 2.7.7.2 skall ett nödlåsande upprullningsdon med flerfunktion, inklusive bandkänslighet, uppfylla de angivna kraven och även låsa då bandaccelerationen mätt i utdragningsriktningen är minst 1,5 g i fråga om upprullningsdon av typ 4 eller minst 2,0 g i fråga om upprullningsdon av typ 4N."Punkt 2.6: I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 2.6.1.2 skall lyda på följande sätt:"2.6.1.2 Den dynamiska provningen skall utföras på två bältesanordningar som inte belastats tidigare, utom i fråga om bältesanordningar som utgör en del av en fasthållningsanordning, varvid den dynamiska provningen skall utföras på fasthållningsanordningen som är avsedd för en sätesgrupp och inte har belastats tidigare. Låsbeslagen på de bälten som skall provas skall uppfylla kraven som anges i punkt 2.4.2.3."Punkt 2.6.1.2.1 skall lyda på följande sätt:"2.6.1.2.1 Bältena skall ha genomgått den korrosionsprovning som definieras i punkt 2.7.2 varefter låsbeslagen skall utsättas för ytterligare 500 öppnings- och stängningscykler under normala användningsförhållanden."Punkt 2.6.1.2.2 skall lyda på följande sätt:"2.6.1.2.2 I fråga om bilbälten med upprullningsdon skall de senare ha genomgått provningarna som beskrivs i punkterna 2.4.5.1 eller 2.4.5.2. Om upprullningsdonet redan har genomgått korrosionsprovningen enligt bestämmelserna i punkt 2.6.1.2.1 behöver dock inte denna provning upprepas."Punkt 2.6.1.3: Följande nya punkt skall läggas till efter punkt 2.6.1.2:"2.6.1.3 Under provningen skall följande krav uppfyllas:2.6.1.3.1 Ingen del av bältesanordningen eller en fasthållningsanordning som håller fast den åkande får gå sönder och inget beslag eller spärr eller förskjutningsanordning får öppnas.2.6.1.3.2 Dockans förskjutning framåt skall vara mellan 80 och 200 mm i höftnivå i fråga om höftbälten. För andra bältestyper skall förskjutningen framåt vara mellan 80 och 200 mm i höftnivå och mellan 100 och 300 mm i torsonivå. Dessa förskjutningar är förskjutningarna i förhållande till de mätpunkter som visas i bilaga 8, figur 6."Punkt 2.6.1.3 skall betecknas punkt 2.6.1.4.Punkt 2.6.1.3.1 skall betecknas punkt 2.6.1.4.1.Punkt 2.6.1.3.2 skall betecknas punkt 2.6.1.4.2 och skall lyda på följande sätt:"2.6.1.4.2 I fordon där sådana anordningar används skall de förskjutnings- och spärranordningar som tillåter de åkande i alla säten att lämna fordonet fortfarande kunna manövreras för hand efter den dynamiska provningen."Punkt 2.6.2.1: Följande skall läggas till:"Vid förfarandena typ 1 och typ 2 skall provningen av draghållfastheten endast utföras på bandexemplaren (punkt 2.7.5). Vid förfarandena typ 3 skall provningen av draghållfastheten utföras på bandet och berörda styva delar (2.7.6)."Punkt 2.6.2.2: I tabellen skall förfarandet typ 2 inte tillämpas för justeringsanordningar.Punkt 2.7.1.1 skall lyda på följande sätt:"2.7.1.1 Två bälten eller fasthållningsanordningar behövs för kontrollen av låsbeslaget, köldprovningen av låsbeslaget, köldprovningen enligt punkt 2.7.6.4 där denna är nödvändig, provningen av låsbeslagets uthållighet, korrosionsprovningen för bältet, funktionsprovningarna för upprullningsdonet och provningen av låsbeslagets öppning efter den dynamiska provningen. Ett av dessa två provexemplar skall användas för kontroll av bältet eller fasthållningsanordningen."Punkt 2.7.1.2 skall lyda på följande sätt:"2.7.1.2 Ett bälte eller en fasthållningsanordning behövs för kontrollen av låsbeslaget och hållfasthetsprovning av låsbeslaget, fästpunkternas montering, bältets justeringsanordningar och vid behov upprullningsdonen."Punkt 2.7.1.3 skall lyda på följande sätt:"2.7.1.3 Två bälten eller fasthållningsanordningar behövs för kontroll av låsbeslaget, provningen av mikroglidningen och nötningsprovningen. Funktionsprovningen för bältets justeringsanordningar skall utföras på ett av de två provexemplaren."Punkt 2.7.1.4 skall lyda som den nuvarande punkten 2.7.1.5.Punkterna 2.7.1.5 och 2.7.1.6 skall utgå.Punkt 2.7.2: I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 2.7.3.2.1: Första meningen skall lyda på följande sätt:"Bestämmelserna i rekommendation ISO/R 105-B 02-1978 skall gälla."Punkt 2.7.3.2.2 skall lyda på följande sätt:"2.7.3.2.2 Bandet skall sedan förvaras under minst 24 timmar i en lufttemperatur på 20 ± 5 °C och en relativ luftfuktighet på 65 ± 5 %. Om provningen inte kan utföras omedelbart efter konditioneringen skall provexemplaret förvaras i en hermetiskt tillsluten behållare tills provningen börjar. Bandets draghållfasthet skall bestämmas inom fem minuter efter det att bandet tagits ut ur konditioneringsatmosfären eller behållaren."Punkt 2.7.3.6.4.2 skall lyda på följande sätt:"2.7.3.6.4.2 Förfarande typ 2: I de fall där bandet ändrar riktning en gång då det löper genom en styv del.Vinklarna som båda bandändarna bildar med varandra skall vara de som visas i bilaga 12, figur 2.En stadigvarande belastning på 0,5 daN skall anbringas. Om bandet ändrar riktning mer än en gång då det löper genom en styv del får belastningen på 0,5 daN ökas så att den föreskrivna bandrörelsen på 300 mm genom den styva delen åstadkoms."Punkt 2.7.6: I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 2.7.6.1 skall lyda på följande sätt:"2.7.6.1 Låsbeslaget och bandets justeringsanordning skall anslutas till dragprovningsmaskinen genom de normala fästena och en belastning på 980 daN skall anbringas. Om låsbeslaget eller justeringsanordningen är en del av fästet eller av den gemensamma delen av ett trepunktsband skall låsbeslaget eller justeringsanordningen provas tillsammans med fästet enligt punkt 2.7.6.2, utom när det gäller upprullningsdon med en returtrissa vid övre bandfästpunkten. I detta fall skall provningsbelastningen vara 980 daN och längden på det band som finns upprullat på rullen i låsningsögonblicket skall vara så nära 450 mm som möjligt."Punkt 2.7.6.3 skall lyda på följande sätt:"2.7.6.3 Två provexemplar av en bältesanordning skall placeras i en köldkammare med en temperatur på -10 ± 1°C under två timmar. Omedelbart efter det att de tagits ut ur köldkammaren skall låsbeslagets kopplingsdelar låsas ihop manuellt."2.7.6.4: I den engelska versionen skall orden "plastic parts" ersättas med orden "parts made of plastics".Punkt 2.7.7.2.2: I andra meningen skall värdet "10 g" ersättas med "25 g".Punkt 2.7.7.4 skall lyda på följande sätt:"2.7.7.4 Upprullningskraft."Punkt 2.7.7.4.1: Första meningen skall inledas på följande sätt:"Upprullningskraften skall ...".Andra meningen skall avslutas på följande sätt:"... medan bandet rullas upp med en ungefärlig hastighet på 0,6 m per minut."I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 2.7.8: I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 2.7.8.1.1 skall lyda på följande sätt:"2.7.8.1.1 Om ett bilbälte utgör en del av en enhet som är föremål för ansökan om typgodkännande som en fasthållningsanordning skall detta bilbälte vara monterat på den del av fordonsstommen som det normalt är monterat på och denna del skall vara fastsatt på provvagnen på följande sätt:"Punkt 2.7.8.1.4: Sista meningen skall lyda på följande sätt:"Om sätets ryggstöd är inställbart skall det spärras enligt tillverkarens anvisningar