Avis juridique important

|

31988L0321

Kommissionens direktiv 88/321/EEG av den 16 maj 1988 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 71/127/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 147 , 14/06/1988 s. 0077 - 0079 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0063  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0063

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 16 maj 1988 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 71/127/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon (88/321/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 71/127/EEG av den 1 mars 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon(1), i dess lydelse enligt kommissionens direktiv 86/562/EEG(2), särskilt artikel 9 i detta, ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till vunna erfarenheter och teknikens nuvarande utvecklingsnivå är det nu möjligt att skärpa vissa krav i direktiv 71/127/EEG i syfte att förbättra trafiksäkerheten.För fordon i kategori N2 med en massa över 7,5 ton och andra fordon än dragfordon för påhängsvagn i kategori N3 har nuvarande krav visat sig otillräckliga vad avser det yttre siktfältet längs fordonets sida och bakåt. För att råda bot på denna brist är det nödvändigt att möjliggöra montering av en extra backspegel av s.k. vidvinkeltyp.För fordon i kategori N2 med en massa över 7,5 ton har nuvarande krav även visat sig otillräckliga vad avser siktfältet längs den sida av förarhytten som är längst bort från föraren. För att råda bot på denna brist är det nödvändigt att möjliggöra montering av en närzonsbackpegel.De i detta direktiv fastställda åtgärderna har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagorna 2 och 3 till direktiv 71/127/EEG ändras härigenom i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Från och med den 1 januari 1989 får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till backspeglar- vare sig vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller att utfärda dokumentet enligt artikel 10.1. tredje strecksatsen i rådets direktiv 70/156/EEG(3), eller att bevilja nationellt typgodkännande,- eller förbjuda att fordon tas i bruk,om backspeglarna på denna fordonstyp eller dessa fordonstyper överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 1990 gäller följande:- Medlemsstaterna får inte längre utfärda dokumentet enligt artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 70/156/EEG för en typ av fordon, vars backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i det här direktivet.- Medlemsstaterna får vägra nationellt typgodkännande för en fordonstyp, vars backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.- De får förbjuda att fordon, vars backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv tas i bruk.Artikel 3 Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1989 sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 maj 1988.På kommissionens vägnarCOCKFIELDVice ordförande(1) EGT nr L 68, 22.3.1971, s. 1.(2) EGT nr L 327, 22.11.1986, s. 49.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.BILAGA Bilaga 2 till direktiv 71/127/EEG skall ändras på följande sätt: I punkt 2.2.2 i den andra kolumnen i tabellen lyder den andra raden numera "M1, N1 och N2" i stället för "M1 och N1".Bilaga 3 till direktiv 71/127/EEG skall ändras på följande sätt:1. Punkt 2.1.1 skall lyda:"2.1.1. De siktfält som föreskrivs i punkt 5 skall uppnås med minsta möjliga antal obligatoriska backspeglar enligt följande tabell:>Plats för tabell>"2. Punkt 2.1.3, första raden, skall lyda:"för fordon i kategori N2 och N3" i stället för, "för fordon av kategori N3".3. Efter punkt 2.1.3 skall följande punkt införas som en ny punkt 2.1.4:"2.1.4. En backspegel i klass 4 är obligatorisk på fordon i kategori N2 med en största massa som inte överstiger 7,5 ton om den obligatoriska backspegeln i klass 2, som är monterad på samma sida, inte är konvex."4. Punkt 2.2.2 skall lyda:"2.2.2. En yttre backspegel i klass 5 är godtagbar för fordon i kategori N2 med en största massa som inte överstiger 7,5 ton, och för fordon i kategorierna M2 och M3."5. Punkt 2.2.4 skall lyda:"2.2.4. En yttre backspegel i klass 4 är godtagbar för fordon i kategori N2 med en största massa som inte överstiger 7,5 ton, och för fordon i kategorierna M2 och M3."6. Punkt 5.5.1, andra raden, skall lyda:"(för vänsterstyrda fordon)" i stället för "(för högerstyrda fordon)".7. Punkt 5.5.1, tredje raden, skall lyda:"(för högerstyrda fordon)" i stället för "(för vänsterstyrda fordon)".


Avis juridique important

|

32003L0020

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/20/EG av den 8 april 2003 om ändring av rådets direktiv 91/671/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om obligatorisk användning av bilbälten i fordon som väger mindre än 3,5 ton

Europeiska unionens officiella tidning nr L 115 , 09/05/2003 s. 0063 - 0067

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/20/EGav den 8 april 2003om ändring av rådets direktiv 91/671/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om obligatorisk användning av bilbälten i fordon som väger mindre än 3,5 tonEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 153 i fördraget skall gemenskapen för att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå bidra till att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen.(2) I sin resolution av den 13 mars 1984(4) prioriterade Europaparlamentet obligatorisk användning av bilbälten på alla typer av vägar, såväl i tätorter som på landsbygden. I sin resolution av den 18 februari 1986(5) underströk Europaparlamentet att det är nödvändigt att införa bältesplikt för alla passagerare, även barn, utom i fordon som används i kollektivtrafiken.(3) Direktiv 91/671/EEG(6) innehåller bestämmelser om obligatorisk användning av fasthållningsanordningar för barn som färdas på ett bältesförsett säte i fordonet. I det direktivet specificeras inte vilken typ av fasthållningsanordning för barn som skulle vara lämplig, och det tillåts dessutom att barn färdas i fordonet utan att vara fastspända i en lämplig fasthållningsanordning, om en sådan anordning saknas.(4) Det är nödvändigt med strängare regler för användningen av sådana anordningar och följaktligen med ett striktare iakttagande av principen om obligatorisk användning enligt artikel 2 andra stycket i ovannämnda direktiv.(5) Genom rådets beslut 97/836/EG(7) anslöt sig gemenskapen till Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter.(6) Genom anslutningen till denna överenskommelse anslöt sig gemenskapen till en exakt förteckning med föreskrifter som fastställts i enlighet med överenskommelsen, bland annat till den som avser typgodkännande av fasthållningsanordningar för barn som färdas i motorfordon.(7) Även om det antal barn som förolyckas vid bilolyckor är relativt litet i jämförelse med det antal barn som förolyckas som gångtrafikanter eller cyklister, bör de gemensamma bestämmelserna om skyddet av barn stärkas. Forskningsresultat visar särskilt att användning av fasthållningsanordningar för barn i hög grad kan minska risken för svåra skador vid olyckor och att risken för att skadas allvarligt är större för ett barn som inte är fastspänt än för ett som är fastspänt.(8) Medlemsstaterna bör dock efter kommissionens samtycke kunna bevilja vissa undantag för transport på sitt territorium i mycket särskilda fall. För övrigt bör medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att undvika missbruk.(9) Eftersom det blir allt vanligare att fordon i kategorierna M2 och M3 är utrustade med bilbälten i enlighet med kommissionens direktiv 96/36/EG(8), 96/37/EG(9) och 96/38/EG(10), kan det anses logiskt att kräva att sittplatspassagerare använder dem. Passagerare i fordon i dessa kategorier bör upplysas om kravet på att använda bilbälte när fordonet är i rörelse.(10) Det finns för närvarande inte några på gemenskapsnivå erkända studier om användning av säkerhetsanordningar av barn under tre år i fordon i kategorierna M2 och M3. Mot bakgrund av vikten av att skydda barn mot alla slags olyckor bör kommissionen genomföra sådana studier för att avgöra vilket gemenskapssystem som är det lämpligaste för barn som färdas i dessa fordon. I avvaktan på att dessa studier slutförs bör dock medlemsstaterna få möjlighet att välja vilket system de vill tillämpa.(11) Den tekniska utvecklingen inom området säkerhetsanordningar går ständigt framåt och det är därför lämpligt att fastställa ett system för teknisk anpassning.(12) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(11).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 91/671/EEG ändras på följande sätt:1. Titeln skall ersättas med följande: "Rådets direktiv av den 16 december 1991 om obligatorisk användning av bilbälten och fasthållningsanordningar för barn i fordon".2. Artikel 1 skall ersättas med följande:"Artikel 11. Detta direktiv skall gälla alla motorfordon i kategorierna M1, M2, M3 och N1, N2 och N3 enligt definitionerna i bilaga II till direktiv 70/156/EEG(12), vilka är avsedda att användas på väg, har minst fyra hjul och är konstruerade för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.2. I detta direktiv- skall definitionerna av säkerhetsanordningar, inklusive bilbälten och fasthållningsanordningar för barn i fråga om fordon i kategorierna M1 och N1, med tillhörande komponenter, vara desamma som i bilaga I till direktiv 77/541/EEG(13),- avses med bakåtvänd: vänd i riktning mot fordonets normala körriktning.3. Fasthållningsanordningar för barn indelas i följande fem viktgrupper:a) Grupp 0 för barn som väger mindre än 10 kg.b) Grupp 0+ för barn som väger mindre än 13 kg.c) Grupp I för barn som väger 9-18 kg.d) Grupp II för barn som väger 15-25 kg.e) Grupp III för barn som väger 22-36 kg.4. Fasthållningsanordningar för barn delas upp i följande två klasser:a) Integrerade anordningar, vilka består av en kombination av bälten eller flexibla delar med ett bälteslås, justeringsanordning, fästen och i vissa fall en extrastol och/eller ett krockskydd, och som kan fästas med ett eller flera av de bälten anordningen är försedd med.b) Icke-integrerade anordningar, som kan bestå av delar av en fasthållningsanordning, som när den används tillsammans med ett bilbälte avsett för vuxna, vilket löper runt barnets kropp eller håller fast den anordning som barnet sitter i, utgör en komplett fasthållningsanordning för barn.".3. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 21. Fordon i kategorierna M1, N1, N2 och N3:a) i) För fordon i kategorierna M1, N1, N2 och N3 skall medlemsstaterna kräva att alla som färdas i fordonet använder de säkerhetsanordningar som fordonet är utrustat med, när dessa framförs på väg.Barn under 150 cm skall, i sådana fordon i kategorierna M1, N1, N2 och N3 som är utrustade med säkerhetsanordningar, sitta fastspända med en fasthållningsanordning för barn, integrerad eller icke-integrerad enligt artikel 1.4 a och b och anpassad till barnets vikt i enlighet med artikel 1.3.I sådana fordon i kategorierna M1, N1, N2 och N3 som inte är utrustade med säkerhetsanordningar- får barn under tre år inte färdas,- skall barn som är tre år eller äldre och under 150 cm, utan att det påverkar tillämpningen av punkt ii, färdas i ett annat säte än ett framsäte.ii) Medlemsstaterna får på sitt territorium tillåta att barn som är under 150 cm och minst 135 cm sitter fastspända med ett bilbälte för vuxna. Dessa längdkriterier skall ses över i enlighet med förfarandet i artikel 7b.2.iii) Medlemsstaterna får dock på sitt territorium tillåta att de barn som avses under i och ii inte sitter fastspända med en fasthållningsanordning för barn när de färdas i taxibilar. När dessa barn färdas i taxibilar utan fasthållningsanordningar, skall de emellertid sitta i ett annat säte än ett framsäte.b) Barn får inte färdas i en bakåtvänd fasthållningsanordning i ett passagerarsäte som skyddas av en krockkudde framför passagerarsätet, om inte krockkudden har deaktiverats, inbegripet de fall där krockkudden deaktiveras automatiskt på ett fullgott sätt.c) Om en fasthållningsanordning för barn används, skall den vara godkänd i enlighet med Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas föreskrift 44/03 eller direktiv 77/541/EEG eller någon senare anpassning av nämnda föreskrift eller direktiv.d) Till och med den 9 maj 2008 får medlemsstaterna tillåta användning av sådana fasthållningsanordningar för barn som är typgodkända enligt de nationella standarder som var i kraft i medlemsstaten vid den tidpunkt då anordningen togs i bruk eller enligt de nationella standarder som motsvarar Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas föreskrift 44/03 eller direktiv 77/541/EEG.2. Fordon i kategorierna M2 och M3:a) För fordon i kategorierna M2 och M3 skall medlemsstaterna kräva att alla som färdas sittande i fordonet och som är äldre än tre år använder sig av de säkerhetsanordningar som fordonet är utrustat med, när dessa framförs på väg.Fasthållningsanordningar för barn skall vara typgodkända enligt punkt 1 c och d.b) Passagerarna i fordon i kategorierna M2 och M3 skall upplysas om kravet på att använda bilbälte när de sitter och fordonet är i rörelse. Passagerarna skall informeras på ett eller flera av följande sätt:- Av föraren.- Av den som ansvarar för transporten eller den som fungerar som ledare för gruppen.- Genom audiovisuella hjälpmedel (till exempel en videofilm).- Genom skyltar och/eller det piktogram som medlemsstaterna beslutat om i enlighet med den gemenskapsmodell som återges i bilagan, med tydlig placering vid varje sittplats.".4. Artikel 4 skall utgå.5. Artikel 6 skall ersättas med följande:"Artikel 6Medlemsstaterna får, för transport på sitt territorium, efter kommissionens samtycke bevilja andra undantag än de som anges i artikel 5 i syfte att- beakta särskilda fysiska förhållanden eller särskilda omständigheter av begränsad varaktighet,- möjliggöra ett effektivt utövande av viss yrkesverksamhet,- säkerställa att polis, säkerhetstjänster eller räddningstjänster kan utföra sitt arbete på ett tillfredsställande sätt,- när installation av två fasthållningsanordningar för barn i baksätet på fordon i kategorierna M1 och N1 av utrymmesskäl omöjliggör installation av en tredje fasthållningsanordning, tillåta att ett tredje barn som är tre år eller äldre och under 150 cm sitter fastspänd med ett bilbälte för vuxna,- tillåta att barn som är tre år eller äldre sitter fastspända med ett bilbälte för vuxna, utom på framsätena i fordon i kategorierna M1 och N1, när det är frågan om tillfälliga transporter under korta sträckor och fordonet inte är utrustat med någon fasthållningsanordning eller med tillräckligt många fasthållningsanordningar för barn,- beakta de särskilda trafikförhållandena för sådana fordon i kategorierna M2 och M3 som används för lokala transporter i stadstrafik eller i tätortsområden eller i vilka ståplatser är tillåtna.".6. Följande artiklar skall läggas till:"Artikel 6aMedlemsstaterna får, efter kommissionens samtycke, bevilja tillfälliga undantag utöver dem som anges i artiklarna 5 och 6, för att tillåta transporter, i enlighet med den berörda medlemsstatens bestämmelser och för lokala behov, särskilt skolskjutsar, i fordon i kategorierna M2 och M3 av ett större antal sittande barn än antalet sittplatser utrustade med bilbälten.Undantagens giltighetstid skall fastställas av medlemsstaten och får inte överstiga fem år räknat från 9 maj 2003.Artikel 6bMedlemsstaterna får bevilja andra tillfälliga undantag för transport på sitt territorium än de undantag som anges i artiklarna 5 och 6, för att i enlighet med den berörda medlemsstatens bestämmelser tillåta att det i fordon som omfattas av kategorierna M1 och N1, på annan plats än i framsätet, transporteras fler personer än det finns sittplatser utrustade med bilbälten eller fasthållningsanordningar.Undantagens giltighetstid skall fastställas av medlemsstaten och får inte överstiga sex år räknat från 9 maj 2003.".7. Följande artiklar skall läggas till:"Artikel 7a1. För att beakta de tekniska framstegen får artiklarna 2 och 6 anpassas enligt det förfarande som avses i artikel 7b.2.2. Kommissionen skall fortsätta att genomföra studier om vilka säkerhetsanordningar som är lämpligast för syftet att förbättra skyddet för alla passagerare mot alla slags olyckor. Kommissionen skall till Europaparlamentet och rådet rapportera om resultatet av dessa studier samt om tillämpningen av detta direktiv, särskilt om de undantag som medlemsstaterna har beviljat i enlighet med artikel 6, för bedömning av om det är lämpligt att förstärka säkerhetsåtgärderna och om det är nödvändigt med ytterligare harmonisering. På grundval av denna rapport skall kommissionen vid behov lägga fram lämpliga förslag.Artikel 7b1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG(14) tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.".8. Den bilaga som är bilaga till detta direktiv skall läggas till.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 9 maj 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 8 april 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandeOrdförandeG. DrysOrdförande(1) EGT C 96 E, 27.3.2001, s. 330.(2) EGT C 260, 17.9.2001, s. 30.(3) Europaparlamentets yttrande av den 31 maj 2001 (EGT C 47 E, 21.2.2002, s. 156), rådets gemensamma ståndpunkt av den 14 november 2002 (EGT C 299 E, 3.12.2002, s. 38) och Europaparlamentets beslut av den 11 mars 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT).(4) EGT C 104, 16.4.1984, s. 38.(5) EGT C 68, 24.3.1986, s. 35.(6) EGT L 373, 31.12.1991, s. 26.(7) EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.(8) Kommissionens direktiv 96/36/EG av den 17 juni 1996 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/541/EEG om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon (EGT L 178, 17.7.1996, s. 15).(9) Kommissionens direktiv 96/37/EG av den 17 juni 1996 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 74/408/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (hållfastheten hos sätena och fästanordningarna för dessa) (EGT L 186, 25.7.1996, s. 28).(10) Kommissionens direktiv 96/38/EG av den 17 juni 1996 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/115/EEG om förankring av säkerhetsbälten i motorfordon (EGT L 187, 26.7.1996, s. 95).(11) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(12) Rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (EGT L 42, 23.2.1970, s. 1). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/116/EG (EGT L 18, 21.1.2002, s. 1).(13) Rådets direktiv 77/541/EEG av den 28 juni 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon (EGT L 220, 29.8.1977, s. 95). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2000/3/EG (EGT L 53, 25.2.2000, s. 1).(14) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.BILAGA"BILAGAGEMENSKAPSMODELL FÖR DET PIKTOGRAM SOM TYDLIGT SKALL PLACERAS VID VARJE SITTPLATS MED BILBÄLTE I DE FORDON I KATEGORIERNA M2 OCH M3 SOM OMFATTAS AV DIREKTIV 91/671/EEG(Färg: Vit figur mot blå bakgrund)>PIC FILE= "L_2003115SV.006703.TIF">"


