Avis juridique important

|

32001L0052

Kommissionens direktiv 2001/52/EG av den 3 juli 2001 om ändring av direktiv 95/31/EG om särskilda renhetskriterier för sötningsmedel som används i livsmedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 190 , 12/07/2001 s. 0018 - 0020

Kommissionens direktiv 2001/52/EGav den 3 juli 2001om ändring av direktiv 95/31/EG om särskilda renhetskriterier för sötningsmedel som används i livsmedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel(1), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 94/34/EG(2), särskilt artikel 3.3 a i detta,efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén, ochav följande skäl:(1) I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/35/EG av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedel(3) ändrat genom direktiv 96/83/EG(4), anges de ämnen som får användas som sötningsmedel i livsmedel.(2) I kommissionens direktiv 95/31/EG av den 5 juli 1995 om särskilda renhetskriterier för sötningsmedel som används i livsmedel(5), senast ändrat genom direktiv 2000/51/EG(6), fastställs renhetskriterierna för de sötningsmedel som anges i direktiv 94/35/EG.(3) Det är med tanke på den tekniska utvecklingen nödvändigt att ändra de renhetskriterier som fastställs i direktiv 95/31/EG för mannitol (E 421) och acesulfam K (E 950).(4) Det är nödvändigt att beakta de specifikationer och analysmetoder för sötningsmedel som fastställs i Codex Alimentarius och som formulerats av FAO/WHO:s gemensamma expertkommitté för livsmedelstillsatser (Joint FAO/WHO Expert Committee on Food Additives - JECFA).(5) Följaktligen är det nödvändigt att ändra direktiv 95/31/EG.(6) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I bilagan till direktiv 95/31/EG skall texten om E 421 mannitol och E 950 acesulfam K ersättas med texten i bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 2002 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 juli 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 27.(2) EGT L 237, 10.9.1994, s. 1.(3) EGT L 237, 10.9.1994, s. 3.(4) EGT L 48, 19.2.1997, s. 16.(5) EGT L 178, 28.7.1995, s. 1.(6) EGT L 198, 4.8.2000, s. 41.BILAGA">Plats för tabell>"


Avis juridique important

|

31993L0023

Rådets direktiv 93/23/EEG av den 1 juni 1993 om statistiska undersökningar av grisproduktionen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 149 , 21/06/1993 s. 0001 - 0004 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 50 s. 0042  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 50 s. 0042