eller, om sådana anvisningar saknas, spärras på ett sådant sätt att det bildar en vinkel som är så nära 25° som möjligt i fråga om fordon i kategorierna M1 och N1 och så nära 15° som möjligt i fråga om fordon i alla andra kategorier."Punkt 2.7.8.1.5: "2.6.1.3.1" skall ersättas med "2.6.1.4.1".Punkt 2.7.8.2 skall lyda på följande sätt:"2.7.8.2 Bältesanordningen skall vara fastsatt på dockan som beskrivs i bilaga 8. En 25 mm tjock skiva skall placeras mellan dockans rygg och sätets ryggstöd. Bältet skall vara fast åtdraget runt dockan. Skivan skall sedan tas bort och dockan placeras så att hela dess rygg är i beröring med sätets ryggstöd."Punkt 2.7.8.6: "2.6.1.3.1" skall ersättas med "2.6.1.4.1".Punkt 2.7.9: I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkt 2.7.9.2 skall lyda på följande sätt:"2.7.9.2 Bältesanordningen skall tas loss från provvagnen utan att låsbeslaget öppnas. En direkt dragkraft på 30 daN skall sedan anbringas på låsbeslaget. Om låsbeslaget är anslutet till en styv del skall kraften anbringas med hänsyn till den vinkel som bildas av låsbeslaget och den styva delen under den dynamiska provningen. Med en hastighet av 400 ± 20 mm/min skall en belastning anbringas på den geometriska mittpunkten på låsbeslagets öppningsknapp längs en fast axel som löper parallellt med knappens första rörelseriktning. Låsbeslaget skall hållas på plats av ett styvt stöd när den kraft som krävs för att öppna låsbeslaget anbringas. Den ovannämnda kraften får inte överstiga det gränsvärde som anges i 2.4.2.5. Provutrustningens kontaktpunkt skall vara sfärisk med en radie på 2,5 ± 0,1 mm. Den skall ha en slät metallyta."Punkt 2.7.9.3 skall utgå.Punkt 2.7.9.4 skall betecknas punkt 2.7.9.3.Punkt 2.7.9.5 skall betecknas punkt 2.7.9.4.Punkt 2.7.10: "2.6.1.3.1" skall ersättas med "2.6.1.4.1". I de franska och italienska versionerna skall orden "ensemble" och "complesso" ersättas med orden "ceinture" respektive "cintura".Punkterna 2.8.1.1 och 2.8.1.2 d: Uttrycken "bältesanordningar" skall ersättas med "bälten och fasthållningsanordningar".Punkt 2.8.1.4.1 skall lyda på följande sätt:"2.8.1.4.1 Alla bälten och fasthållningsanordningar som innehåller nödlåsande upprullningsdon skall kontrolleras med avseende på överensstämmelse med- bestämmelserna i punkt 2.4.5.2.1.1 enligt de provningsvillkor som definieras i punkt 2.4.5.2.3, eller- bestämmelsen i punkt 2.4.5.2.1.4.Om den senare bestämmelsen uppfylls skall minst 10 % av den serietillverkade satsen även provas enligt bestämmelserna i punkt 2.4.5.2.1.1."Punkt 2.8.2.1: I den tyska versionen skall orden "eine Anordnung" ersättas med "ein Exemplar". I den franska versionen skall ordet "ensemble" ersättas med "exemplaire".Punkt 3 skall lyda på följande sätt:"3. KRAV ANGÅENDE MONTERING PÅ FORDONET"Punkt 3.2.2.2 skall lyda på följande sätt:"3.2.2.2 Risken för att ett riktigt placerat bälte skall glida av axeln på bäraren då han/hon rör sig framåt minskas till ett minimum."BILAGA 3 - EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNINGAR Punkt 1.1.1: Lägg till GR för Grekland.Följande nya punkt 1.1.4 skall läggas till:"1.1.4 Bälten försedda med ett upprullningsdon av typ 4N skall även ha en symbol som består av en rektangel med ett fordon i kategori M1 överkorsat som tecken på att användningen av denna typ av upprullningsdon är förbjuden i fordon i denna kategori."Punkterna 2.1, 2.2 och 2.3. "a = 8 mm" skall ersättas med "a ≥ 8 mm". I den nederländska versionen av punkt 2.3 skall ordet "harnastype" ersättas med orden "speciaal type".Efter punkt 2.3 skall följande nya punkt 2.4 läggas till:"2.4.Bältet med denna typgodkännandemärkning är ett trepunktsbälte ("A") med upprullningsdon av typ 4N ("r4N") med flerfunktion ("m") för vilket EEG-typgodkännande beviljats i Nederländerna ("e4") under nummer 2439. Detta bälte får inte monteras i fordon i kategori M1."BILAGA 6 - EXEMPEL PÅ EN UTRUSTNING FÖR PROVNING AV DAMMTÅLIGHETEN HOS UPPRULLNINGSDON Den befintliga figuren skall ersättas med den som visas nedan:BILAGA 7 - BESKRIVNING AV VAGN, SÄTE, FÄSTPUNKTER OCH STOPPANORDNING Punkt 2: Första meningen skall lyda på följande sätt:"Sätet skall ha en styv konstruktion och en slät yta, dock inte vid provning av fasthållningsanordningar."Punkt 3 skall lyda på följande sätt:"3. FÄSTPUNKTERFästpunkterna skall vara placerade enligt figur 1. De runda markeringar som motsvarar fästpunkternas placeringar visar var bältets ändar skall anslutas till vagnen eller i förekommande fall till belastningsgivaren. Fästpunkterna för normal användning utgörs av punkterna A, B och K om bandlängden mellan låsbeslagets övre kant och hålet för förankring av fästet inte är större än 250 mm. Annars skall punkterna A1 och B1 användas. Uppbyggnaden som bär upp fästpunkterna skall vara styv. Den övre fästpunkten får inte förskjutas mer än 0,2 mm i längdled när en belastning på 98 daN anbringas på den i denna riktning. Vagnen skall vara konstruerad så att ingen bestående deformation uppträder på de delar som bär upp fästpunkterna under provningen.Om en fjärde fästpunkt behövs för att fästa upprullningsdonet skall denna fästpunkt- vara placerad på det vertikala längsplan som går genom K,- tillåta att upprullningsdonet lutas i den vinkel som föreskrivs av tillverkaren,- vara placerad på en cirkelbåge med centrum i K och radien KB1 = 790 mm om avståndet mellan den övre bandstyrningen och bandutloppet från upprullningsdonet inte är mindre än 540 mm eller, i alla andra fall på en cirkelbåge med centrum i K och radien 350 mm."Punkt 4: Det tredje stycket skall lyda på följande sätt:"Måtten för energiupptagarens olika delar visas i figurerna 2, 3 och 4. Egenskaperna hos det energiupptagande materialet anges nedan. Omedelbart före varje provning skall rören under minst 12 timmar förvaras i en temperatur på 15°C-25°C utan att användas. Temperaturen hos stoppanordningen under den dynamiska provningen av bilbälten och fasthållningsanordningar skall vara densamma som under kalibreringsprovningen upp till ± 2°C.Kraven angående stoppanordningen anges i bilaga 9. Varje annan anordning som ger likvärdiga resultat kan godtas."TABELL - EGENSKAPER HOS DET ENERGIUPPTAGANDE MATERIALET Första raden skall lyda på följande sätt:"- Hårdhet Shore A: 95 ± 2 vid 20 ± 5 °C"Figur 1 skall ersättas med följande:BILAGA 8 - BESKRIVNING AV DOCKA Figur 6 skall ersättas med följande:BILAGA 9 - BESKRIVNING AV KURVAN FÖR VAGNENS RETARDATION SOM FUNKTION AV TIDEN Sista meningen i första stycket skall lyda på följande sätt:"Stoppsträckan skall under kalibreringen av stoppanordningen vara 400 ± 20 mm och vagnens hastighet skall vara 50 ± 1 km/tim."Fotnot (1) skall lyda på följande sätt:"(1) Dessa krav är i överensstämmelse med ISO-rekommendation R 6478/1980."BILAGA 10 - ANVISNINGAR FÖR ANVÄNDNING Efter punkt 2 skall följande nya punkt 3 införas:"3. I fråga om bilbälten försedda med upprullningsdon av typ 4N skall det anges i monteringsanvisningarna och på varje förpackning att detta bälte inte är lämpligt för montering i personbilar med högst nio säten inklusive förarsätet."BILAGA 14 - KRONOLOGISK PROVNINGSORDNING Den befintliga tabellen skall ersättas med följande:>Plats för tabell>