Avis juridique important

|

31985L0205

Kommissionens direktiv 85/205/EEG av den 18 februari 1985 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 71/127/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 090 , 29/03/1985 s. 0001 - 0029 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 14 s. 0158  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 18 s. 0215  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 14 s. 0158  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 18 s. 0215

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 18 februari 1985 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 71/127/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon (85/205/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom direktiv 80/1267/EEG(2) och särskilt artikel 11 i detta,med beaktande av rådets direktiv 71/127/EEG av den 1 mars 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon(3), i dess lydelse enligt kommissionens direktiv 79/795/EEG(4), ochmed beaktande av följande:Med ledning av vunna erfarenheter och teknikens nuvarande utvecklingsnivå är det nu möjligt att såväl förstärka vissa krav i direktiv 71/127/EEG och bättre anpassa dem till faktiska provningsförhållanden, som att skärpa kraven för att öka trafiksäkerheten.Befintligheten av yttre backspeglar på passagerarsidan på fordon av kategorierna M1 (personbilar) och N1 (lätta lastbilar), trots att det fortfarande är ett frivilligt tillbehör, har framtvingat en ändrad utformning av såväl spegeln som dess hållare för att säkerställa att anordningens dimensioner minimerar vibrationer och luftmotstånd, utan att detta påverkar det optimala siktfältet.För dragbilar för påhängsvagn av kategori N3 (tunga lastvagnar) har nuvarande bestämmelser visat sig otillräckliga vad avser bredden av det utvändiga siktfältet längs fordonets sida och bakom fordonet. För att råda bot på denna brist har det varit nödvändigt att även kräva montering av en "vid-vinkelspegel".För fordon av kategori N3 (lastbilar med eller utan släpvagn och dragbilar för påhängsvagn) har nuvarande bestämmelser visat sig otillräckliga vad avser siktfältet längs den sida av förarhytten som befinner sig på förarens motsatta sida. För att råda bot på denna brist har det varit nödvändigt att kräva montering av en "närzonspegel".De åtgärder som nämns i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 71/127/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 7 skall ersättas med följande:"Artikel 71. Från och med den 1 oktober 1985 får ingen medlemsstat, av skäl som hänför sig till backspeglara) - vägra, vad avser en typ av motorfordon, att bevilja EEG-typgodkännande, att utfärda det dokument som anges i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 70/156/EEG, eller att bevilja nationellt typgodkännande, eller- förbjuda att fordon tas i bruk,om backspeglarna på denna typ av fordon eller dessa fordon överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,b) - vägra, vad avser en typ av backspegel, att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännade, om dessa backspeglar överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv, eller- förbjuda att backspeglar som är försedda med EEG-typgodkännandemärke, som har utfärdats i enlighet med kraven i detta direktiv, släpps ut på marknaden.2. Från och med den 1 oktober 1986 får en medlemsstat:a) - inte utfärda det dokument som anges i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 70/156/EEG för en typ av fordon vars backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,- vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av fordon vars backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,b) - inte bevilja EEG-typgodkännande för en typ av backspegel som inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,- vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av backspegel som inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.3. Från och med den 1 oktober 1988 får medlemsstaterna förbjuda att fordon tas i bruk - med undantag för de som nämns i punkt 2.1.3 i bilaga 3 - vilkas backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.Från och med den 1 oktober 1992 får medlemsstaterna förbjuda att fordon som nämns i punkt 2.1.3 i bilaga 3 tas i bruk, vilkas backspeglar inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv. De får även förbjuda att backspeglar, som inte är försedda med typgodkännandemärke, utfärdat i enlighet med kraven i detta direktiv, släpps ut på marknaden."2. Bilagorna skall ersättas med bilagorna i det här direktivet.Hänvisningar till bilagorna i texten i direktiv 71/127/EEG skall tolkas som hänvisningar till motsvarande bestämmelser i bilagorna till det här direktivet, enligt följande:- punkt 2 i bilaga 1 motsvarar bilaga 2,- punkt 2.6 i bilaga 1 motsvarar tillägg 2 till bilaga 2.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 oktober 1985. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 februari 1985.På kommissionens vägnarCOCKFIELDOrdförande(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 34.(3) EGT nr L 68, 22.3.1971, s. 1.(4) EGT nr L 239, 22.9.1979, s. 1.BILAGA 1DEFINITIONER1. Med backspegel avses en anordning, utom sammansatta optiska system såsom periskop, som är avsett att ge tydlig sikt bakåt och längs fordonets sidor inom det siktfält som definieras i punkt 5 i bilaga 3.2. Med inre backspegel avses en anordning enligt definitionen i punkt 1 som kan monteras i fordonets passagerarutrymme.3. Med yttre backspegel avses en anordning enligt definitionen i punkt 1 som kan monteras på en utvändig del av fordonet.4. Med övervakningsbackspegel avses en annan anordning än den typ som definieras i punkt 1 och som kan monteras inuti fordonet eller på dess utsida i syfte att ge andra siktfält än de som anges i punkt 5 i bilaga 3.5. Med backspegeltyp avses anordningar som inte väsentligen avviker med avseende på följande viktiga egenskaper:5.1 Mått och krökningsradie för backspegelns reflekterande yta.5.2 Backspeglarnas konstruktion, utformning eller material, inräknat fastsättningen på karosseriet.6. Med klass av backspeglar avses alla anordningar som har en eller flera gemensamma egenskaper eller funktioner. De klassificeras enligt följande:>Plats för tabell>7. Med r avses krökningsradiens medelvärde mätt över den reflekterande ytan enligt den metod som beskrivs i punkt 2 i tillägg 1 till denna bilaga.8. Med huvudkrökningsradien för en punkt på den reflekterande ytan (ri) avses de värden som erhålls med apparatur som definieras i tillägg 1, mätt på den båge av den reflekterande ytan som passerar genom denna ytas mittpunkt och parallellt med segment b, enligt definitionen i punkt 2.2.1 i bilaga 2 och på den båge som är vinkelrät mot detta segment.9. Med krökningsradie i en punkt på den reflekterande ytan (rp) avses det aritmetiska medelvärdet av huvudkrökningsradierna ri och r'i, dvs.:rp = >NUM>ri + r'i>DEN>210. Med den reflekterande ytans mittpunkt avses centroiden för den reflekterande ytans synliga del.11. Med krökningsradien för backspegelns beståndsdelar avses radien "c" för den cirkelbåge som närmast sammanfaller med den ifrågavarande delens kurvatur.12. Med förarens okulärpunkter avses två punkter på ett inbördes avstånd av 65 mm och på en höjd av 635 mm över förarsätets R-punkt som definieras i tillägg 2 till denna bilaga. Den räta linje som förbinder dessa punkter är vinkelrät mot fordonets vertikala symmetriplan i längsled. Mittpunkten på segmentet mellan de två okulärpunkterna ligger i ett vertikalt, längsgående plan som måste passera genom förarsätets avsedda mittpunkt enligt tillverkarens uppgifter.13. Med ambinokulär syn avses hela siktfältet som erhålls genom överlagring av de monokulära siktfälten för vänster och höger öga (se figur nedan).>Hänvisning till >>Plats för tabell>14. Med typ av fordon vad avser backspeglar avses motorfordon som är identiska med avseende på följande grundläggande egenskaper:14.1 Egenskaper hos karosseriet som begränsar siktfältet.14.2 R-punktens koordinater.14.3 Föreskrivna lägen och typer av obligatorisk och (om monterad) tillåten backspegel.15. Med fordon i kategorierna M1, M2, M3, N1, N2, N3 avses de som definieras i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.Tillägg 1 till bilaga 1 FÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA KRÖKNINGSRADIEN "r" FÖR EN BACKSPEGELS REFLEKTERANDE YTA 1. MÄTNINGAR1.1 UtrustningEn s.k. sfärometer som beskrivs i figur 1 används.1.2 Mätpunkter1.2.1 Huvudkrökningsradien skall mätas i tre punkter belägna så nära som möjligt  , ½ och   av avståndet längs den reflekterande ytans båge som går genom denna ytas mittpunkt och parallellt med segment b, eller av den båge som går genom mittpunkten av den reflekterande yta som är vinkelrät mot denna om denna båge är längre.1.2.2 När det på grund av den reflekterande ytans storlek inte är möjligt att utföra mätningar i de riktningar som definieras i punkt 8 i denna bilaga kan den tekniska tjänst som svarar för provningarna utföra mätningar i nämnda punkt i två vinkelräta riktningar, som ligger så nära som möjligt de som beskrivs ovan.2. BERÄKNING AV KRÖKNINGSRADIEN rr uttryckt i mm beräknas med följande formelr = >NUM>rp1 + rp2 + rp3>DEN>3där rp1 = krökningsradien i den första mätpunkten,rp2 = krökningsradien i den andra mätpunkten,rp3 = krökningsradien i den tredje mätpunkten.>Hänvisning till >Tillägg 2 till bilaga 1 FÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA H-PUNKTEN OCH KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGEN Hithörande delar av bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG är tillämpliga.>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 2SPECIFIKATIONER AV KONSTRUKTION OCH NÖDVÄNDIGA PROVNINGAR FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE AV BACKSPEGLAR1. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER 1.1 Alla backspeglar måste vara inställbara.1.2 Den reflekterande ytans kant måste vara inkapslad i ett skyddande hus (hållare, etc.), vilket på sin omkrets i alla punkter och i alla riktningar måste ha ett värde c som är större än eller lika med 2,5 mm. Om den reflekterande ytan skjuter ut utanför det skyddande huset får krökningsradien c på kanten av den skyddande delen inte understiga 2,5 mm och den reflekterande ytan måste tryckas in i det skyddande huset när en kraft på 50 N anbringas horisontellt och ungefär parallellt med fordonets längsgående symmetriplan i den punkt som skjuter längst ut i förhållande till det skyddande huset.1.3 När backspegeln är monterad på en plan yta skall samtliga delar, oberoende av backspegelns inställning, inräknat de delar som sitter fast i hållaren efter den i punkt 4.2 beskrivna provningen och som i statiskt läge kan beröras med en sfär med en diameter på antingen 165 mm för inre backspeglar eller 100 mm för yttre backspeglar, ha en krökningsradie c på minst 2,5 mm.1.3.1 Kanter på fastgöringshål eller försänkningar för vilka diametern eller den längsta diagonalen är mindre än 12 mm undantas från de i punkt 1.3 angivna radiekraven under förutsättning att de är avrundade.1.4 Anordningen som används för att göra fast backspeglarna på fordonet måste vara så utformade att en cylinder med en radie på 50 mm, vilken som axel har den axel eller en av de vipp- eller rotationsaxlar som medger att backspegeln kan vridas i anslagsriktningen, passerar genom åtminstone en del av den yta vid vilken anordningen är fastsatt.1.5 De delar av yttre backspeglar som nämns i punkterna 1.2 och 1.3 och som består av ett material med en Shore A hårdhet som inte överstiger 60 undantas från tillämpliga bestämmelser.1.6 För de delar av inre backspeglar som består av ett material med en Shore A hårdhet som är mindre än 50 och som är monterade på en fast hållare gäller de i punkterna 1.2 och 1.3 nämnda kraven endast själva hållaren.2. DIMENSIONER 2.1 Inre backspeglar (klass I)Den reflekterande ytans dimensioner måste vara sådana att det på ytan kan skrivas in en rektangel vars ena sida är 4 cm och den andra är a, där>Hänvisning till >2.2 Yttre huvudbackspegel (klass II och III)2.2.1 Den reflekterande ytans dimensioner måste vara sådana att det på ytan kan skrivas in:- en rektangel med en höjd på 4 cm och vars bas, mätt i centimeter, har värdet a.- ett segment som är parallellt med rektangelns höjd och vars längd, uttryckt i centimeter, har värdet b.2.2.2 De minsta värdena för a och b framgår av följande tabell:>Plats för tabell>2.3 Yttre backspegel av vidvinkeltyp (klass IV)Den reflekterande ytans ytterlinjer måste ha en enkel geometrisk form och dess dimensioner skall vara sådana att den eventuellt med hjälp av en yttre backspegel av klass II ger det siktfält som anges i punkt 5.4 i bilaga 3.2.4 Yttre backspegel av närzonstyp (klass V)Den reflekterande ytans ytterlinjer måste ha en enkel geometrisk form och dess dimensioner skall vara sådana att den ger det siktfält som anges i punkt 5.5 i bilaga 3.3. REFLEKTERANDE YTA OCH REFLEXIONSKOEFFICIENT 3.1 Den reflekterande ytan på en backspegel måste antingen vara plan eller sfäriskt konvex.3.2 Skillnader mellan krökningsradier3.2.1 Skillnaden mellan ri eller r'i och rp för respektive referenspunkt får inte överstiga 0,15r.3.2.2 Skillnaden mellan någon av krökningsradierna (rp1, rp2 och rp3) och r får inte överstiga 0,15r.3.2.3 När r inte är mindre än 3 000 mm skall värdet av 0,15r som anges i punkterna 3.2.1 och 3.2.2 ersättas med 0,25r.3.3 Värdet av r får inte vara mindre än3.3.1 1 200 mm för inre backspeglar (klass I) och yttre huvudbackspeglar i klass III,3.3.2 1 800 mm för yttre huvudbackspeglar i klass II,3.3.3 400 mm för yttre backspeglar av vidvinkeltyp (klass IV) och yttre backspeglar av närzonstyp (klass V).3.4 Värdet av den normala reflexionskoefficienten, som bestäms i enlighet med det förfarande som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga, får inte vara mindre än 40 %.Om den reflekterande ytan har två lägen ("dag" och "natt") skall det i läget "dag" vara möjligt att känna igen färgerna på de signaler som används i trafiken. Värdet av den normala reflexionskoefficienten i läget "natt" får inte vara lägre än 4 %.3.5 Den reflekterande ytan måste bibehålla de egenskaper som fastställes i punkt 3.4 trots lång tids normal användning under svåra väderleksförhållanden.4. PROVNINGAR 4.1 Backspeglar skall genomgå de provningar som beskrivs i punkterna 4.2 och 4.3.4.1.1 Den provning som beskrivs i punkt 4.2 krävs inte för de yttre backspeglar av vilka ingen del, oberoende av inställning, befinner sig mindre än 2 meter från marken när fordonet är lastat till sin högsta, tekniskt tillåtna totalvikt.Detta undantag gäller även backspeglarnas monteringsbeslag (monteringsplattor, armar, vridleder, etc.) som befinner sig mindre än 2 meter från marken och som inte skjuter ut utanför fordonets totala bredd mätt i det tvärplan som passerar genom den backspegelinfästningen eller någon annan del framför detta plan som ger större total bredd.I sådana fall måste det medfölja en beskrivning som anger att backspegeln måste monteras så att dess monteringsbeslag placeras på fordonet i överensstämmelse med det som nämns ovan.När detta undantag utnyttjas skall armen märkas outplånligt med symbolen och >Hänvisning till > detta skall även framgå av typgodkännandeintyget.4.2 Slagprovning4.2.1 Beskrivning av provningsapparaturen4.2.1.1 Provningsapparaturen består av en pendel som kan svänga runt två horisontella axlar som är inbördes vinkelräta, och varav den ena är vinkelrät mot det plan som innehåller banan för pendelns utsving.I pendelns yttre ände finns en hammare som består av en styv sfär med en diameter på 165 ± 1 mm och som är klädd med ett 5 mm tjockt gummilager med en Shore A hårdhet på 50.Vidare finns en anordning som medger bestämning av den största vinkel som armen uppnår i utsvingsplanet.Ett fast monterat stöd på pendelns bärande del används för att göra fast provobjekt i enlighet med de anslagskrav som anges i punkt 4.2.2.6.>Hänvisning till >4.2.1.2 Pendelns anslagcentrum sammanfaller med mittpunkten av den sfär som utgör hammaren. Detta befinner sig på avståndet l från svängningsaxeln i utsvingsplanet lika med 1 m ± 5 mm. Pendelns reducerade massa är m0 = 6,8 ± 0,05 kg (förhållandet mellan m0 och pendelns totala massa m och avståndet d mellan pendelns tyngdpunkt och dess axel framgår av ekvationen:>Hänvisning till >4.2.2 Beskrivning av provningen4.2.2.1 Monteringen av backspegeln på hållaren skall ske på det sätt som rekommenderas av tillverkaren av anordningen eller, i tillämpliga fall, av fordonstillverkaren.4.2.2.2 Inställning av backspegeln för provningen4.2.2.2.1 Backspeglarna skall placeras så på slagprovapparaturen att axlar som är horisontella och lodräta när backspegeln är monterad på ett fordon i enlighet med sökandens monteringsanvisningar är i ungefär samma läge.4.2.2.2.2 När en backspegel är justerbar i förhållande till underlaget skall den ställas in för provning i det läge där varje vippanordning har minsta möjlighet att fungera, inom de justeringsgränser som fastställts av sökanden.4.2.2.2.3 När backspegeln har en avståndsinställning i förhållande till underlaget skall denna ställas in så att avståndet mellan huset och underlaget är så kort som möjligt.4.2.2.2.4 När den reflekterande ytan är rörlig i huset skall denna ställas in så att det övre hörnet som befinner sig längst bort från fordonet är i sitt mest utskjutande läge i förhållande till huset.4.2.2.3 Frånsett provning nummer 2 för inre backspeglar (se punkt 4.2.2.6.1) skall det horisontella och vertikala planet som passerar genom hammarens mittpunkt, när pendeln står i lodrät läge, gå genom den reflekterande ytans mittpunkt som definieras i punkt 10 i bilaga 1. Pendelns längsgående svängningsriktning skall vara parallell med fordonets längsgående symmetriplan.4.2.2.4 När under de inställningsförhållanden som fastställs i punkterna 4.2.2.1 och 4.2.2.2 delar av backspegeln begränsar hammarens återgång måste anslagspunkten förskjutas i en riktning som är vinkelrät mot den ifrågavarande rotations- eller vippaxeln.Förskjutningen får inte vara större än absolut nödvändigt för provningens utförande. Den skall begränsas på så sätt att- antingen sfären som begränsar hammaren förblir åtminstone tangentiell med cylindern som definieras i punkt 1.4,- eller kontaktpunkten med hammaren sker minst 10 mm från den reflekterande ytans omkrets.4.2.2.5 Provningen består i att man låter hammaren falla från en höjd motsvarande en pendelvinkel på 60° från vertikalplanet så att hammaren träffar backspegeln i det ögonblick då pendeln är i vertikalt läge.4.2.2.6 Backspeglarna utsätts för anslag under följande olika villkor:4.2.2.6.1 Inre backspeglarProvning 1: Anslagspunkterna skall vara som definieras i 4.2.2.3. Anslaget måste vara sådant att hammaren träffar backspegeln på samma sida som den reflekterande ytan.Provning 2: Anslagspunkten på kanten av det skyddande huset på så sätt att anslaget bildar en vinkel på 45° med den reflekterande ytans plan och befinner sig i det horisontella plan som passerar genom ytans mittpunkt. Anslaget skall ske på samma sida som den reflekterande ytan.4.2.2.6.2 Yttre backspeglarProvning 1: Anslagspunkten skall vara som definieras i punkt 4.2.2.3 eller 4.2.2.4. Anslaget skall vara sådant att hammaren träffar backspegeln på samma sida som den reflekterande ytan.Provning 2: Anslagspunkten skall vara som definieras i punkt 4.2.2.3 eller 4.2.2.4. Anslaget skall vara sådant att hammaren träffar backspegeln på den reflekterande ytans motsatta sida.När backspeglar i klass II eller III är monterade på samma arm som backspeglar i klass IV skall ovannämnda provningar utföras på den nedre spegeln. Den tekniska tjänst som svarar för provningen kan dock upprepa det ena eller båda provningarna på den övre spegeln om denna befinner sig mindre än 2 meter över marken.4.3 Böjprov på det skyddande huset, fastsatt på armen4.3.1 Detta prov skall utföras på alla backspeglar med undantag för dem i klass V.4.3.2 Beskrivning av provningenDet skyddande huset placeras horisontellt i en anordning på så sätt att inställningsdelarna i fästet kan låsas säkert. I samma riktning som husets största dimension fastgöres den ände av huset som är närmast fästpunkten på inställningsanordningen så att den blir orörlig med hjälp av ett fast stopp med en bredd av 15 mm och som täcker hela husets bredd.I den andra änden placeras ett stopp som är identiskt med det som beskrivs ovan på huset så att den föreskrivna provbelastningen kan anbringas (figur 2).Det är tillåtet att göra fast den ände av huset som är längst bort från den ände där kraften anbringas, i stället för att enbart blockera den på så sätt som visas i figur 2.