RÅDETS DIREKTIV 93/23/EEG av den 1 juni 1993 om statistiska undersökningar av grisproduktionenEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv 76/630/EEG av den 20 juli 1976 om medlemsstaternas undersökningar av grisproduktionen(3) har ändrats flera gånger. Eftersom ytterligare ändringar är nödvändiga bör innehållet för tydlighetens skull omarbetas.De medlemsstater vars grispopulation endast utgör en liten andel av gemenskapens totala grispopulation bör ha möjlighet att minska antalet årliga undersökningar.För att säkerställa att den gemensamma jordbrukspolitiken förvaltas på ett riktigt sätt, särskilt vad gäller marknaden för griskött, kräver kommissionen regelbunden information om utvecklingen av djurbesättningarna och grisköttsproduktionen.Även i fortsättningen bör de statistiska byråerna i medlemsstaterna samla in och bearbeta informationen samt organisera undersökningarna på nationell nivå, och kommissionen bör ansvara för koordineringen och harmoniseringen av den statistiska informationen på europeisk nivå samt för införandet av de harmoniserade metoder som är nödvändiga för att genomföra gemenskapens politik.För att underlätta genomförandet av detta direktiv är ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen nödvändigt och det bör främst ske inom Ständiga kommittén för jordbruksstatistik som upprättades genom beslut 72/279/EEG(4).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT IUNDERSÖKNINGAR AV POPULATIONENA. På nationell nivåFrekvens - undersökningsområdeArtikel 11. Varje år skall medlemsstaterna göra statistiska undersökningar av grispopulationen i sina territorier med en av de första dagarna i april, augusti och december som referensdag.2. På begäran kan medlemsstaterna få tillåtelse att genomföra april- och augustiundersökningarna i utvalda regioner, förutsatt att undersökningarna täcker minst 70 % av grispopulationen.De medlemsstater vars grispopulation är mindre än 3 miljoner djur kan få tillåtelse att inte genomföra undersökningarna i april och augusti.Medlemsstaterna kan på begäran få tillåtelse att använda uppgifter från myndigheter i stället för statistiska undersökningar i enlighet med punkt 1.3. Vid behandlingen av de ärenden som avses i punkt 2 skall kommissionen fatta beslut i enlighet med förfarandet i artikel 17.Artikel 21. Med gris avses i detta direktiv tamsvin av arten Sus.2. De undersökningar som avses i artikel 1 skall omfatta alla grisar som hålls på jordbruksföretag som definieras i enlighet med förfarandet i artikel 17. Undersökningen skall omfatta ett antal företag som är tillräckligt för att täcka minst 95 % av den grispopulation som fastställdes i den senaste undersökningen om jordbruksföretagens struktur.3. Medlemsstaterna skall så långt möjligt komplettera resultaten av de undersökningar som avses i punkt 2 med en uppskattning av den grispopulation som inte omfattas av undersökningarna.Uppdelning i kategorierArtikel 31. De undersökningar som avses i artikel 1 skall genomföras på ett sådant sätt att en uppdelning på åtminstone följande kategorier är möjlig:A. Smågrisar med en levande vikt på högst 20 kg.B. Grisar med en levande vikt på minst 20 kg men mindre än 50 kg.C. Grisar avsedda för slakt, inklusive slaktgaltar och slaktsuggor med en levande vikt påa) minst 50 kg men mindre än 80 kg,b) minst 80 kg men mindre än 110 kg,c) minst 110 kg.D. Avelsgrisar med levande vikt på minst 50 kg:a) Galtar.b) Betäckta hongrisar, varavb1) hongrisar betäckta för första gången,c) andra hongrisar, varavc1) unga hongrisar som ännu inte har betäckts.2. De kategorier som avses i punkt 1 får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 17.3. Kategorierna skall definieras i enlighet med förfarandet i artikel 17.NoggrannhetArtikel 41. De undersökningar som avses i artikel 1 skall genomföras som totalundersökningar eller som representativa stickprovsundersökningar.2. För var och en av medlemsstaterna skall slumpfelet för resultaten av de undersökningar som avses i artikel 2.2 inte överstiga 2 % (konfidensintervall 68 %) av det totala antalet grisar.3. Förutom urvalsramen och de kompletterande uppskattningar som avses i artikel 2.3, skall medlemsstaterna vidta sådana åtgärder som de anser vara lämpliga för att upprätthålla undersökningsresultatens kvalitet.InlämningsfristArtikel 51. Medlemsstaterna skall anmäla de preliminära resultaten av undersökningarna och de kompletterande uppskattningarna till kommissionen före- den 15 juni samma år för aprilundersökningen,- den 15 oktober samma år för augustiundersökningen,- den 15 februari följande år för decemberundersökningen.2. Medlemsstaterna skall anmäla resultaten av undersökningarna och de kompletterande uppskattningarna, enligt definitionen i artikel 4.2, till kommissionen före- den 1 augusti samma år för aprilundersökningen,- den 1 december samma år för augustiundersökningen,- den 1 april följande år för decemberundersökningen.B. På regional nivåUnderindelning efter områdenArtikel 61. De slutliga resultaten av decemberundersökningen skall sammanställas enligt den underindelning som fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 17.2. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 17 bifalla en begäran från en medlemsstat att tillämpa den geografiska indelning som avses i punkt 1 för slutresultaten av en april- eller augustiundersökning.3. De geografiska indelningar som avses i punkt 1 får ändras av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 17.InlämningsfristArtikel 7Medlemsstaterna skall anmäla de uppgifter som avses i artikel 6 till kommissionen före den 15 maj det år som följer efter referensmånaden.C. Indelning i besättningsstorlekarStorleksklasserArtikel 81. Udda årtal skall medlemsstaterna på nationell nivå dela in slutresultaten av decemberundersökningen i storleksklasser som definieras i enlighet med förfarandet i artikel 17.2. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 17 bifalla en begäran från en medlemsstat att tillämpa den indelning i storleksklasser som avses i punkt 1 för slutresultaten från jämna årtal eller för resultaten från en särskild månad.3. De storleksklasser som avses i punkt 1 får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 17.InlämningsfristArtikel 9Medlemsstaterna skall anmäla de uppgifter som avses i arti- kel 8 till kommissionen före den 15 maj det år som följer efter referensmånaden.AVSNITT IISLAKTSTATISTIKArtikel 101. Medlemsstaterna skall föra månatlig statistik över det antal grisar vars kött är lämpligt som livsmedel och som slaktas i slakterier på deras territorium samt dessa slaktkroppars vikt.Om det är nödvändigt skall de också tillhandahålla uppskattningar av det antal slaktade djur som inte ingår i statistiken, så att den omfattar alla djur som slaktats på deras territorium.2. Den statistik som avses i punkt 1 skall sammanställas för följande kategori:A. Grisar, alla.3. Den slaktkroppsvikt som avses i punkt 1 och den kategori som avses i punkt 2 skall definieras i enlighet med förfarandet i artikel 17.InlämningsfristArtikel 11Medlemsstaterna skall anmäla resultaten av den statistik som avses i artikel 10.1 till kommissionen inom de två månader som följer på referensmånaden.AVSNITT IIIPRODUKTIONSPROGNOSERArtikel 121. Medlemsstaterna skall använda undersökningsresultaten och annan tillgänglig information för att göra prognoser över utbudet av grisar för varje kalenderkvartal.Detta utbud skall vara den inhemska bruttoproduktionen som omfattar alla slaktade grisar plus nettot av handeln med levande grisar inom och utom gemenskapen.2. De prognoser som avses i punkt 1 skall göras för följande kategori:A. Grisar, alla.3. Den definition av "utbud" som avses i punkt 1 får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 17.InlämningsfristArtikel 13Medlemsstaterna skall lämna in de prognoser som avses i artikel 12.1 till kommissionen vid följande tidpunkter och för följande tremånadersperioder:a) Före den 15 februari för prognoser till och med det löpande årets tredje kvartal.b) Före den 15 juni för prognoser till och med följande års första kvartal.c) Före den 15 oktober för prognoser till och med följande års andra kvartal.AVSNITT IVALLMÄNNA BESTÄMMELSERArtikel 14Medlemsstaterna skall lämna in de uppgifter som avses i artiklarna 5, 7, 9, 11 och 13 till kommissionen i enlighet med rådets förordning (Euratom, EEG) nr 1588/90 av den 11 juni 1990 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor(5).Artikel 15Kommissionen skall i samråd med medlemsstaterna undersöka följande:a) De inlämnade resultaten.b) De tekniska problem som uppstår, särskilt vid förberedelserna för och genomförandet av undersökningarna och prognoserna.c) Undersökningsresultatens och prognosernas reliabilitet.Artikel 16Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla metodiska eller andra förändringar som skulle kunna ha en betydande inverkan på statistiken. Detta skall göras senast tre månader efter det att förändringen i fråga träder i kraft. Kommissionen skall informera de andra medlemsstaterna om sådana meddelanden genom de arbetsgrupper som arbetar med sådana frågor.Artikel 171. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas skall ordföranden hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för jordbruksstatistik (i fortsättningen kallad "kommittén"), antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 181. Direktiv 76/630/EEC upphör att gälla från och med den 1 januari 1994.2. Hänvisningar till det direktiv som har upphört att gälla skall ses som hänvisningar till det här direktivet.Artikel 19Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1994.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 20Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 1 juni 1993.På rådets vägnarJ. ANDERSENOrdförande(1) EGT nr C 18, 23.1.1993, s. 12.(2) EGT nr C 115, 26.4.1993.(3) EGT nr L 223, 16.8.1976, s. 4. Direktivet senast ändrat genom förordning (EEG) nr 1057/91 (EGT nr L 107, 27.4.1991, s. 11).(4) EGT nr L 179, 7.8.1972, s. 1.(5) EGT nr L 151, 15.6.1990. s. 1.