title: Kommissionens direktiv 2009/145/EG av den 26 november 2009 om vissa undantag för godkännande av lantsorter och andra sorter av köksväxter som traditionellt har odlats på vissa platser och i vissa regioner och som hotas av genetisk utarmning och av köksväxtsorter som saknar reellt värde för kommersiell odling men som har utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter och om saluföring av utsäde av dessa lantsorter och andra sorter (Text av betydelse för EES)

text:
               27.11.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 312/44

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/145/EG
   av den 26 november 2009
   om vissa undantag för godkännande av lantsorter och andra sorter av köksväxter som traditionellt har odlats på vissa platser och i vissa regioner och som hotas av genetisk utarmning och av köksväxtsorter som saknar reellt värde för kommersiell odling men som har utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter och om saluföring av utsäde av dessa lantsorter och andra sorter
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 2002/55/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av köksväxter (1), särskilt artiklarna 4.4, 44.2 och 48.1 b, och
   av följande skäl:

               (1)

               Biologisk mångfald och bevarande av växtgenetiska resurser är frågor som under de senaste åren börjat tillmätas allt större betydelse, vilket utvecklingen internationellt och på gemenskapsnivå visar. Exempel på detta är rådets beslut 93/626/EEG av den 25 oktober 1993 om ingående av konventionen om biologisk mångfald (2), rådets beslut 2004/869/EG av den 24 februari 2004 om ingående på Europeiska gemenskapens vägnar av det internationella fördraget om växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk (3), rådets förordning (EG) nr 870/2004 av den 24 april 2004 om inrättande av ett gemenskapsprogram för bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket och om upphävande av förordning (EG) nr 1467/94 (4) samt rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (5). Det bör fastställas särskilda villkor i enlighet med direktiv 2002/55/EG för att ta hänsyn till detta vid saluföringen av utsäde av köksväxter.

               (2)

               För att in situ-bevarande och hållbart utnyttjande av de växtgenetiska resurserna ska kunna säkerställas, bör lantsorter och andra sorter som traditionellt har odlats på vissa platser och i vissa regioner och som hotas av genetisk utarmning (nedan kallade bevarandesorter) odlas och saluföras även om de inte uppfyller de allmänna kraven för godkännande av sorter och saluföring av utsäde. Utöver det allmänna målet att skydda de växtgenetiska resurserna är det av särskilt intresse att bevara dessa sorter eftersom de är särskilt väl anpassade till särskilda lokala förhållanden.

               (3)

               För att hållbart utnyttjande av de växtgenetiska resurserna ska kunna säkerställas bör sorter som saknar reellt värde för kommersiell odling men som har utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter (nedan kallade sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter) odlas och saluföras även om de inte uppfyller de allmänna kraven för godkännande av sorter och saluföring av utsäde. Utöver det allmänna målet att skydda de växtgenetiska resurserna är det av särskilt intresse att bevara dessa sorter eftersom de är lämpliga att odlas under särskilda klimat-, mark- och jordbrukstekniska förhållanden (t.ex. manuell hantering, upprepad skörd).

               (4)

               För att kunna bevara bevarandesorter och sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter är det nödvändigt att fastställa undantag för både godkännandet av dessa sorter och för produktionen och saluföringen av utsäde av dessa sorter.

               (5)

               Dessa undantag bör avse de innehållsliga kraven för godkännande av en sort och förfarandekraven i kommissionens direktiv 2003/91/EG av den 6 oktober 2003 om tillämpningsföreskrifter för artikel 7 i rådets direktiv 2002/55/EG vad gäller vilka egenskaper som minst skall ingå i undersökningar samt minimikraven för utförandet av undersökningar av vissa sorter av arter av köksväxter (6).

               (6)

               Medlemsstaterna bör framför allt få rätt att anta egna bestämmelser om särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet. När det gäller särskiljbarhet och stabilitet bör dessa bestämmelser grunda sig på minst de egenskaper som förtecknas i det tekniska frågeformulär som den sökande ska fylla i i samband med ansökan om godkännande av sorten, enligt bilagorna I och II till direktiv 2003/91/EG. Om enhetligheten ska fastställas på grundval av avvikande typer, bör bestämmelserna grunda sig på fastställda standarder.

               (7)

               Det bör införas förfarandekrav enligt vilka en bevarandesort eller en sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter kan godkännas utan officiell undersökning. När det gäller benämningen av dessa sorter behövs dessutom vissa undantag från kraven i direktiv 2002/55/EG och kommissionens förordning (EG) nr 637/2009 av den 22 juli 2009 om tillämpningsföreskrifter beträffande lämpligheten hos sortbenämningar för arter av lantbruks- och köksväxter (7).