>Hänvisning till >4.3.3 Provbelastningen är 25 kg och anbringas under en minut.5. PROVNINGSRESULTAT 5.1 Vid de provningar som beskrivs i punkt 4.2 skall pendeln efter anslaget fortsätta att svänga på så sätt att projektionen på svängningsplanet av det läge som armen intar bildar en vinkel på 20° med vertikalplanet.Vinkel skall mätas med en noggrannhet på ±1°.5.1.1 Detta krav gäller inte backspeglar som är fastsatta på vindrutan. För dessa gäller i stället det krav som anges i punkt 5.2 efter provning.5.1.2 Den vinkel från lodrätt som pendeln skall återgå till sänks från 20° till 10° för alla backspeglar i klass II och backspeglar i klass III som är monterade på det fäste som normalt används till backspeglar i klass IV.5.2 Om spegelhållaren, vad avser backspeglar som är fastsatta på vindrutan, går av vid de provningar som beskrivs i punkt 4.2 får den kvarvarande delen inte skjuta ut mer än 1 cm över monteringsytan och den konfiguration som finns kvar efter provning måste uppfylla de villkor som anges i punkt 1.3.5.3 Den reflekterande ytan får inte gå sönder vid de provningar som beskrivs i punkterna 4.2 och 4.3. Ett brott på den reflekterande ytan är dock tillåtet om ett av följande villkor är uppfyllt:5.3.1 Glasfragmenten sitter fortfarande kvar på husets baksida eller på en yta som är fast förbunden med huset. Dock godtas att delar av glaset släpper från underlaget under förutsättning att detta inte sker på mer än 2,5 mm på vardera sidan om sprickan. Likaledes godtas att små glasbitar lossnar från glasytan i anslagspunkten.5.3.2 Den reflekterande ytan består av säkerhetsglas.Tillägg 1 till bilaga 2 PROVNINGSFÖRFARANDE FÖR ATT BESTÄMMA REFLEKTIVITET 1. DEFINITIONER 1.1 CIE standardljus A(1): kolorimetrisk belysning, representerande en svartkroppsstrålare vid T68 = 2855,6 K.1.2 CIE standardljuskälla A(2): gasfylld volframglödlampa med korrelerad färgtemperatur på T68 = 2855,6 K.1.3 CIE 1931 standardobservatör för färgat ljus(3): strålningsdetektor vars kolorimetriska egenskaper svarar mot de trikromatiska spektralfördelningsvärdena  (ë),  (ë),  (ë) (se tabell).1.4 CIE spektrala tristimulusvärden(4): trikromatiska spektralfördelningsvärden för ett isoenergispektrum i CIE(XYZ)-systemet.1.5 Fotopiskt seende(5): det normala ögats syn när det har anpassat sig till belysningsnivåer på minst flera candela per kvadratmeter.2. APPARATUR 2.1 AllmäntApparaturen skall bestå av en ljuskälla, en hållare för provobjektet, en mottagarenhet med fotodetektor och ett indikatorinstrument (se figur 1), samt hjälpmedel att undanröja effekterna av ströljus.Mottagaren kan innehålla en ljusintegrerande sfär som underlättar vid mätning av reflektansen hos icke-plana (konvexa) speglar (se figur 2).2.2 Spektrala egenskaper hos ljuskälla och mottagareLjuskällan skall bestå av en CIE standardljuskälla A och tillhörande optik som ger ett nästan parallellt ljusknippe. En spänningsstabilisator rekommenderas för att upprätthålla en konstant lampspänning medan apparaturen används.Mottagaren skall ha en fotodetektor vars spektrala känslighet är proportionell mot den fotopiska luminositetsfunktionen hos en CIE 1931 standardobservatör för kolorimetrifärgat ljus (se tabell). Varje annan kombination av belysning-filter-mottagare som ger samma CIE standardljus A och fotopiskt seende kan användas. När en integrerande sfär används i mottagaren skall sfärens insida vara belagd med en vit, matt (diffus) beläggning som är icke-selektiv ur spektral synvinkel.2.3 Geometriska villkorDen infallande strålens vinkel (È) bör helst vara 0,44 ± 0,09 rad (25 ± 5°) från normalen till provobjektets yta och får inte överskrida den övre toleransgränsen (dvs, 0,53 rad eller 30°). Mottagarens axel skall bilda en vinkel (È) med denna normal som är lika med den infallande strålens (se figur 1). Den infallande strålen skall när den träffar provytan ha en diameter som inte understiger 19 mm. Den reflekterade strålen får inte vara bredare än fotodetektorns känslighetsområde, den skall täcka minst 50 % av denna yta och så nära som möjligt täcka samma areadel som används medan instrumentet kalibreras.När en integrerande sfär används i mottagardelen skall denna sfär ha en diameter som är minst 127 mm. Öppningarna i sfären för provobjekt och infallande stråle skall vara så stora att den infallande och den reflekterade strålen kan passera i sin helhet. Fotodetektorn skall placeras så att den inte direkt träffas av infallande eller reflekterat ljus.2.4 Elektriska egenskaper hos fotodetektor/indikator-enhetFotodetektorns utsignal som registreras på indikatorinstrumentet skall vara en linjär funktion av ljusintensiteten på det fotokänsliga området. Det skall finnas hjälpmedel (elektriska och/eller optiska) som underlättar nollställning och inställning vid kalibrering. Sådana hjälpmedel får inte påverka instrumentets linjaritet eller spektrala egenskaper. Noggrannheten hos mottagare/indikator-enhet skall ligga inom det som är minst av ±2 % av fullt skalutslag, eller ±10 % av avläst värde.2.5 Hållare till provobjektMed denna mekanism skall det vara möjligt att placera provobjektet så att axlarna för ljuskällans arm och mottagaren skär varandra på den reflekterande ytan. Den reflekterande ytan kan ligga inom eller på endera sidan av spegeln som provas, beroende på om det gäller en spegel med första yta, andra yta eller en spegel av prismatisk "flip"-typ.3. FÖRFARANDE 3.1 Direkt kalibreringsförfarandeVid direkt kalibrering används luft som referensstandard. Detta förfarande kan tillämpas för de instrument som är så konstruerade att de tillåter kalibrering vid 100 % av skalan genom att detektorn kan riktas direkt i ljuskällans axel (se figur 1).I vissa fall är det önskvärt (t.ex. vid mätning av lågreflekterande ytor) att använda en mellanliggande kalibreringspunkt (mellan 0 och 100 % på skalan) med detta förfarande. I dessa fall skall ett filter med neutral densitet och känd transmissionsfaktor föras in i den optiska strålgången, och kalibreringskontrollen skall sedan ställas in så att instrumentet visar den procentuella transmissionen hos filtret med neutral densitet. Detta filter skall tas bort innan reflektivitetsmätningarna utförs.3.2 Indirekt kalibreringsförfarandeIndirekt kalibreringsförfarande kan användas för instrument som har källa och mottagare med fast geometri. En rätt kalibrerad och underhållen reflektansstandard måste användas. Denna referensstandard bör helst vara en plan spegel med ett reflektansvärde som är så lika provobjektets som möjligt.3.3 Mätning på plan spegelReflektansen för plana speglar kan mätas på instrument som fungerar antingen efter principen för direkt eller indirekt kalibrering. Reflektansvärdet avläses direkt på indikatorinstrumentet.3.4 Mätning på icke-plan (konvex) spegelMätning av reflektansen för icke-plana (konvexa) speglar kräver användning av instrument som har en integrerande sfär i mottagarenheten (se figur 2). Om instrumentet indikerar ne divisioner för en standardspegel som har E % reflektans kommer nx divisioner för en okänd spegel att motsvara en reflektans på X %, enligt följande formel:X = E >NUM>nx>DEN>ne>Hänvisning till >>Plats för tabell>Tillägg 2 till bilaga 2 VILLKOR FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING AV BACKSPEGLAR 1. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av backspegel skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket, eller av dennes representant.1.2 Till ansökan skall för varje typ av backspegel bifogas följande:1.2.1 En teknisk beskrivning som anger vilken(a) typ(er) av fordon som backspegeln är avsedd för.1.2.2 Tillräckligt detaljerade ritningar för identifiering av backspegeln, tillsammans med monteringsanvisningar. I ritningarna måste anges det föreslagna läget för typgodkännandenumret och tilläggssymbolen i förhållande till den rektangel som ingår som en del av EEG-typgodkännandemärket.1.2.3 Fyra backspeglar. Tre som skall användas för provning och en som skall behållas av laboratoriet för ytterligare undersökningar som senare kan bli nödvändiga. På laboratoriets begäran kan ytterligare provobjekt behövas.2. INSKRIPTIONER De exemplar av en backspegel som lämnas in för EEG-typgodkännande måste lättläsligt och outplånligt vara försedda med sökandens handelsbeteckning eller varumärke och skall dessutom ha tillräckligt med plats för inskription av EEG-typgodkännandemärket. Denna plats skall framgå av de ritningar som nämns i punkt 1.2.2.3. EEG-TYPGODKÄNNANDE 3.1 EEG-typgodkännande skall beviljas och ett typgodkännandenummer skall tilldelas för varje backspegel som lämnas in i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 ovan, och som uppfyller kraven i punkterna 1-5 i bilaga 2.3.2 Detta nummer får inte tilldelas någon annan typ av backspegel.4. MÄRKNING 4.1 Varje backspegel som är i överensstämmelse med en för vilken typgodkännande har beviljats i enlighet med detta direktiv skall vara försedd med ett EEG-typgodkännandemärke.4.2 EEG-typgodkännandemärket skall bestå av en rektangel i vilken är inskriven den gemena bokstaven e följt av bokstäver eller siffror som identifierar den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet: 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för Belgien, 11 för Storbritannien, 13 för Luxemburg, 18 för Danmark, IRL för Irland, GR för Grekland. Intill rektangeln skall dessutom ett EEG-typgodkännandenummer vara placerat. Detta nummer skall bestå av det typgodkännandenummer som anges i intyget för den ifrågavarande typen (se tillägg 3), föregått av två siffror som anger löpnumret för den senaste ändringen av rådets direktiv 71/127/EEG den dag då EEG-typgodkännandet beviljades. Ändringens löpnummer och typgodkännandenumret som anges i intyget skall åtskiljas med en asterisk. I detta direktiv är löpnumret 02.4.3 EEG-typgodkännandemärket skall kompletteras med symbolen I, II, III, IV eller V, vilken betecknar den klass vilken backspegeltypen tillhör. Tilläggssymbolen skall placeras på lämplig plats i närheten av rektangeln som innehåller bokstaven e.4.4 EEG-typgodkännandemärket och tilläggssymbolen skall skrivas in på en av de delar som ingår i backspegeln på så sätt att de är outplånliga och lätta att läsa även då backspegeln har monterats på fordonet.4.5 Nedan ges fyra exempel på EEG-typgodkännandemärken, kompletterade med tilläggssymbolen.