Avis juridique important

|

31986L0320

Kommissionens direktiv 86/320/EEG av den 20 juni 1986 om ändring av rådets direktiv 66/402/EEG om saluföring av utsäde av stråsäd

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 200 , 23/07/1986 s. 0038 - 0038 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 21 s. 0158  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 21 s. 0158

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 20 juni 1986 om ändring av rådets direktiv 66/402/EEG om saluföring av utsäde av stråsäd (86/320/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd (), senast ändrat genom direktiv 86/155/EEG (), särskilt artikel 2.1 a och 21 a i detta, ochmed beaktande av följande:Mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska kunskapsutvecklingen i fråga om de hybrider som erhålls vid korsning av arter som omfattas av direktiv 66/402/EEG, bör de hybrider som erhålls vid korsning av Sorghum bicolor och Sorghum sudanense omfattas av direktivet, på grund av deras ökade betydelse i gemenskapen.Mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska kunskapsutvecklingen bör bilaga 1 till ovannämnda direktiv ändras för att anpassa de villkor som skall uppfyllas av grödor av arten Sorghum.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 66/402/EEG ändras på följande sätt:1. Följande skall läggas till artikel 2.1 A:"Denna definition skall även omfatta följande hybrider som uppstår vid korsning av ovannämnda arter:Sorghum bicolor (L.) Moench × Hybrider som erhålls vid korsning avSorghum sudanense (Piper) Stapf. Sorghum och Sudangräs.Såvida inte annat anges skall utsäde av ovannämnda hybrider uppfylla de standarder och andra villkor som gäller för utsäde av de arter från vilka de härstammar."2. I bilaga 1.3.C.b. skall orden "av hybridsorter" sättas in efter orden "certifikatutsäde".3. I bilaga 1.3.C skall följande läggas till:"c) grödor av populationssorter eller syntetiska sorter av Sorghum spp. skall uppfylla följande standarder: Antalet plantor av arten som uppenbarligen utgörs av främmande sort får inte överstiga P en per 30 m2, för produktion av basutsäde, P en per 10 m2, för produktion av certifikatutsäde."Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1987 vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 juni 1986.På kommissionens vägnarFrans ANDRIESSENVice ordförande() EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2308/66.() EGT nr L 118, 7.5.1986, s. 23.