               (8)

               För att säkerställa att saluföringen av utsäde sker i enlighet med in situ-bevarande och hållbart utnyttjande av växtgenetiska resurser, bör det för bevarandesorter införas begränsningar för produktion och saluföring av utsäde, särskilt i fråga om ursprungsregionen. I detta sammanhang bör medlemsstaterna ha möjlighet att godkänna ytterligare regioner där mer utsäde än vad som behövs för att säkerställa bevarandet av den berörda sorten i dess ursprungsregion får saluföras, förutsatt att dessa ytterligare regioner är jämförbara med avseende på naturliga och delvis naturliga livsmiljöer. För att sambandet med ursprungsregionen säkert ska bevaras bör detta inte gälla om en medlemsstat har godkänt ytterligare regioner för produktion.

               (9)

               Det bör införas kvantitativa begränsningar för saluföring av samtliga bevarandesorter och samtliga sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter.

               (10)

               När det gäller bevarandesorter bör mängden utsäde för varje sort som släpps ut på marknaden inte överstiga den mängd som behövs för att producera köksväxter av den berörda sorten på en begränsad yta som fastställs utifrån i vilken omfattning den berörda sorten odlas. För att försäkra sig om att dessa kvantitetsgränser iakttas bör medlemsstaterna ålägga producenterna att anmäla de kvantiteter av utsäde av bevarandesorter som de har för avsikt att producera samt i tillämpliga fall fördela kvantiteter på producenter.

               (11)

               När det gäller sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter bör kvantitativa begränsningar utformas som krav på att utsäde saluförs i små förpackningar, varvid den relativt höga kostnaden för utsäde som säljs i små förpackningar fungerar som kvantitativ begränsning.

               (12)

               När det gäller bevarandesorter och sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter bör utsädets spårbarhet säkerställas genom lämpliga krav på plombering och märkning.

               (13)

               För att säkerställa att detta direktiv tillämpas korrekt bör utsädesgrödor av bevarandesorter och av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter uppfylla de särskilda villkoren för certifiering och kontroll av utsäde. Utsädet bör genomgå officiell efterkontroll. Alla led av produktionen och saluföringen bör övervakas officiellt. Leverantörerna bör rapportera de mängder utsäde av bevarandesorter som släpps ut på marknaden till medlemsstaterna som i sin tur rapporterar dessa till kommissionen.

               (14)

               Efter tre år bör kommissionen bedöma om åtgärderna i detta direktiv, särskilt bestämmelserna om kvantitativa begränsningar för saluföring av utsäde av bevarandesorter och sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter, är effektiva.

               (15)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

      KAPITEL I

         Syfte och definitioner

   Artikel 1
   Syfte
   1.   För de köksväxtarter som omfattas av direktiv 2002/55/EG fastställs i det här direktivet vissa undantag som gäller in situ-bevarande och hållbart utnyttjande av växtgenetiska resurser genom odling och saluföring

               a)

               för godkännande för införande i de nationella sortlistorna över köksväxtarter i enlighet med direktiv 2002/55/EG av lantsorter och andra sorter som traditionellt har odlats på vissa platser och i vissa regioner och som hotas av genetisk utarmning, nedan kallade bevarandesorter, och

               b)

               för godkännande för införande i de sortlistor som avses i a av sorter som saknar reellt värde för kommersiell odling men som har utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter, nedan kallade sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter, och

               c)

               för saluföring av utsäde av sådana bevarandesorter och sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter.

         2.   Om inte annat föreskrivs i det här direktivet ska direktiv 2002/55/EG tillämpas.
   Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv avses med
   a)   in situ-bevarande: bevarande av genetiskt material i dess naturliga miljö och, i fråga om odlade växtarter, i den jordbruksmiljö där de har utvecklat sina särskiljande egenskaper,
   b)   genetisk utarmning: gradvis förlust av genetisk mångfald mellan och inom populationer eller sorter av samma art, eller reducering av den genetiska basen för en art till följd av mänskligt agerande eller miljöförändringar,
   c)   lantsort: en uppsättning populationer eller kloner av en växtart som är naturligt anpassade till betingelserna i sin region.

      KAPITEL II

         Bevarandesorter

      Avsnitt I

         Godkännande av bevarandesorter

   Artikel 3
   Bevarandesorter
   1.   Medlemsstaterna får godkänna bevarandesorter om de uppfyller kraven i artiklarna 4 och 5.
   2.   Bevarandesorter ska godkännas enligt följande:

               a)

               Medlemsstaterna får godkänna en sort som en sort vars utsäde antingen har certifierats som ”certifikatutsäde av en bevarandesort” eller kontrollerats som ”standardutsäde av en bevarandesort”. En sådan sort ska införas i den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter som en ”bevarandesort vars utsäde ska certifieras i enlighet med artikel 10 i kommissionens direktiv 2009/145/EG eller kontrolleras i enlighet med artikel 11 i det direktivet”.

               b)

               Medlemsstaterna får godkänna en sort som en sort vars utsäde endast har kontrollerats som ”standardutsäde av en bevarandesort”. En sådan sort ska införas i den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter som en ”bevarandesort vars utsäde ska kontrolleras i enlighet med artikel 11 i kommissionens direktiv 2009/145/EG”.

         Artikel 4
   Innehållsliga krav
   1.   För att en lantsort eller sort som avses i artikel 1.1 a ska få godkännas som bevarandesort ska den vara av intresse för bevarandet av de växtgenetiska resurserna.
   2.   Genom undantag från artikel 1.2 i direktiv 2003/91/EG får medlemsstaterna anta egna bestämmelser om bevarandesorters särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet.
   Medlemsstaterna ska i sådana fall i fråga om särskiljbarhet och stabilitet se till att åtminstone de egenskaper tas med som anges i

               a)

               de tekniska frågeformulär som är knutna till Gemenskapens växtsortsmyndighets (CPVO) testprotokoll för de arter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/91/EG och som gäller dessa arter, eller

               b)

               de tekniska frågeformulär som är knutna till de riktlinjer som tagits fram av den internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) för de arter som förtecknas i bilaga II till direktiv 2003/91/EG och som gäller dessa arter.

         För bedömning av enhetligheten ska direktiv 2003/91/EG tillämpas.
   Om enhetligheten fastställs på grundval av avvikande typer ska dock en populationsstandard på 10 % och en acceptanssannolikhet på minst 90 % tillämpas.
   Artikel 5
   Förfarandekrav
   Genom undantag från artikel 7.1 första meningen i direktiv 2002/55/EG ska det inte krävas någon officiell undersökning om följande uppgifter utgör tillräckligt underlag för beslutet om godkännande av bevarandesorterna:

               a)

               Beskrivningen av bevarandesorten och dess benämning.

               b)

               Resultat från icke-officiella försök.

               c)

               Kunskap som erhållits genom praktisk erfarenhet av odling, förökning och användning som den sökande anmält till den berörda medlemsstaten.

               d)

               Annan information, särskilt från de myndigheter som ansvarar för växtgenetiska resurser eller från organisationer som anförtrotts denna uppgift av medlemsstaterna.