>Hänvisning till >>Hänvisning till >Tillägg 3 till bilaga 2 MALL FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG FÖR EN BACKSPEGEL >Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Definitioner hämtade från CIE-publikation 50 (45), internationell elektronisk ordlista, grupp 45: Belysning.BILAGA 3KRAV FÖR MONTERING AV BACKSPEGLAR PÅ FORDON1. ALLMÄNT 1.1 Backspeglar måste monteras på så sätt att siktfältet på grund av spegelns förskjutning inte ändras betydligt, och så att den inte vibrerar så mycket att föraren kan misstolka bilden i spegeln.1.2 De villkor som fastställs i punkt 1.1 måste vara uppfyllda när fordonet kör i hastigheter upp till 80 % av den högsta hastighet som det är konstruerat för, dock inte överstigande 150 km/tim.2. ANTAL 2.1 Lägsta antal obligatoriska backspeglar2.1.1 De siktfält som anges i punkt 5 måste uppnås med minsta möjliga antal obligatoriska backspeglar enligt följande tabell:>Plats för tabell>2.1.2 För fordon i kategori M1 och N1 gäller dock följande:2.1.2.1 Om den inre backspegeln inte uppfyller de krav som anges i punkt 5.2 måste en andra yttre backspegel monteras på sidan av fordonet motsatt den för den obligatoriska backspegeln enligt punkt 2.1.1 ovan.2.1.2.2 Om den inre backspegeln inte ger sikt bakåt är den inte heller nödvändig.2.1.2.3 Yttre backspeglar i klass II är tillåtna.2.1.3 Om utformningen av fordon i klass N3 gör det tekniskt omöjligt att uppnå de siktfält som anges i punkterna 5.3.2.2 och 5.4 när en backspegel i klass IV är monterad på samma fäste som en backspegel i klass II får dock den senare ersättas med en backspegel i klass III.Detta undantag gäller endast till den 1 oktober 1992.2.2 Största antal tillåtna backspeglar2.2.1 För fordon i kategori M1 och N1 får en yttre backspegel monteras på den sida av fordonet som är motställd den på vilken den obligatoriska, yttre backspegeln enligt punkt 2.1.1 är monterad.2.2.2 En yttre backspegel i klass V får monteras på fordon i kategorierna M2, M3 och N2.2.2.3 En inre backspegel får monteras på fordon i kategorierna N2 och N3.2.2.4 En yttre backspegel i klass IV får monteras på fordon i kategorierna N2 och N3 frånsett dragbilar för påhängsvagn.2.2.5 De backspeglar som nämns i punkterna 2.2.1-2.2.4 måste uppfylla kraven i detta direktiv.Bestämmelserna i punkt 5 i denna bilaga gäller dock inte för de backspeglar som nämns i punkt 2.2.3.2.2.6 Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för övervakningsbackspeglar som definierats i punkt 4 i bilaga 1. Dessa backspeglar måste dock sitta minst 2 meter över marken när fordonet är lastat till sin högsta totalvikt.3. LÄGE 3.1 Backspeglarna skall placeras så att föraren har klar sikt över körbanan bakom och vid sidan/sidorna av fordonet, när han sitter i normal körställning i förarsätet.3.2 De yttre backspeglarna skall vara synliga genom sidorutorna eller genom den del av vindrutan som täcks av vindrutetorkarens svepyta. Denna bestämmelse gäller dock av konstruktionsmässiga skäl inte yttre backspeglar som är monterade på höger sida av fordon i kategori M2 och M3 i medlemsstater med högertrafik eller på vänster sida av fordon i samma kategorier i medlemsstater med vänstertrafik.3.3 För fordon som provas i chassi/hytt-utförande vad avser siktfältet skall karosseriets minsta och största bredd anges av tillverkaren och, vid behov, simuleras med attrapper. Alla fordons- och spegelutföranden som beaktas vid provningen skall visas i EEG-typgodkännandeintyget för ett fordon vad avser installationen av backspeglar (se tillägg).3.4 Den föreskrivna, yttre backspegeln på förarens sida av fordonet måste placeras så att vinkeln mellan fordonets längsgående symmetriplan och det vertikalplan som passerar genom backspegelns mittpunkt och genom mittpunkten av den 65 mm långa linje som sammanbinder förarens två okulärpunkter inte överstiger 55°.3.5 Backspeglar får inte skjuta ut avsevärt mer än som är nödvändigt utanför karosseriets yttre delar för att överensstämma med kraven på siktfält som anges i punkt 5.3.6 När den nedre kanten av en yttre backspegel befinner sig mindre än 2 meter över marken när fordonet är lastat till sin högsta, tillåtna totalvikt får denna backspegel inte skjuta ut mer än 0,20 m utanför fordonets största bredd, mätt utan backspeglar.3.7 Backspeglar i klass V skall monteras på fordon på så sätt att, oberoende av inställningen, ingen del av dessa speglar eller deras hållare befinner sig lägre än 2 meter från marken när fordonet är lastat till sin högsta, tillåtna totalvikt.Dessa backspeglar får dock inte monteras på sådana fordon där förarhyttens höjd gör att dessa krav inte kan uppfyllas.3.8 Om inte annat följer av punkterna 3.5, 3.6 och 3.7 får backspeglar skjuta ut utanför fordonets största bredd.4. INSTÄLLNING 4.1 Den inre backspegeln måste kunna ställas in av föraren då han sitter i normal körställning.4.2 Den yttre backspegeln som sitter på förarens sida måste kunna ställas in från fordonets insida när dörren är stängd, även om fönstret får vara öppet. Spegeln får dock låsas i läge från utsidan.4.3 Bestämmelserna i punkt 4.2 gäller inte för yttre backspeglar som, när de har rubbats ur sitt läge, kan återta sitt ursprungliga läge utan att ställas in på nytt.5. SIKTFÄLT 5.1 AllmäntDe siktfält som definieras nedan gäller när båda ögonen används och då ögonen befinner sig vid förarens okulärpunkter enligt definitionen i punkt 12 i bilaga 1 ovan. Siktfälten skall bestämmas när fordonet är i körklart skick enligt definitionen i punkt 2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG och dessutom har en passagerare i framsätet, vars massa är 75 kg ±1 %. De skall fastställas genom fönster som har en ljusgenomsläpplighet på minst 70 % mätt vinkelrät mot ytan.5.2 Inre backspegel (klass I)Siktfältet skall vara sådant att föraren kan se en minst 20 meter bred, plan och horisontell del av vägen centrerad runt fordonets längsgående och vertikala symmetriplan och som sträcker sig från horisonten till ett avstånd 60 meter bakom förarens okulärpunkter (figur 3).5.3 Yttre huvudbackspegel (klass II och III)5.3.1 Den yttre backspegeln på vänster sida på fordon i länder med högertrafik och den yttre backspegeln på höger sida på fordon i länder med vänstertrafik5.3.1.1 Siktfältet skall vara sådant att föraren kan se en minst 2,50 meter bred, plan och horisontell del av vägen som begränsas till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster (för fordon i vänstertrafik) av det plan som är parallellt med fordonets längsgående vertikalplan som går genom fordonets yttre punkt till vänster (för fordon i högertrafik) eller till höger (för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från horisonten till ett avstånd 10 meter bakom förarens okulärpunkter (figurerna 4 och 5).5.3.2 Den yttre backspegeln på höger sida på fordon i högertrafik och den yttre backspegeln på vänster sida på fordon i vänstertrafik5.3.2.1 För fordon i kategori M1 och fordon i kategori N1 med en största vikt som inte överstiger 2 ton måste siktfältet vara sådant att föraren kan se en minst 4 meter bred, plan och horisontell del av vägen som begränsas till vänster (för fordon i högertrafik) eller till höger (för fordon i vänstertrafik) av ett plan parallellt med det längsgående, vertikala planet genom fordonets yttre punkt till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster (för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från horisonten till ett avstånd 20 meter bakom förarens okulärpunkter (se figur 4).5.3.2.2 För andra fordon än de som nämns i punkt 5.3.2.1 ovan måste siktfältet vara sådant att föraren kan se en minst 3,5 meter bred, plan och horisontell del av vägen, vilken begränsas till vänster (för fordon i högertrafik) eller till höger (för fordon i vänstertrafik) av ett plan som är parallellt med fordonets längsgående vertikalplan genom fordonets yttre punkt till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster (för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från horisonten till ett avstånd 30 meter bakom förarens okulärpunkter.Vägen skall dessutom vara synlig för föraren över en bredd av 0,75 meter, från en punkt 4 meter bakom det vertikalplan som passerar genom förarens okulärpunkter (figur 5).5.4 Yttre backspegel av "vidvinkeltyp" (klass IV)5.4.1 Siktfältet måste vara sådant att föraren kan se en minst 12,50 meter bred, plan och horisontell del av vägen, vilken begränsas till vänster (för fordon i högertrafik) eller till höger (för fordon i vänstertrafik) av ett plan som är parallellt med fordonets längsgående vertikalplan genom fordonets yttre punkt till höger (för fordon i högertrafik) eller till vänster (för fordon i vänstertrafik) och som sträcker sig från minst 15 meter till 25 meter bakom förarens okulärpunkter. Vägen skall dessutom vara synlig för föraren över en bredd av 2,5 meter, från en punkt 3 meter bakom det vertikalplan som passerar genom förarens okulärpunkter (se figur 6).5.5 Yttre backspegel av typ "närzonsspegel" (klass V)Siktfältet skall vara sådant att föraren kan se en plan och horisontell del av vägen längs fordonets sida som begränsas av följande vertikalplan (se figurerna 7a och 7b):5.5.1 Det plan som är parallellt med fordonets längsgående, vertikala symmetriplan som går genom en punkt som ligger 0,2 meter utanför förarhyttens yttre punkt på höger sida (för fordon i högertrafik) eller på vänster sida (för fordon i vänstertrafik).5.5.2 I tvärgående riktning, av det parallellplan som befinner sig på ett avstånd av 1 meter framför det plan som nämns i punkt 5.5.1.5.5.3 Bakåt, av det plan som är parallellt med det vertikalplan som passerar genom förarens okulärpunkter och som befinner sig på ett avstånd av 1,25 meter bakom detta plan.5.5.4 Framåt, av det plan som är parallellt med vertikalplanet genom förarens okulärpunkter och som befinner sig på ett avstånd av 1 meter framför detta plan. Om det vertikala, tvärgående plan som passerar genom framkanten av fordonets stötfångare befinner sig mindre än 1 meter framför det vertikalplan som passerar genom förarens okulärpunkter så skall siktfältet begränsas till detta plan (se figur 7b).5.6 För backspeglar som består av flera reflekterande ytor som antingen har olika kurvatur eller bildar vinkel med varandra, måste minst en av de reflekterande ytorna ge det siktfält och ha de dimensioner (se punkt 2.2.2 i bilaga 2) som anges för den klass som de tillhör.5.7 Hinder5.7.1 Inre backspegel (klass I)5.7.1.1 En minskning av siktfältet på grund av förekomsten av t.ex. huvudstöd, solskydd, bakrutetorkare och värmeelement är tillåtet under förutsättning att alla dessa anordningar tillsammans inte täcker mer än 15 % av det angivna siktfältet.5.7.1.2 Omfattningen av hinder mäts med huvudstöden inställda i lägsta möjliga läge och med solskydden infällda.5.7.2 Yttre backspeglar (klasserna II, III, IV och V)I de ovan beskrivna siktfälten skall hänsyn inte tas till hinder som förorsakas av karosseriet och några av dess delar, som t.ex. dörrhandtag, positionsljus, körriktningsvisare och den bakre stötfångarens yttre ändar, inte heller till delar för rengöring av reflekterande ytor, om dessa hinder täcker mindre än 10 % av det angivna siktfältet.5.8 ProvningsförfarandeSiktfältet skall bestämmas genom att en kraftig ljuskälla placeras vid okulärpunkterna och genom undersökning av ljuset som reflekteras på den vertikala kontrollskärmen. Andra likvärdiga metoder får även användas.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >Tillägg till bilaga 3 BILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG FÖR ETT FORDON MED AVSEENDE PÅ MONTERINGEN AV BACKSPEGLAR >Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31990L0630