Avis juridique important

|

31977L0312

Rådets direktiv 77/312/EEG av den 29 mars 1977 om biologisk kontroll av befolkningen med hänsyn till risken för blyförgiftning

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 105 , 28/04/1977 s. 0010 - 0017 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0063  "Grekisk specialutgåva" Område 05 Volym 2 s. 0174  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0063  Spansk specialutgåva: Område 05 Volym 2 s. 0125  Portugisisk specialutgåva: Område 05 Volym 2 s. 0125

RÅDETS DIREKTIV av den 29 mars 1977 om biologisk kontroll av befolkningen med hänsyn till risken för blyförgiftning (77/312/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:En av Europeiska ekonomiska gemenskapens viktigaste uppgifter är att främja en harmonisk utveckling av ekonomiska verksamheter inom gemenskapen och en fortsatt och balanserad tillväxt. Ingetdera kan uppnås om inte föroreningar och olägenheter bekämpas, livskvaliteten förbättras och miljön skyddas.De olika användningsområdena för bly förorsakar för närvarande att detta ämne förorenar miljön på många områden.De olika blyföroreningskällorna i miljön gör det svårt att bestämma en enskild individs totala exponering för denna förorening och därför kräver skyddet för människors hälsa en så noggrann kontroll av individens totala blyupptagning som möjligt.Biologisk kontroll av befolkningen med hänsyn till risken för blyförgiftning bör utföras och resultaten av denna kontroll utvärderas så att nya förslag kan utarbetas när detta är lämpligt.Det är önskvärt att fastställa tekniska förfaranden och biologiska referensnivåer för sådan kontroll.Mätningen av blodets blyhalt är för närvarande det bästa sättet att bedöma den blymängd som en individ nyligen har tagit upp som en följd av exponering för bly i miljön. Den enzymatiska aktiviteten hos delta-aminolevulinsyredehydratas (ALAD) kan användas som vägledande eller kompletterande prov för att bestämma blyexponering.Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön(3) föreskriver samordning av nationella program vars syfte är att förbättra livskvaliteten och prioritera undersökningar av blyförorening.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att kunna tillämpa ett gemensamt förfarande för biologisk kontroll för att bedöma befolkningens exponering för blyföroreningar utanför arbetsmiljön.Artikel 2 Detta gemensamma förfarande vars tillämpning skall begränsas till fyra år skall grundas på mätningen av blodets blyhalt.Som ett vägledande eller kompletterande prov kan också ALAD-mätning användas i enlighet med de förfaranden som fastställs i bilagorna II och III. Artikel 3 1. Villkoren för biologisk kontroll skall fastställas med hjälp av- provtagning och analysförfaranden,- provtagningsfrekvens.2. Blodprovstagning skall utföras på frivilliga.Artikel 4 Provtagning skall utföras på- grupper på minst 100 personer i tätortsområden med mer än 0,5 miljonær invånare,- grupper på minst 100 personer så långt detta är genomförbart, utvalda bland människor som exponeras för betydande källor till blyförorening,- riskgrupper som bestäms av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.I varje medlemsstat skall under varje undersökningskampanj minst 50 analyser per miljon invånare utföras.Artikel 5 Provtagningen på grupperna som anges i artikel 4 skall utföras med minst 24 månaders mellanrum under åtminstone två undersökningskampanjer i varje område som undersöks under programmets löptid. Under den andra undersökningskampanjen behöver proven inte nödvändigtvis tas på samma personer som i den första kampanjen.Artikel 6 För att utvärdera resultaten av den biologiska kontrollen med hänsyn till de åtgärder som föreskrivs i artikel 8 skall följande blyhalter i blodet, vilka beaktar förhållandet mellan dos och verkan som anges i bilaga I, tillsammans användas som referensnivåer:- Högst 20 mikrogram bly/100 milliliter blod för 50 % av den undersökta befolkningsgruppen.- Högst 30 mikrogram bly/100 milliliter blod för 90 % av den undersökta befolkningsgruppen.- Högst 35 mikrogram bly/100 milliliter blod för 98 % av den undersökta befolkningsgruppen.Artikel 7 Blodets blyhalt skall bestämmas enligt följande:- Medlemsstaterna skall meddela kommissionen namnen på de laboratorier som deltar i det biologiska kontrollprogrammet samt de analysmetoder som används.- Kommissionen skall i samarbete med medlemsstaterna upprätta de interkalibreringsprogram där de ovan nämnda laboratorierna skall delta.- Kommissionen skall i samarbete med medlemsstaterna undersöka resultaten av dessa program för att kunna förbättra jämförbarheten i analysmetoderna.Artikel 8 Om analysresultaten visar att de referensnivåer som anges i artikel 6 har överskridits i ett eller flera fall skall medlemsstaterna- kontrollera resultatens giltighet,- vidta åtgärder för att spåra de exponeringskällor som är skuld till att nivåerna överskridits; detta skall också innefatta alla individer med en blyhalt i blodet av över 35 A mikrogram bly/100 milliliter,- vidta alla lämpliga åtgärder enligt vad de behöriga nationella myndigheterna bestämmer.Artikel 9 1. Inom sex månader efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna utse de behöriga nationella myndigheter som till kommissionen skall vidarebefordra följande:- Resultaten av den biologiska kontrollen av de befolkningsgrupper som anges i artikel 4 tillsammans med detaljer om analysmetoder, undersökta befolkningsgrupper och områden inom vilka proven har tagits. De undersökta personerna skall åtnjuta fullständig anonymitet. Kommissionen och medlemsstaterna skall komma överens om de förfaranden och den metod genom vilka dessa data skall vidarebefordras.