         Artikel 6
   Avslag av godkännande
   En bevarandesort får inte godkännas för införande i de nationella sortlistorna om

               a)

               den redan finns upptagen i den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter som en annan sort än en bevarandesort eller om den strukits från denna gemensamma sortlista under de två senaste åren, eller om den period som medgivits enligt artikel 15.2 i direktiv 2002/55/EG löpte ut för mindre än två år sedan, eller

               b)

               den skyddas av gemenskapens växtförädlarrätt i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2100/94 (8) eller av en nationell växtförädlarrätt, eller om en ansökan om en sådan rätt har lämnats in.

         Artikel 7
   Benämning
   1.   När det gäller benämningar på bevarandesorter som var kända före den 25 maj 2000 får medlemsstaterna medge undantag från förordning (EG) nr 637/2009, utom då sådana undantag skulle kränka tredje parts äldre rätt som är skyddad enligt artikel 2 i den förordningen.
   2.   Trots vad som sägs i artikel 9.2 i direktiv 2002/55/EG får medlemsstaterna godkänna mer än ett namn på en sort om ifrågavarande namn är historiskt belagda.
   Artikel 8
   Ursprungsregion
   1.   När en medlemsstat godkänner en bevarandesort ska den fastställa vilken ort eller vilka orter, vilken region eller vilka regioner, som sorten historiskt sett har odlats i och som den är naturligt anpassad till, nedan kallad ursprungsregion. Den ska ta hänsyn till uppgifter från de myndigheter som ansvarar för de växtgenetiska resurserna eller från organisationer som anförtrotts denna uppgift av medlemsstaterna.
   Om ursprungsregionen är belägen i mer än en medlemsstat ska den fastställas efter överenskommelse med alla berörda medlemsstater.
   2.   Den medlemsstat eller de medlemsstater som fastställer ursprungsregionen ska anmäla den fastställda regionen till kommissionen.
   Artikel 9
   Upprätthållande
   Medlemsstaterna ska se till att en bevarandesort upprätthålls i sin ursprungsregion.

      Avsnitt II

         Produktion och saluföring av utsäde av bevarandesorter

   Artikel 10
   Certifiering
   Genom undantag från artikel 20 i direktiv 2002/55/EG får medlemsstaterna föreskriva att utsäde av bevarandesorter får certifieras som certifikatutsäde av en bevarandesort om det uppfyller följande krav:

               a)

               Utsädet härstammar från utsäde som har producerats enligt vedertagen praxis för upprätthållande av sorten.

               b)

               Utsädet uppfyller certifieringskraven för ”certifikatutsäde” i artikel 2.1 d i direktiv 2002/55/EG med undantag av kraven på minsta sortrenhet och kraven på officiell undersökning eller undersökning under officiell övervakning.

               c)

               Utsädet uppvisar tillräcklig sortrenhet.

         Artikel 11
   Kontroll
   Genom undantag från artikel 20 i direktiv 2002/55/EG får medlemsstaterna föreskriva att utsäde av bevarandesorter får kontrolleras som standardutsäde av en bevarandesort om det uppfyller följande krav:

               a)

               Utsädet uppfyller kraven för saluföring av ”standardutsäde” i direktiv 2002/55/EG med undantag av kraven på minsta sortrenhet.

               b)

               Utsädet uppvisar tillräcklig sortrenhet.

         Artikel 12
   Utsädeskontroll
   1.   Medlemsstaterna ska se till att det genomförs kontroller av att utsäde av bevarandesorter uppfyller kraven i artiklarna 10 och 11.
   2.   Kontrollerna i punkt 1 ska genomföras i enlighet med internationellt vedertagna metoder eller, om sådana metoder inte finns, i enlighet med andra lämpliga metoder.
   3.   Medlemsstaterna ska se till att proven för kontrollerna i punkt 1 tas från homogena partier. De ska se till att reglerna för parti- och provvikt i artikel 25.2 i direktiv 2002/55/EG tillämpas.
   Artikel 13
   Region där utsädet produceras
   1.   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av en bevarandesort endast får produceras i ursprungsregionen.
   Om utsädet på grund av ett specifikt miljöförhållande inte kan produceras i den regionen, får medlemsstaterna godkänna ytterligare regioner där utsädet får produceras, sedan de beaktat information från de myndigheter som ansvarar för de växtgenetiska resurserna eller från organisationer som av medlemsstaterna har anförtrotts denna uppgift. Utsäde som producerats i dessa ytterligare regioner får dock uteslutande användas i ursprungsregionen.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen och övriga medlemsstater anmäla de ytterligare regioner som de har för avsikt att godkänna för produktion av utsäde i enlighet med punkt 1.
   Kommissionen och övriga medlemsstater får inom 20 arbetsdagar efter mottagandet av dessa anmälningar begära att ärendet hänskjuts till ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk. Det ska fattas ett beslut i enlighet med artikel 48.1 b i direktiv 2002/55/EG om att vid behov fastställa begränsningar eller villkor för att utse sådana regioner.
   Om varken kommissionen eller en annan medlemsstat framställer en begäran enligt andra stycket får den berörda medlemsstaten godkänna de ytterligare regionerna för produktion av utsäde i enlighet med sin anmälan.
   Artikel 14
   Villkor för saluföring
   1.   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av en bevarandesort endast får saluföras på följande villkor:

               a)

               Det har producerats i sin ursprungsregion eller i en sådan region som avses i artikel 13.

               b)

               Saluföringen äger rum i utsädets ursprungsregion.

         2.   Genom undantag från punkt 1 b får en medlemsstat godkänna ytterligare regioner inom sitt eget territorium för saluföring av utsäde av en bevarandesort, om dessa regioner är jämförbara med ursprungsregionen med hänsyn till sortens naturliga eller delvis naturliga livsmiljöer.
   Om en medlemsstat godkänner sådana ytterligare regioner ska den se till att den mängd utsäde som behövs för produktion av minst den kvantitet av utsäde som anges i artikel 15 avsätts för bevarande av sorten i dess ursprungsregion.
   Medlemsstaterna ska informera kommissionen och övriga medlemsstater om att sådana ytterligare regioner har godkänts.
   3.   Om en medlemsstat godkänner ytterligare regioner för produktion av utsäde enligt artikel 13, får den inte tillämpa undantaget i punkt 2.
   Artikel 15
   Kvantitativa begränsningar
   Varje medlemsstat ska för varje bevarandesort se till att den mängd utsäde som årligen släpps ut på marknaden inte överstiger den mängd som behövs för att producera köksväxter av den berörda sorten på det antal hektar som anges i bilaga I.
   Artikel 16
   Tillämpning av kvantitativa begränsningar
   1.   Medlemsstaterna ska se till att producenterna före början av varje produktionssäsong anmäler storleken på området för utsädesproduktion till dem och var detta område är beläget.
   2.   Om det på grundval av anmälningarna enligt punkt 1 är sannolikt att de kvantiteter som medlemsstaterna fastställt enligt artikel 15 kommer att överskridas, ska medlemsstaterna tilldela varje berörd producent den kvantitet som denne får saluföra under respektive produktionssäsong.
   Artikel 17
   Plombering av förpackningar
   1.   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av bevarandesorter endast får saluföras i förslutna förpackningar som är försedda med en plomberingsanordning.
   2.   Förpackningar med utsäde ska förseglas av leverantören på ett sådant sätt att de inte kan öppnas utan att plomberingen skadas eller utan synlig åverkan på leverantörens etikett eller på förpackningen.
   3.   För att säkerställa att plomberingen utförs i enlighet med punkt 2 ska systemet för plombering omfatta åtminstone etiketten eller anbringande av en plomb.
   Artikel 18
   Märkning
   Medlemsstaterna ska se till att förpackningar och behållare med utsäde av bevarandesorter är försedda med leverantörens etikett eller med en påtryckt eller påstämplad text med följande uppgifter:

               a)