Kommissionens direktiv 90/630/EEG av den 30 oktober 1990 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/649/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 341 , 06/12/1990 s. 0020 - 0029 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 20 s. 0022  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 20 s. 0022

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 30 oktober 1990 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/649/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon (90/630/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/649/EEG av den 27 september 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 88/366/EEG(2), och särskilt artikel 5 i detta, ochmed beaktande av följande:Erfarenheten och den tekniska utvecklingen har visat att det nu är möjligt att öka noggrannheten vid det provningsförfarande som fastställs i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG, och särskilt att likrikta det med den senaste utvecklingen inom Förenta Nationernas ekonomiska kommission för Europa.Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén om anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG ändras härmed i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Från och med den 1 maj 1991 får ingen medlemsstat av skäl som hänför sig till siktfält- vägra att utfärda EEG-typgodkännande för en fordonstyp; alt. att utlämna kopia av det intyg som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG(3) eller att lämna nationellt typgodkännande, eller- förbjuda att fordon tas i bruk,i fall där förarens siktfält i fordon av sådan typ eller i sådana fordon konstaterats överensstämma med direktiv 77/649/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 1991:- skall medlemsstaterna inte längre utfärda kopia av det intyg som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG av skäl som hänför sig till att förarens siktfält i fordon av sådan typ inte konstaterats överensstämma med direktiv 77/649/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv,- kan medlemsstaterna vägra att utfärda nationellt typgodkännande för en fordonstyp där förarens siktfält inte konstaterats överensstämma med direktiv 77/649/EEG i dess lydelse enligt detta direktiv.Artikel 3 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 maj 1991. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 oktober 1990.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNVice ordförande(1) EGT nr L 267, 19.10.1977, s. 1.(2) EGT nr L 181, 12.7.1988, s. 40.(3)EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.BILAGA "BILAGA 3FÖRFARANDE FÖR BESTÄMNING AV H-PUNKTEN OCH DEN FAKTISKA KROPPSVINKELN FÖR SITTPLATSER I MOTORFORDON1. SYFTEDet förfarande som fastställs i denna bilaga används för att bestämma H-punktens placering och den faktiska kroppsvinkeln för en eller flera sittplatser i ett motorfordon och för att kontrollera överensstämmelsen mellan mätningarna och de konstruktionsuppgifter som lämnas av tillverkaren(1).2. DEFINITIONERI denna bilaga används följande beteckningar med den betydelse som här anges:2.1. Referensdata: en eller flera av följande egenskaper hos en sittplats:2.1.1. H-punkten och R-punkten och deras inbördes förhållande.2.1.2. Den faktiska kroppsvinkeln och den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln och deras inbördes förhållande.2.2. Tredimensionell H-punktsmaskin (3 DH-maskin): den anordning som används för bestämning av H-punkter och faktiska kroppsvinklar. Denna anordning beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga.2.3. H-punkt: centrum för ledpunkten mellan kropp och lår med 3 DH-maskinen installerad i fordonets säte enligt punkt 4 nedan. H-punkten ligger mitt på centrumlinjen hos maskinen, vilken ligger mellan syftningsknapparna för H-punkten på ömse sidor om 3 DH-maskinen. H-punkten motsvarar teoretiskt R-punkten (toleranser, se 3.2.2 nedan). När den bestämts enligt det förfarande som beskrivs i punkt 4 betraktas H-punkten som fast i förhållande till sittdynans stomme och rör sig med denna när sätet flyttas.2.4. R-punkt eller sittreferenspunkt: en av fordonstillverkaren för varje sittplats konstruktivt bestämd punkt som fastställs inom det tredimensionella referensrutnätet.2.5. Kroppslinje: centrum för känselkroppen i 3 DH-maskinen med känselkroppen i sitt bakersta läge.2.6. Faktisk kroppsvinkel: vinkeln mellan en vertikal linje genom H-punkten och kroppslinjen uppmätt med hjälp av ryggvinkelkvadranten på 3 DH-maskinen. Den faktiska kroppsvinkeln motsvarar teoretiskt den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln (toleranser, se 3.2.2 nedan).2.7. Konstruktivt bestämd kroppsvinkel: den uppmätta vinkeln mellan en vertikal linje genom R-punkten och kroppslinjen i ett läge som motsvarar det av fordonstillverkaren i konstruktionen avsedda läget för sätets ryggstöd.2.8. Den sittandes centrumplan (C/LO): medianplanet för 3 DH-maskinen placerad på varje avsedd sittplats. Det representeras av koordinaten för H-punkten på Y-axeln. För separata säten sammanfaller centrumplanet för sätet med det för den sittande. För andra säten anges centrumplanet av tillverkaren.2.9. Tredimensionellt referenssystem: ett system enligt beskrivning i tillägg 2 till denna bilaga.2.10. Referensmärken: fysiska punkter (hål, ytor, märken eller fördjupningar) i fordonets kaross som är definierade av tillverkaren.2.11. Fordonets mätläge: fordonets läge enligt koordinaterna för referensmärkena i det tredimensionella referenssystemet.3. KRAV3.1. Presentation av dataFör varje sittplats där det krävs referensdata för att visa överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv skall samtliga eller ett urval av följande uppgifter lämnas i den form som anges i tillägg 3 till denna bilaga:3.1.1. Koordinaterna för R-punkten i förhållande till det tredimensionella referensrutnätet.(1) På varje sittplats utom framsäten, där H-punkten inte kan bestämmas med hjälp av vare sig den tredimensionella H-punktsmaskinen eller de tredimensionella förfarandena, får R-punkten såsom den anges av tillverkaren tas som referens om det anses lämpligt enligt det behöriga organets bedömning.3.1.2. Konstruktivt bestämd kroppsvinkel.3.1.3. Alla uppgifter som behövs för att ställa in sätet (om det är justerbart) i det mätläge som anges i punkt 4.3 nedan.3.2. Förhållande mellan uppmätta data och konstruktionsuppgifter3.2.1. Koordinaterna för H-punkten och det värde för den faktiska kroppsvinkeln som erhålls genom det förfarande som anges i punkt 4 nedan skall jämföras med koordinaterna för R-punkten respektive den konstruktivt bestämda kroppsvinkel som anges av fordonstillverkaren.3.2.2. De relativa lägena för R-punkten och H-punkten och förhållandet mellan den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln och den faktiska kroppsvinkeln skall anses tillfredsställande för aktuell sittplats om H-punkten, såsom den definieras av sina koordinater, ligger inom en fyrkant med 50 mm sida med horisontella och vertikala sidor, vars diagonaler skär varandra i R-punkten, samt om den faktiska kroppsvinkeln ligger inom 5° från den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln.3.2.3. Om dessa villkor tillgodoses skall R-punkten och den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln användas för att visa att bestämmelserna i detta direktiv uppfylls.3.2.4. Om H-punkten eller den faktiska kroppsvinkeln inte uppfyller kraven i punkt 3.2.2 ovan skall H-punkten och den faktiska kroppsvinkeln bestämmas ytterligare två gånger (sammanlagt tre gånger). Om resultaten av två av dessa tre mätningar uppfyller bestämmelserna skall villkoren enligt punkt 3.2.3 ovan gälla.3.2.5. Om resultaten av minst två av de tre mätningar som beskrivs i punkt 3.2.4 ovan inte uppfyller kraven enligt punkt 3.2.2 ovan eller om kontrollen inte kan genomföras på grund av att fordonstillverkaren inte lämnat uppgifter om läget för R-punkten eller den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln skall mittpunkten för de tre uppmätta punkterna eller medelvärdet för de tre uppmätta vinklarna användas och betraktas som tillämpbara i alla de fall där R-punkten eller den konstruktivt bestämda kroppsvinkeln avses i detta direktiv.4. FÖRFARANDE VID BESTÄMNING AV H-PUNKTEN OCH DEN FAKTISKA KROPPSVINKELN4.1. Fordonet skall, om tillverkaren så begär, konditioneras vid en temperatur av 20 ± 10 °C för att säkerställa att sätesmaterialet uppnått rumstemperatur. Om ingen suttit i det säte som skall kontrolleras skall en person eller anordning på 70 till 80 kg placeras i sätet två gånger under en minut för att pressa samman dyna och ryggstöd. På tillverkarens begäran skall samtliga säten förbli obelastade under minst 30 minuter innan 3 DH-maskinen installeras.4.2. Fordonet skall befinna sig i det mätläge som definieras i punkt 2.11 ovan.4.3. Sätet skall, om det är justerbart, ställas in i sitt bakersta normala kör- eller åkläge, enligt tillverkarens angivelser, endast med beaktande av sätets längdinställning, bortsett från justeringsmån som används för andra ändamål än normal körning eller åkning. Om andra sätesinställningar förekommer (säteshöjd, sätesvinkel, ryggstödsvinkel osv.) skall dessa därefter ställas in i de lägen som tillverkaren anger. För fjädrande säten skall höjden spärras i fast läge som motsvarar en normal körställning enligt tillverkarens angivelse.4.4. Den yta på sätet som berörs av 3 DH-maskinen skall täckas av bomullstyg av tillräcklig storlek och lämplig struktur, närmare bestämt en slät bomullsväv bestående av 18,9 