- Information om de orsaker eller faktorer som kan antas ha resulterat i att referensnivåerna i artikel 6 har överskridits.2. Den behöriga nationella myndigheten skall också anmäla de åtgärder som vidtagits enligt artikel 8 tredje strecksatsen till kommissionen. Artikel 10 Åtminstone två gånger om året skall kommissionen sammankalla ett möte med företrädare för medlemsstaternas regeringar som i synnerhet skall- säkerställa att den biologiska kontrollen genomförs och i synnerhet att bestämmelserna i artiklarna 4 och 5 harmoniseras,- se till att de analyser som utförs är jämförbara,- undersöka informationen och underlätta informationsutbyte mellan medlemsstaterna om resultaten av den biologiska kontrollen och om de åtgärder som vidtagits enligt artikel 8.Artikel 11 På grundval av den information som samlats enligt artikel 9 skall kommissionen i samarbete med de behöriga nationella myndigheterna upprätta- en årlig sammanfattande rapport om genomförandet av programmet, som skall vidarebefordras till medlemsstaterna, rådet och Europaparlamentet,- en allmän rapport vid programmets slut som skall utgöra grunden för ytterligare förslag som tar hänsyn till den utveckling som skett i fråga om vetenskaplig och teknisk kunskap.Artikel 12 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att det förfarande som fastställs genom detta direktiv skall kunna träda i kraft inom 12 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 mars 1977.På rådets vägnarT. BENNOrdförande(1) EGT nr C 28, 9.2.1976, s. 31.(2) EGT nr C 50, 4.3.1976, s. 9.(3) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.BILAGA I FÖRHÅLLANDET MELLAN DOS OCH VERKANDe nivåer för blyhalt i blodet som används för bedömningen av resultatet av biologisk kontroll grundar sig på analys av vetenskapliga data om de olika förgiftningseffekterna av bly. Med denna analys, som tar hänsyn till den normala avvikelsen i de biologiska värdena inom befolkningen, är det möjligt att fastställa halvkvantitativa samband mellan dos och verkan. Följande förhållande mellan dos och verkan används som referensunderlag för detta direktivs genomförande.En minskning i ALAD-aktivitet i de röda blodkropparna som ett resultat av exponering för bly kan tolereras för befolkningen förutsatt att minskningen inte påverkar bildandet av röda blodkroppar. För blyhalter i blodet under 15-20 µg/100 ml anses en minskning av ALAD-aktiviteten för närvarande inte påverka bildandet av röda blodkroppar.En ökning av protoporfyrhalten i de röda blodkropparna (PPE) tyder på interferens med kroppens användning av järn varvid hemoglobinsyntesen hämmas. En ökning av PPE har hittats i blyhalter i blodet på över 20-30 µg/100 ml. En ökning av PPE kan emellertid ha andra orsaker.Interferens med glutathione-syntesen kan tolereras endast för en bråkdel av befolkningen och endast om den är mycket liten och inte resulterar i andra subkliniska symptom. Denna oacceptabla interferens med glutathione-syntesen uppträder inte vid blyhalter i blodet under 30 µg/100 ml.En märkbar ökning av utsöndringen av delta-aminolevulinsyra i urinen (ALAU) är ett märkbart tecken på störning i ämnesomsättningen av porfyrin och sålunda ett tecken på hälsoförsämring. En statistiskt signifikant ökning av ALAU börjar uppträda vid blyhalter i blodet på över 35 µg/100 ml.BILAGA II SAMBANDET MELLAN BLYHALTEN I BLODET OCH ENZYMAKTIVITETMed beaktande av artikel 2 i detta direktiv skall förhållandet mellan blyhalten i blodet och ALADenzymaktiviteten mätas i enlighet med den europeiska standardmetoden (bilaga 3) enligt följande:Blyhalt i blodet(µg/100 ml blod)353020ALAD(enheter/liter)202535Om de ALAD-värden som uppmäts är märkbart högre än gränsvärdena ovan för olika sektorer av befolkningen krävs inte bekräftande mätningar av blyinnehållet i blodet.BILAGA III TEKNISKA FÖRESKRIFTER FÖR MÄTNING AV ALAD-AKTIVITETEuropeisk standardiserad metod för att bestämma aktiviteten hos delta-aminolevulinsyredehydratasPrincipen i den valda metoden för att bestämma aktiviteten hos delta-aminolevulinsyredehydratas är välkänd. Den grundar sig på enzyminkubation med ett överskott på delta-aminolevulinsyresubstrat. Porphobilinogen (PBG) som bildas efter en viss tid blandas med modifierad Ehrlich-reagens och den färg som erhålls mäts mot vitt med hjälp av en fotometer. Mängden porphobilinogen som produceras utgör ett mått på ALAD-aktiviteten.METODLjusets inverkanNyligen gjorda experiment har visat att PBG i synnerhet är mycket känslig för ljus. Hela analysen bör sålunda utföras utan något direkt solljus någonstans i laboratoriet (gäller alltså inte endast på det ställe där analysen utförs).Fas ett - Blodprovstagning och förvaring före analysen- Ta ett prov på 2 ml venöst blod med hjälp av en plastspruta (utan blystabilisering) i närvaro av torr heparin (> 5 mg).- Förbered omedelbart fyra prover på 0,2 ml fördelade på fyra plasttuber (utan blystabilisering) och kyl ner dem till 4 °C. Graderade pipetter av Marbourg-typ bör användas.- Om proven analyseras inom tre timmar är det inte nödvändigt att kyla dem.- Proven bör inte förvaras vid 4 °C längre än 24 timmar.- Omedelbart före analysen bör alla proven placeras i ett iskallt vattenbad i 10 minuter.Anmärkning: Plastmaterial som får användas innefattar t.ex. polyten, polystyren och polypropylen. Förvaringsperioden på 24 timmar vid 4 °C är en försiktig beräkning. Denna intervall är tillräckligt lång för att provet skall kunna avlägsnas för analys från den plats där det togs till ett centralt laboratorium. Tre av fyra blodprov används för att mäta ALAD och det fjärde för kontroll.Fas två - Avläsning av hematokritDenna avläsning måste göras- vid samma tidpunkt som blodprovet,- genom kapillärmetod genom att använda två prov.Efter det att den ena änden på röret har stängts bör proven centrifugeras vid en hastighet av minst 30 000 varv/minut och i minst fem minuter.Anmärkning: Denna avläsning bör företrädesvis göras genast men i varje fall senast 24 timmar efter det att blodprovet togs. Om möjligt bör en mikrohematokrit-centrifug användas.Fas tre - Hemolys- Ta tre blodprov som har "tinats", använd 1,3 ml destillerat vatten (uppvärmt till 37 °C) och hemolysera i 10 minuter vid 37 ± 0,2 °C.