               Texten ”EG:s regler och standarder”.

               b)

               Namn och adress för den person som ansvarar för anbringande av etikett eller personens identifieringsnummer.

               c)

               Plomberingsåret uttryckt på följande sätt: ”plomberad …” (år), eller året för den sista provtagningen för den senaste grobarhetsanalysen, uttryckt på följande sätt: ”provtaget …” (år).

               d)

               Art.

               e)

               Bevarandesortens benämning.

               f)

               Texten ”certifikatutsäde av en bevarandesort” eller ”standardutsäde av en bevarandesort”.

               g)

               Ursprungsregion.

               h)

               Om regionen för utsädesproduktion skiljer sig från ursprungsregionen anges regionen för utsädesproduktion.

               i)

               Partiets referensnummer som tilldelats av den person som ansvarar för anbringandet av etiketterna.

               j)

               Deklarerad netto- eller bruttovikt eller deklarerat antal frön.

               k)

               Om vikten anges och pesticider i pulverform, pelleteringsmedel eller andra fasta tillsatser används, anges typ av kemisk behandling eller tillsats samt det ungefärliga förhållandet mellan frögyttringarnas eller frönas vikt och totalvikten.

         Artikel 19
   Officiell efterkontroll
   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av en bevarandesort som saluförs i enlighet med detta direktiv genomgår officiell efterkontroll genom stickprovskontroller av sortäkthet och sortrenhet.
   Efterkontrollen i punkt 1 ska genomföras i enlighet med internationellt vedertagna metoder eller, om sådana metoder inte finns, i enlighet med andra lämpliga metoder.
   Artikel 20
   Övervakning
   Medlemsstaterna ska genom officiell övervakning vid produktion och saluföring säkerställa att utsädet uppfyller kraven i detta kapitel, och ska därvid särskilt uppmärksamma sorten, platsen för utsädesproduktionen och kvantiteterna.

      KAPITEL III

         Sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter

      Avsnitt I

         Godkännande av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter

   Artikel 21
   Sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter
   1.   Medlemsstaterna får godkänna sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter om de uppfyller kraven i artiklarna 22 och 23.
   2.   Medlemsstaterna får godkänna en sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter som en sort vars utsäde endast har kontrollerats som ”standardutsäde av en sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter”. En sådan sort ska införas i den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter som en ”sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter och vars utsäde ska kontrolleras i enlighet med artikel 26 i kommissionens direktiv 2009/145/EG”.
   Artikel 22
   Innehållsliga krav
   1.   För att en sort ska godkännas som en sådan sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter som avses i artikel 1.1 b, ska den sakna reellt värde för kommersiell odling men ha utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter.
   En sort ska anses vara utvecklad för att odlas under särskilda omständigheter om den har utvecklats för att odlas under särskilda jordbrukstekniska eller klimatiska förhållanden eller särskilda markförhållanden.
   2.   Genom undantag från artikel 1.2 i direktiv 2003/91/EG får medlemsstaterna anta egna bestämmelser om särskiljbarhet, stabilitet och enhetlighet för sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter.
   Medlemsstaterna ska i sådana fall i fråga om särskiljbarhet och stabilitet se till att åtminstone de egenskaper tas med som anges i

               a)

               de tekniska frågeformulär som är knutna till Gemenskapens växtsortsmyndighets (CPVO) testprotokoll för de arter som förtecknas i bilaga I till direktiv 2003/91/EG och som gäller dessa arter, eller

               b)

               de tekniska frågeformulär som är knutna till de riktlinjer som tagits fram av den internationella unionen för skydd av växtförädlingsprodukter (UPOV) för de arter som förtecknas i bilaga II till direktiv 2003/91/EG och som gäller dessa arter.

         För bedömning av enhetligheten ska direktiv 2003/91/EG tillämpas.
   Om enhetligheten fastställs på grundval av avvikande typer ska dock en populationsstandard på 10 % och en acceptanssannolikhet på minst 90 % tillämpas.
   Artikel 23
   Förfarandekrav
   Genom undantag från artikel 7.1 första meningen i direktiv 2002/55/EG ska det inte krävas någon officiell undersökning om följande uppgifter utgör tillräckligt underlag för beslutet om godkännande av de sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter:

               a)

               Beskrivningen av den sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter och dess benämning.

               b)

               Resultat från icke-officiella försök.

               c)

               Kunskap som erhållits genom praktisk erfarenhet av odling, förökning och användning som den sökande anmält till den berörda medlemsstaten.

               d)

               Annan information, särskilt från de myndigheter som ansvarar för växtgenetiska resurser eller från organisationer som anförtrotts denna uppgift av medlemsstaterna.

         Artikel 24
   Avslag av godkännande
   En sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter får inte godkännas för införande i de nationella sortlistorna om

               a)

               den redan finns upptagen i den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter som en annan sort än en sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter eller om den strukits från den gemensamma sortlistan över arter av köksväxter under de två senaste åren, eller om den period som medgivits enligt artikel 15.2 i direktiv 2002/55/EG löpte ut för mindre än två år sedan, eller

               b)

               den skyddas av gemenskapens växtförädlarrätt i enlighet med förordning (EG) nr 2100/94 eller av en nationell växtförädlarrätt, eller om en ansökan om sådan rätt har lämnats in.

         Artikel 25
   Benämning
   1.   När det gäller benämningar på sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter och som var kända före den 25 maj 2000 får medlemsstaterna medge undantag från förordning (EG) nr 637/2009, utom då sådana undantag skulle kränka tredje parts äldre rätt som är skyddad enligt artikel 2 i den förordningen.
   2.   Trots vad som sägs i artikel 9.2 i direktiv 2002/55/EG får medlemsstaterna godkänna mer än ett namn på en sort om ifrågavarande namn är historiskt belagda.