trådar per cm² och med en vikt av 0,228 kg/m² eller tyg som är stickat eller av icke-vävt tyg med liknande egenskaper. Om provet görs på ett säte utanför fordonet skall golvet som sätet placeras på ha samma väsentliga egenskaper(1) som golvet i det fordon där sätet skall användas.4.5. Placera sitt- och ryggplattorna på 3 DH-maskinen så att den sittandes centrumplan (C/LO) överensstämmer med 3 DH-maskinens centrumplan. På tillverkarens begäran kan 3 DH-maskinen flyttas inåt med avseende på C/LO om 3 DH-maskinen är placerad så långt utåt att säteskanten inte medger att 3 DH-maskinen riktas in.4.6. Fäst fot- och underbensenheterna vid sittplattan, antingen var för sig eller med användning av T-stången och underbensenheten. En linje genom H-punktens syftningsknappar skall vara parallell med marken och vinkelrät mot sätets längsgående centrumplan.4.7. Ställ in fötternas och benens läge på 3 DH-maskinen enligt följande:4.7.1. Sittplats: förarplats och yttre passagerare fram4.7.1.1. Både fot- och underbensenheterna skall flyttas framåt så att fötterna intar naturliga platser på golvet, mellan pedalerna om så erfordras. Om möjligt skall vänster fot placeras ungefär lika långt till vänster om 3 DH-maskinens centrumplan som höger fot till höger om detsamma. Vattenpasset som visar 3 DH-maskinens placering i tvärled ställs in horisontellt genom att sittplattan vid behov justeras eller genom att fot- och underbensenheterna flyttas bakåt. Den linje som passerar genom H-punktens syftningsknappar skall hållas vinkelrät mot sätets längsgående centrumplan.(1) Lutningsvinkel, skillnader i fråga om sätets monteringshöjd, ytstruktur osv.4.7.1.2. Om vänster ben inte kan hållas parallellt med det högra och den vänstra foten inte får stöd av underlaget kan den vänstra foten flyttas tills den får stöd. Inriktningen av syftningsknapparna skall bibehållas.4.7.2. Sittplats: Ytterplats bakFör säten eller extrasäten skall benen placeras enligt tillverkarens angivelser. Om fötterna då vilar på delar av golvet som ligger på olika nivå skall den fot som först kommer i kontakt med framsätet tjäna som referens och den andra foten riktas in så att tvärvattenpasset ligger i våg.4.7.3. Andra fastställda sittlägenDet allmänna förfarande som anges i punkt 4.7.1 ovan skall följas, bortsett från att fötterna placeras enligt fordonstillverkarens anvisningar.4.8. Anbringa underbens- och lårvikter och rikta in 3 DH-maskinen.4.9. Vik fram ryggplattan till främre ändläget och dra bort 3 DH-maskinen från ryggstödet med hjälp av T-stången. Flytta 3 DH-maskinen på sätet på något av följande sätt:4.9.1. Använd följande förfarande om 3 DH-maskinen tenderar att glida bakåt: Låt 3 DH-maskinen glida bakåt tills det inte längre erfordras något hållkraft framåt på T-stången, dvs. tills sittplattan kommer i kontakt med ryggstödet. Vid behov omplaceras underbenet.4.9.2. Använd följande förfarande om 3 DH-maskinen inte tenderar att glida bakåt: Skjut 3 DH-maskinen bakåt genom att belasta T-stången bakåt i horisontell riktning tills sittplattan kommer i kontakt med ryggstödet (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga).4.10. Belasta de hopmonterade sitt- och ryggplattorna på 3 DH-maskinen med 100 ± 10 N vid skärningspunkten mellan höftvinkelkvadranten och T-stångshuset. Belastningens riktning skall hållas längs en linje som passerar ovan angivna skärningspunkt till en punkt just ovanför lårstångshuset (se figur 2 i tillägg 1 till denna bilaga). För sedan försiktigt tillbaka ryggplattan mot ryggstödet. Försiktighet måste iakttas under återstoden av förfarandet för att hindra 3 DH-maskinen från att glida framåt.4.11. Anbringa höger och vänster sätesdelsvikter och sedan växelvis de åtta kroppsvikterna. Håll 3 DH-maskinen i nivå.4.12. Fäll ryggplattan framåt för att frigöra spänningen mot ryggstödet. Vicka 3 DH-maskinen från sida till sida tre kompletta cykler inom en 10° cirkelbåge (5° på vardera sidan av det vertikala centrumplanet) för att frigöra eventuell kvarvarande friktion mellan 3 DH-maskinen och sätet.Under vickningen kan 3 DH-maskinens T-stång tendera att förskjutas från angivet horisontellt och vertikalt läge. T-stången skall därför kvarhållas genom att den belastas i sidled under vickningen. Försiktighet skall iakttas när T-stången hålls kvar och 3 DH-maskinen vickas för att säkerställa att inga oavsiktliga yttre belastningar verkar vertikalt, framåt eller bakåt.Fötterna på 3 DH-maskinen skall inte hållas kvar under detta steg. Om fötternas läge ändras skall de tillsvidare lämnas i detta läge.Fäll försiktigt tillbaka ryggplattan mot ryggstödet och kontrollera att de två vattenpassen intar nolläge. Om fötterna rört sig under vickningarna skall de återställas i läge på följande sätt:Lyft växelvis varje fot så lite som möjligt från golvet tills fötterna inte rör sig ytterligare. Under denna lyftning skall fötterna tillåtas vrida sig, men ingen framåt- eller bakåtriktad belastning får anbringas. När varje fot åter sänks skall hälen komma i kontakt med därför avsedd yta.Kontrollera att tvärvattenpasset står i våg. Vid behov belastas överdelen av ryggplattan i sidled tills 3 DH-maskinens sittplatta är i våg på sätet.4.13. Fortsätt med följande steg, medan T-stången hålls kvar så att inte 3 DH-maskinen glider framåt på sittdynan:a) För tillbaka ryggplattan mot ryggstödet.b) Anbringa och frigör växelvis en belastning som inte får överstiga 25 N på ryggvinkelstången ungefär i höjd med kroppsvikterna tills höftvinkelkvadranten visar att ett stabilt läge uppnås varje gång belastningen frigörs. Försiktighet skall iakttas för att säkerställa att inga yttre belastningar neråt eller i sidled anbringas på 3 DH-maskinen. Om 3 DH-maskinen åter behöver riktas in, fäll åter ryggplattan framåt, ställ in på nytt och upprepa förfarandet från punkt 4.12.4.14. Gör alla mätningar.4.14.1. Koordinaterna för H-punkten mäts i förhållande till det tredimensionella referenssystemet.4.14.2. Den faktiska kroppsvinkeln avläses i 3 DH-maskinens ryggvinkelkvadrant med känselkroppen i sitt bakersta läge.4.15. Om 3 DH-maskinen behöver återinstalleras skall först sätet förbli obelastat under minst 30 minuter. 3 DH-maskinen skall inte lämnas aktiverad på sätet under längre tid än som krävs för att utföra provet.4.16. Om sittplatserna i samma sätesrad kan betraktas som likvärdiga (bänksäte, identiska säten osv.) skall endast en H-punkt och en faktisk kroppsvinkel bestämmas för varje sätesrad, under förutsättning att den 3 DH-maskin som beskrivs i tillägg 1 till denna bilaga placeras på en sittplats som kan anses representativ för sätesraden. Denna plats skall vara:4.16.1. Förarplatsen när det gäller framsäten.4.16.2. En ytterplats när det gäller den eller de bakre raderna.Tillägg 1BESKRIVNING AV DEN TREDIMENSIONELLA H-PUNKTSMASKINEN(1)(3 DH-MASKIN)1. Rygg- och sittplattorRygg- och sittplattorna består av förstärkt plast och metall. De simulerar en människas kropp och lår och är mekaniskt ledade i H-punkten. En kvadrant är fäst vid den känselkropp som är ledad vid H för att mäta den faktiska kroppsvinkeln. En justerbar lårstång som är fäst vid sittplattan utgör lårens centrumlinje och tjänar som baslinje för höftvinkelkvadranten.2. Kroppens och benens beståndsdelarUnderbensenheterna är fästa vid sittplattan vid den T-stång, som förbinder knäna och som utgör en förlängning i sidled av den justerbara lårstången. Kvadranter är inbyggda i underbensenheterna för att mäta knävinklar. Sko- och fotenheterna är kalibrerade för att fotvinkeln skall kunna mätas. Två vattenpass riktar in anordningen i rummet. Vikter placeras i motsvarande kroppsdelars tyngdpunkter för att belastningen på sätet skall motsvara en manlig person med en vikt på 76 kg. Kontrollera att alla ledpunkter på 3 DH-maskinen rör sig fritt utan märkbar friktion.(1) Maskinen motsvarar den som beskrivs i ISO-standard 6549-1980. Detaljer om konstruktionen av 3 DH-maskinen kan erhållas från Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Amerikas Förenta Stater.Figur 13 DH-MASKINENS BESTÅNDSDELAR>Hänvisning till >Figur 2MÅTT OCH VIKTFÖRDELNING FÖR 3 DH-MASKINENS BESTÅNDSDELAR>Hänvisning till >Tillägg 2TREDIMENSIONELLT REFERENSSYSTEM1. Det tredimensionella referenssystemet definieras av tre rätvinkliga plan som fastställs av fordonstillverkaren (se figur)(1).2. Fordonets mätläge fastställs genom att fordonet placeras på stödytan så att referensmärkenas koordinater motsvarar de värden som tillverkaren anger.3. Koordinaterna för R-punkten och H-punkten fastställs i förhållande till de referensmärken som anges av fordonstillverkaren.>Hänvisning till >(1) Referenssystemet motsvarar ISO-standard 4130-1978.Tillägg 3REFERENSDATA FÖR SITTPLATSER >Start Grafik>1. Kodning av referensdataReferensdata anges i en följd för varje sittplats. Sittplatserna anges med en tvåställig kod. Det första tecknet är en arabisk siffra som anger sätesraden räknat framifrån i fordonet. Det andra tecknet är en stor bokstav som anger sittplatsens placering i en rad sett i fordonets färdriktning framåt. Följande bokstäver skall användas:- L= vänsterplats- C= mittplats- R= högerplats2. Beskrivning av fordonets mätläge2.1. Koordinater för referensmärken:XYZ3. Förteckning över referensdata3.1. Sittplats:3.1.1. Koordinater för R-punktenXYZ3.1.2. Konstruktivt bestämd kroppsvinkel:3.1.3. Uppgifter om sätets justerbarhet(1)Längdled:Höjdled:Vinkel:Kroppsvinkel:Anmärkning: Förteckna referensdata för ytterligare sittplatser under punkt 3.2, 3.3 etc.(1) Stryk det som inte gäller.>Slut Grafik>"