- Använd företrädesvis en 2 ml graderad pipett för att tillsätta vatten och blanda omsorgsfullt.- Skaka inte proven på detta stadium.Anmärkning: Det har bestämts att vatten hellre bör användas än Triton X 100 för hemolys. Hemolysexperiment där Triton X 100 användes resulterade i en betydligt långsammare ALAD-aktivitet som ännu inte har kunnat förklaras och som kan vara en artefakt.Fas fyra - Tillsättning av ALA-lösning till hemolysaten- Bered ALA-lösningen.- Den bör beredas minst fem timmar i förväg.- Hetta upp denna lösning till 37 °C i minst 10 minuter innan den tillsätts.- Tillsätt 1 ml av denna lösning till hemolysaten, företrädesvis genom att använda en 1 ml volymetrisk pipett och blanda.Anmärkning: Ett pH-värde på 6,4 har valts eftersom experiment har visat att det är vid detta pH-värde som den bästa överensstämmelsen finns mellan ALAD-aktivitet och blyhalter i blodet hos normala befolkningar. Det är inte nödvändigt att erhålla maximal aktivitet (som kan ske genom att höja pH-värdet) eftersom aktiviteterna som skall mätas redan är ganska höga.Fas fem - Beredning av kontrollprovet- Ta 0,2 ml blod som behandlats vid mätning av ALAD fram till den punkt då ALA-lösningen tillsätts; i stället för denna, tillsätt 1 ml TCA-HgCl2-lösning, 1 ml ALA-lösning, och gå sedan tillväga som när ALAD mäts (se nedan).- Tillsätt lösningarna genom att använda volymetriska pipetter.Anmärkning: Bara ett kontrollprov jämförs med en serie på tre provningar för varje blodprov. Om det OD som erhålls för kontrollprovet är mycket högt bör förfarandet upprepas för att kontrollera det.Fas sex - Inkubation- 60 minuter vid 37 ± 0,2 °C i ett vattenbad.- Inkubationstiden beräknas från tillsättningen av ALA-lösning.Anmärkning: Inkubationsperioden på 60 minuter har valts för att ALAD-aktiviteten skall öka på naturligt sätt förutsatt att ingen annan fas leder till ett konstlad ökning av aktiviteten. Experiment har visat att förhållandet mellan inkubationstid och aktivitet är linjärt för intervaller på över två timmar.Inkubationstemperaturen har hållits vid 37 °C av praktiska skäl.Fas sju - Avbrott i PBG-reaktionen- Tillsätt 1 ml TCA-HgCl2-lösning till inkubationsblandningen företrädesvis genom att använda en 1 ml volymetrisk pipett.Fas åtta - Centrifugering och filtrering- 30 000 varv/minut.- Filtrering genom användning av Whatman-papper nr 54 eller motsvarande (syrebeständigt).Anmärkning: Centrifugeringen bör vara omkring 10 minuter. Filtreringsfasen är inkluderad för att undvika överföring genom pipett av små partiklar till ytan på den flytande vätskan. Dessa partiklar tycks producera en färgreaktion med Ehrlichs reagens. Ett antal provningar har visat att innefattandet av filtreringsfasen leder till bättre reproducerbarhet. Denna fas kan om nödvändigt ersättas av en andra centrifugering.Fas nio - Reaktion med Ehrlichs reagens- Blanda 1 ml flytande vätska med 1 ml modifierad Ehrlichs reagens med hjälp av en 1 ml volymetrisk pipett.- Använd en Vortex-typblandare för att säkerställa att blandningen är homogen.- Låt reaktionen fortsätta i fem minuter innan extinktionen mäts.Anmärkning: För att erhålla en homogen blandning är det mycket viktigt att säkerställa att den filtrerade flytande vätskan är väl blandad med Ehrlichs reagens.Fas tio - Mätning av extinktionen- Kalibrera spektrofotometern med hjälp av en fenolftalin-lösning i en basisk buffert.- Jämför mätningen av extinktionen av provet med kontrollprovet vid 555 nm i en 1 cm cell (eller 2 cm om absorptionen är mycket låg).Fas elva - Beräkning av enzymaktivitet- Ekvationen för att beräkna enzymaktiviteten är följande:OD korr. × 35 × 2 × 100 × K Hct. % × 60 × 62 = µmoles ALA/mn/ml RBC = U/mldärOd= uppmätt extinktion60 = inkubationstid35 = spädningsfaktor62 = molal extinktionkoefficient i cm2/µmolK = spektrofotometrisk korrektionskoefficient.Anmärkning: De föreslagna enheterna överensstämmer med rekommendationerna från Internationella biokemistförbundet om enzymnomenklaturen.LÖSNINGAR1. Beredning av en ALA-lösningLösning A:1,78 g Na2HPO4  7 2H2O upplöst i 100 ml destillerat vatten (helst dejoniserat).Lösning B:1,38 g NaH2PO4  7 1H2O upplöst i 100 ml destillerat vatten.29 ml av lösning A + 71 ml av lösning B ger en buffert på 0,1 M natriumfosfat vid PH 6,4.Denna buffertstyrka är nödvändig för att förhindra ändring av pH-värdet i den lösning som är under reaktion.167,6 mg ALA-HCl löses upp i lösning B (som alltid måste vara sur); pH-värdet ändras till 6,4 på grund av lösning A. Volymen fylls till 100 ml genom användning av buffertlösningen 0,1 M natriumfosfat vid pH 6,4. Denna beredning ger en lösning på 0,01 M ALA.2. TCA-HgCl2- lösning1,35 g HgCl2 löses i 100 ml 10 % triklorättiksyra3. Ehrlichs reagenslösningReagenser:2,5 p-dimetylaminobenzaldehyd (pDMAB),0,25 g HgCl2 upplöst i 10 ml isad ättiksyra,perklorsyra SG 1,7,isad ättiksyra.Beredning:Lös up pDMAB i 50 ml ättiksyra. Tillsätt 24,5 ml perklorsyra och 4 ml HgCl2 lösning. Blanda, kyl och fyll på till 100 ml med isad ättiksyra i en graderad flaska(1). Förvara i en mörk flaska.Kalibrering:Kalibrering på gemenskapsnivå bör utföras varje år av ett laboratorium som utsetts av medlemsstaterna gemensamt.(1) Skulle det på detta stadium visa sig en brunfärgning skall reagensen kasseras.