      Avsnitt II

         Saluföring av utsäde av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter

   Artikel 26
   Kontroll
   Genom undantag från artikel 20 i direktiv 2002/55/EG får medlemsstaterna föreskriva att utsäde av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter får kontrolleras som standardutsäde av en sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter om det uppfyller följande krav:

               a)

               Utsädet uppfyller kraven för saluföring av ”standardutsäde” i direktiv 2002/55/EG med undantag av kraven på minsta sortrenhet.

               b)

               Utsädet uppvisar tillräcklig sortrenhet.

         Artikel 27
   Utsädeskontroll
   1.   Medlemsstaterna ska se till att det genomförs kontroller av att utsäde av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter uppfyller kraven i artikel 26.
   2.   Kontrollerna i punkt 1 ska genomföras i enlighet med internationellt vedertagna metoder eller, om sådana metoder inte finns, i enlighet med andra lämpliga metoder.
   Artikel 28
   Kvantitativa begränsningar
   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter saluförs i små förpackningar som inte överskrider den högsta nettovikt per art som anges i bilaga II.
   Artikel 29
   Plombering av förpackningar
   1.   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter endast får saluföras i förslutna förpackningar som är försedda med en plomberingsanordning.
   2.   Förpackningar med utsäde ska förseglas av leverantören på ett sådant sätt att de inte kan öppnas utan att plomberingen skadas eller utan synlig åverkan på leverantörens etikett eller på förpackningen.
   3.   För att säkerställa att plomberingen utförs i enlighet med punkt 2 ska systemet för plombering omfatta åtminstone etiketten eller anbringande av en plomb.
   Artikel 30
   Märkning
   Medlemsstaterna ska se till att förpackningar med utsäde av sorter som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter är försedda med leverantörens etikett eller med en påtryckt eller påstämplad text med följande uppgifter:

               a)

               Texten ”EG:s regler och standarder”.

               b)

               Namn och adress för den person som ansvarar för anbringande av etikett eller personens identifieringsnummer.

               c)

               Plomberingsåret uttryckt på följande sätt: ”plomberad…” (år), eller året för den sista provtagningen för den senaste grobarhetsanalysen, uttryckt på följande sätt: ”provtaget…” (år).

               d)

               Art.

               e)

               Sortens benämning.

               f)

               Texten ”sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter”.

               g)

               Partiets referensnummer som tilldelats av den person som ansvarar för anbringandet av etiketterna.

               h)

               Deklarerad netto- eller bruttovikt eller deklarerat antal frön.

               i)

               Om vikten anges och pesticider i pulverform, pelleteringsmedel eller andra fasta tillsatser används, anges typ av kemisk behandling eller tillsats samt det ungefärliga förhållandet mellan frögyttringarnas eller frönas vikt och totalvikten.

         Artikel 31
   Officiell efterkontroll
   Medlemsstaterna ska se till att utsäde av en sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter genomgår officiell efterkontroll genom stickprovskontroller av sortäkthet och sortrenhet.
   Efterkontrollen i punkt 1 ska genomföras i enlighet med internationellt vedertagna metoder eller, om sådana metoder inte finns, i enlighet med andra lämpliga metoder.
   Artikel 32
   Övervakning
   Medlemsstaterna ska genom officiell övervakning vid produktion och saluföring säkerställa att utsädet uppfyller kraven i detta kapitel, och ska därvid särskilt uppmärksamma sorten och kvantiteterna.

      KAPITEL IV

         Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser

   Artikel 33
   Rapportering
   Medlemsstaterna ska se till att de leverantörer som är verksamma på deras territorium för varje produktionssäsong rapporterar mängden utsäde av varje bevarandesort och varje sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter som släppts ut på marknaden.
   Medlemsstaterna ska på begäran rapportera mängden utsäde av varje bevarandesort och varje sort som utvecklats för att odlas under särskilda omständigheter som släppts ut på marknaden på deras territorium till kommissionen och till övriga medlemsstater.
   Artikel 34
   Anmälan av erkända organisationer med ansvar för växtgenetiska resurser
   Medlemsstaterna ska anmäla de erkända organisationer som avses i artiklarna 5 d, 8.1, 13.1 och 23 d till kommissionen.
   Artikel 35
   Utvärdering
   Kommissionen ska senast den 31 december 2013 utvärdera tillämpningen av detta direktiv.
   Artikel 36
   Genomförande
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2010 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 37
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 38
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 26 november 2009.

            På kommissionens vägnar

         Androulla VASSILIOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 193, 20.7.2002, s. 33.

      (2)  EGT L 309, 13.12.1993, s. 1.

      (3)  EUT L 378, 23.12.2004, s. 1.

      (4)  EUT L 162, 30.4.2004, s. 18.

      (5)  EUT L 277, 21.10.2005, s. 1.

      (6)  EUT L 254, 8.10.2003, s. 11.

      (7)  EUT L 191, 23.7.2009, s. 10.

      (8)  EGT L 227, 1.9.1994, s. 1.

      BILAGA I

         Kvantitativa begränsningar för saluföring av utsäde av bevarandesorter som avses i artikel 15

                  Botaniskt namn

                  Högsta antal hektar per medlemsstat för produktion av köksväxt per bevarandesort

                     Allium cepa L. – Cepa-gruppen

                     Brassica oleracea L.

                     Brassica rapa L.

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium intybus L.

                     Cucumis melo L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cynara cardunculus L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                  40

                     Allium cepa L. – Aggregatum-gruppen

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Beta vulgaris L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita pepo L.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Solanum melongena L.

                     Spinacia oleracea L.

                  20

                     Allium fistulosum L.

                     Allium schoenoprasum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Cichorium endivia L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Phaseolus coccineus L.

                     Raphanus sativus L.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Zea mays L. (partim)

                  10

      BILAGA 2

         Högsta nettovikt per förpackning som avses i artikel 28

                  Botaniskt namn

                  Högsta nettovikt per förpackning (g)

                     Phaseolus coccineus L.

                     Phaseolus vulgaris L.

                     Pisum sativum L. (partim)

                     Vicia faba L. (partim)

                     Spinacia oleracea L.

                     Zea mays L. (partim)

                  250

                     Allium cepa L. (cepa-gruppen, aggregatum-gruppen)

                     Allium fistulosum L.

                     Allium porrum L.

                     Allium sativum L.

                     Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Beta vulgaris L.

                     Brassica rapa L.

                     Cucumis sativus L.

                     Cucurbita maxima Duchesne

                     Cucurbita pepo L.

                     Daucus carota L.

                     Lactuca sativa L.

                     Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Raphanus sativus L.

                     Scorzonera hispanica L.

                     Valerianella locusta (L.) Laterr.

                  25

                     Allium schoenoprasum L.

                     Apium graveolens L.

                     Asparagus officinalis L.

                     Brassica oleracea L. (alla)

                     Capsicum annuum L.

                     Cichorium endivia L.

                     Cichorium intybus L.

                     Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Cucumis melo L.

                     Cynara cardunculus L.

                     Lycopersicon esculentum Mill.

                     Foeniculum vulgare Mill.

                     Rheum rhabarbarum L.

                     Solanum melongena L.