Avis juridique important

|

32000L0074

Kommissionens direktiv 2000/74/EG av den 22 november 2000 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 93/29/EEG om identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för två- och trehjuliga motorfordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 300 , 29/11/2000 s. 0024 - 0027

Kommissionens direktiv 2000/74/EGav den 22 november 2000om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 93/29/EEG om identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för två- och trehjuliga motorfordon(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon(1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/7/EG(2), särskilt artikel 16 i detta,med beaktande av rådets direktiv 93/29/EEG av den 14 juni 1993 om identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare på två- och trehjuliga motorfordon(3), särskilt artikel 4 i detta, ochav följande skäl:(1) Direktiv 93/29/EEG är ett av särdirektiven om gemenskapsförfarande för typgodkännande som infördes genom direktiv 92/61/EEG. Bestämmelserna i direktiv 92/61/EEG om system, komponenter och tekniska enheter för fordon är följaktligen tillämpliga på det direktivet.(2) Tack vare tekniska framsteg är nu en anpassning av direktiv 93/29/EEG till den tekniska utvecklingen möjlig. För att godkännandesystemet skall fungera tillfredsställande i sin helhet är det nödvändigt att förtydliga eller komplettera vissa krav i det berörda direktivet.(3) För detta ändamål bör kraven i fråga om beteckning och identifiering av vissa symboler anpassas till dem i rådets direktiv 78/316/EEG av den 21 december 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (märkning av manöverorgan, kontrollampor och visare)(4), senast ändrat genom kommissionens direktiv 93/91/EEG(5), och viss information i informationsdokumentet bör förtydligas.(4) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen som inrättats genom artikel 13 i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(6), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/40/EG(7).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna I och II till direktiv 93/29/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från och med den 1 januari 2002 får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare- vägra bevilja EG-typgodkännande av någon typ av två- och trehjuliga motorfordon, eller- förbjuda registrering, försäljning eller utsläppande på marknaden av två- och trehjuliga motorfordon,om identifieringen av manöverorgan, kontrollampor och visare uppfyller kraven i direktiv 93/29/EEG, senast ändrat genom detta direktiv.2. Från och med den 1 juli 2002 skall medlemsstaterna vägra bevilja EG-typgodkännande av alla nya typer av två- och trehjuliga motorfordon, av skäl som hänför sig till identifieringen av manöverorgan, kontrollampor och visare, om kraven i direktiv 93/29/EEG, senast ändrat genom detta direktiv, inte har uppfyllts.Artikel 31. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2001. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2002.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 november 2000.På kommissionens vägnarErkki LiikanenLedamot av kommissionen(1) EGT L 225, 10.8.1992, s. 72.(2) EGT L 106, 3.5.2000, s. 1.(3) EGT L 188, 29.7.1993, s. 1.(4) EGT L 81, 28.3.1978, s. 3.(5) EGT L 284, 19.11.1993, s. 25.(6) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.(7) EGT L 203, 10.8.2000, s. 9.BILAGAI. Bilaga I skall ändras på följande sätt:1) Punkt 2.1.1 skall ersättas med följande: "2.1.1 Dessa symboler skall framträda tydligt mot bakgrunden."2) Punkt 2.1.5 skall ändras enligt följande: - Följande skall läggas till i bildtexten till figur 3 : >Plats för tabell>Anmärkning:Om det finns separata kontrollampor för höger- och vänsterblinkers, får de två pilarna också användas separat.- Figur 12 skall ersättas med följande: 'Figur 12>PIC FILE= "L_2000300SV.002602.EPS">- Bildtexten till figur 13 skall ersättas med följande: "Figur 13Kontrollampa för tändning eller motorstopp i läge "ur funktion""- Bildtexten till figur 14 skall ersättas med följande: "Figur 14Kontrollampa för tändning eller motorstopp i läge "i funktion""- Figur 15 skall ersättas med följande: 'Figur 15>PIC FILE= "L_2000300SV.002603.EPS">- Bildtexten till figur 16 skall ersättas med följande: "Figur 16Positions(sido)lampor(om manöverorganet inte är separat får det identifieras med symbolen i figur 15)Kontrollampans färg: grön."- Figur 17 skall utgå.- Figurerna 18 och 19 skall numreras om till 17 respektive 18.- Anmärkningen skall ersättas med följande: "(1) De inramade ytorna kan vara fyllda."II. Bilaga II skall ändras på följande sätt: Tillägg 1 skall ersättas med följande: "Tillägg 1>PIC FILE= "L_2000300SV.002702.EPS">"


Avis juridique important

|

31998L0038

Kommissionens direktiv 98/38/EG av den 3 juni 1998 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 74/151/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa delar och egenskaper hos jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 170 , 16/06/1998 s. 0013 - 0014

KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/38/EG av den 3 juni 1998 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 74/151/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa delar och egenskaper hos jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (1), senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/54/EG (2), särskilt artikel 13 i detta,med beaktande av rådets direktiv 74/151/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa delar och egenskaper hos jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul (3), senast ändrad genom direktiv 97/54/EG, särskilt artikel 4 i detta, ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till den erfarenhet som förvärvats och till den tekniska utvecklingen är det nu nödvändigt att anpassa kraven beträffande de delar och egenskaper som avses i artikel 2 i direktiv 74/151/EEG.Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till den tekniska utvecklingen vilken inrättades genom direktiv 74/150/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagorna I-VI till direktiv 74/151/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.Artikel 2 1. Från och med den 1 maj 1999 får medlemsstaterna inte- vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande, eller vägra att utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en viss traktortyp,- förbjuda att traktorer tas i bruk,om dessa traktorer uppfyller kraven i direktiv 74/151/EEG i dess lydelse efter ändringar genom det här direktivet.2. Från och med den 1 oktober 1999 får medlemsstaterna.- inte längre utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en traktortyp som inte uppfyller kraven i direktiv 74/151/EEG i dess lydelse efter ändringar genom det här direktivet.- vägra att bevilja nationellt typgodkännande av en traktortyp som inte uppfyller kraven i direktiv 74/151/EEG, i dess lydelse efter ändringar genom det här direktivet.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 maj 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 juni 1998.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT L 84, 28.3.1974, s. 10.(2) EGT L 277, 10.10.1997, s. 24.(3) EGT L 84, 28.3.1974, s. 25.BILAGA Bilagorna I-VI till direktiv 74/151/EEG skall ändras på följande sätt:a) I bilaga I skall termen "vikt" genomgående ersättas med "massa".b) I bilaga II skall- de två strecksatserna i punkt 1 ersättas med följande strecksatser:"- längd: 255 mm eller 520 mm,- bredd: 165 mm eller 120 mm.Vid valet av dimensioner skall hänsyn tas till de bestämmelser som gäller i de medlemsstater där fordonen är avsedda att användas."- punkt 2.1 ersättas med följande:"2.1. Skyltens läge i förhållande till fordonets breddSkyltens mittpunkt får inte befinna sig till höger om traktorns symmetriplan.Skyltens vänsterkant får inte befinna sig till vänster om det vertikalplan som är parallellt med traktorns symmetriplan och tangerar fordonets yttersta punkt."- texten i punkt 2.4 ersättas med följande:"Höjden över marken för skyltens nedre kant får inte vara mindre än 0,3 meter. Höjden över marken för skyltens övre kant får inte vara större än 4,0 meter."c) I bilaga III skall följande text läggas till punkt 2:"Bränslepåfyllningsröret och påfyllningsöppningen skall vara monterade utanför förarhytten."d) Bilaga IV skall ersättas med följande:"BILAGA IVBALLASTVIKTEROm en traktor måste förses med ballastvikter för att den skall uppfylla bestämmelserna för EG-typgodkännande, skall dessa vikter tillhandahållas av tillverkaren, vara utformade för fastsättning på traktorn och vara försedda med varumärke för det företag som tillverkar dem samt en angivelse av deras massa i kilogram med en noggrannhet på ±5 %. De främre ballastvikterna, som är utformade för att ofta demonteras/monteras, skall ha ett säkerhetsavstånd på minst 25 mm för handtagen. Ballastvikterna skall fästas på ett sådant sätt att de inte oavsiktligt kan lossna (t.ex. om traktorn välter)."e) I bilaga V skall punkt 2.1.4 ersättas med följande:"Den maximal ljudtrycksnivån skall vara minst 93 dB(A) och högst 112 dB(A)."f) I bilaga VI skall följande text läggas till punkt II.1:"Avgasrörets mynning skall vara placerad på ett sådant sätt att avgaserna inte kan tränga in i förarhytten".