                  5


title: Kommissionens direktiv 2006/124/EG av den 5 december 2006 om ändring av rådets direktiv 92/33/EEG om saluförande av annat föröknings- och plantmaterial av grönsaker än utsäde och av rådets direktiv 2002/55/EG om saluföring av utsäde av köksväxter   (Text av betydelse för EES)

text:
               6.12.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 339/12

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/124/EG
   av den 5 december 2006
   om ändring av rådets direktiv 92/33/EEG om saluförande av annat föröknings- och plantmaterial av grönsaker än utsäde och av rådets direktiv 2002/55/EG om saluföring av utsäde av köksväxter
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 92/33/EEG av den 28 april 1992 om saluförande av annat föröknings- och plantmaterial av grönsaker än utsäde (1), särskilt artikel 1.3,
   med beaktande av rådets direktiv 2002/55/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av köksväxter (2), särskilt artikel 2.2 och artikel 45, och
   av följande skäl:

               (1)

               Direktiv 2002/55/EG omfattar inte alla släkten och arter av grönsaker som omfattas av direktiv 92/33/EEG. Det är lämpligt att utvidga omfattningen av direktiv 2002/55/EG så att det omfattar samma släkten och arter som direktiv 92/33/EEG.

               (2)

               Direktiven 2002/55/EG och 92/33/EEG omfattar inte Zea mays L. (popmajs eller sockermajs), en växt som odlas i stor utsträckning i vissa av de nya medlemsstaterna. Det är lämpligt att utsträcka tillämpningsområdet för båda direktiven till att omfatta Zea mays L. Även om majs, inbegripet popmajs och sockermajs, klassificeras som stråsäd enligt lagstiftningen om den allmänna jordbrukspolitiken, måste utsäde av sockermajs och popmajs omfattas av den särskilda lagstiftning som rör saluföring av utsäde av köksväxter.

               (3)

               Mot bakgrund av utvecklingen av den vetenskapliga kunskapen har det visat sig att ett antal botaniska namn som används i direktiven 92/33/EEG och 2002/55/EG är felaktiga och av tveksam tillförlitlighet. Dessa namn bör korrigeras så att de överensstämmer med de namn som normalt är internationellt godkända.

               (4)

               Direktiven 92/33/EEG och 2002/55/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   De släkten och arter som förtecknas i bilaga II till direktiv 92/33/EEG skall ersättas med dem som förtecknas i bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   Direktiv 2002/55/EG skall ändras på följande sätt:

               1.

               De släkten och arter som förtecknas i artikel 2.1 b skall ersättas med dem som förtecknas i bilagan till detta direktiv.

               2.

               Punkt 3 a i bilaga II skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           Följande rader skall införas i alfabetisk ordning:

                                       ”Allium fistulosum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       ”Allium sativum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       ”Allium schoenoprasum

                                       97

                                       0,5

                                       65”

                                       ”Rheum rhabarbarum

                                       97

                                       0,5

                                       70”

                                       ”Zea mays

                                       98

                                       0,1

                                       85”

                           b)

                           ”Brassica oleracea (övriga underarter)” skall ersättas med ”Brassica oleracea (utom blomkål)”.

                           c)

                           ”Brassica pekinensis” skall ersättas med ”Brassica rapa (salladskål)”.

                           d)

                           ”Brassica rapa” skall ersättas med ”Brassica rapa (rova)”.

                           e)

                           ”Lycopersicon lycopersicum” skall ersättas med ”Lycopersicon esculentum”.

               3.

               Punkt 2 i bilaga III skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           Följande rader skall införas i alfabetisk ordning:

                                       ”Allium fistulosum

                                       15”

                                       ”Allium sativum

                                       20”

                                       ”Allium schoenoprasum

                                       15”

                                       ”Rheum rhabarbarum

                                       135”

                                       ”Zea mays

                                       1 000”

                           b)

                           ”Brassica pekinensis” skall utgå.

                           c)

                           ”Lycopersicon lycopersicum” skall ersättas med ”Lycopersicon esculentum”.

         Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 2007 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2007. De kan dock uppskjuta tillämpningen av bestämmelserna beträffande det officiella godkännandet av sorter av släktena Allium cepa L. (Aggregatum-gruppen), Allium fistulosum L., Allium sativum L., Allium schoenoprasum L., Rheum rhabarbarum L. och Zea mays L. till den 31 december 2009.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 5 december 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 157, 10.6.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 2005/55/EG (EUT L 22, 26.1.2005, s. 17).

      (2)  EGT L 193, 20.7.2002, s. 33. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/117/EG (EUT L 14, 18.1.2005, s. 18).

      BILAGA

                     ”Allium cepa L.

                                 —

                                    Cepa-gruppen

                     Lök

                                 —

                                    Aggregatum-gruppen

                     Schalottenlök

                        Allium fistulosum L.

                     Piplök

                        Allium porrum L.

                     Purjolök

                        Allium sativum L.

                     Vitlök

                        Allium schoenoprasum L.

                     Gräslök

                        Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm.

                     Dansk körvel

                        Apium graveolens L.

                     Blekselleri
                     Rotselleri

                        Asparagus officinalis L.

                     Sparris

                        Beta vulgaris L.

                     Rödbeta (inklusive Cheltenhambeta)
                     Mangold

                        Brassica oleracea L.

                     Grönkål
                     Blomkål
                     Broccoli
                     Brysselkål
                     Savojkål
                     Vitkål
                     Rödkål
                     Kålrabbi

                        Brassica rapa L.

                     Rova (inklusive majrova och salladskål)

                        Capsicum annuum L.

                     Chilipeppar, paprika

                        Cichorium endivia L.

                     Friséesallat
                     Escarolesallat

                        Cichorium intybus L.

                     Endiviasallat eller witlof-cikoria
                     Sallatscikoria
                     Rotcikoria

                        Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai

                     Vattenmelon

                        Cucumis melo L.

                     Melon

                        Cucumis sativus L.

                     Slanggurka
                     Druvgurka

                        Cucurbita maxima Duchesne

                     Jättepumpa (inklusive vinterpumpa)

                        Cucurbita pepo L.

                     Pumpa, squash

                        Cynara cardunculus L.

                     Kronärtskocka
                     Kardon

                        Daucus carota L.

                     Morot
                     Fodermorot

                        Foeniculum vulgare Mill.

                     Fänkål

                        Lactuca sativa L.

                     Sallat

                        Lycopersicon esculentum Mill.

                     Tomat

                        Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill

                     Persilja

                        Phaseolus coccineus L.

                     Blomsterböna

                        Phaseolus vulgaris L.

                     Buskböna
                     Störböna

                        Pisum sativum L. (partim)

                     Märgärt
                     Spritärt
                     Sockerärt

                        Raphanus sativus L.

                     Rädisa
                     Rättika

                        Rheum rhabarbarum L.

                     Rabarber

                        Scorzonera hispanica L.

                     Svartrot

                        Solanum melongena L.

                     Aubergin, äggplanta

                        Spinacia oleracea L.

                     Spenat

                        Valerianella locusta (L.) Laterr.

                     Vintersallat

                        Vicia faba L. (partim)

                     Bondböna

                        Zea mays L. (partim)

                     Sockermajs
                     Popmajs”