Avis juridique important

|

32004L0008

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG

Europeiska unionens officiella tidning nr L 052 , 21/02/2004 s. 0050 - 0060

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EGav den 11 februari 2004om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEGEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),med beaktande av Regionkommitténs yttrande(3),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4), ochav följande skäl:(1) Möjligheterna att använda kraftvärme för att spara energi är inte tillräckligt utnyttjade i gemenskapen för närvarande. Främjande av högeffektiv kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme är en prioritering för gemenskapen eftersom nyttan med kraftvärme kan bli avsevärd med tanke på besparingar av primärenergi, undvikande av överföringsförluster och minskning av utsläpp, framför allt av växthusgaser. Dessutom kan en effektiv energianvändning genom kraftvärme bidra på ett positivt sätt till försörjningstryggheten och till Europeiska unionens och medlemsstaternas konkurrenssituation. Därför är det nödvändigt att vidta åtgärder för att se till att möjligheterna utnyttjas bättre inom ramen för den inre marknaden för energi.(2) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/54/EG(5) fastställs gemensamma regler för produktion, överföring, distribution och leverans av el inom den inre marknaden för el. I detta sammanhang bidrar utvecklingen av kraftvärme till att öka konkurrensen, även med hänsyn till nya marknadsaktörer.(3) I grönboken "Mot en europeisk strategi för tryggad energiförsörjning" konstateras det att Europeiska unionen är kraftigt beroende av sina externa försörjningskällor, som idag tillgodoser 50 procent av dess behov - en siffra som kommer att stiga till närmare 70 procent år 2030 om de nuvarande tendenserna håller i sig. Importberoende och ökande importandelar ökar risken för försörjningsavbrott eller försörjningssvårigheter. Försörjningstryggheten bör inte enbart ses som en fråga om att minska importberoendet och öka den inhemska produktionen. För en trygg försörjning krävs en lång rad politiska initiativ för att, bland annat, skapa en diversifiering av källor och teknik samt förbättra de internationella relationerna. I grönboken betonades vidare att en trygg energiförsörjning är avgörande för en hållbar utveckling i framtiden. I grönboken framgår avslutningsvis att nya åtgärder för att minska efterfrågan på energi är avgörande, både för att minska importberoendet och för att begränsa utsläppen av växthusgaser. Europaparlamentet efterlyste i sin resolution av den 15 november 2001 om grönboken(6) incitament för att uppmuntra en övergång till effektiva anläggningar för energiproduktion, inbegripet kraftvärme.(4) I kommissionens meddelande "Hållbar utveckling i Europa för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling i Europeiska unionen", som presenterades vid Europeiska rådets möte i Göteborg den 15 och 16 juni 2001, pekades klimatförändringarna ut som ett av de största hindren för hållbar utveckling. I meddelandet betonades också behovet av att öka användningen av ren energi och att vidta tydliga åtgärder för att minska efterfrågan på energi.(5) En ökad användning av kraftvärme som inriktas på primärenergibesparingar kunde vara en viktig del i det åtgärdspaket som behövs för att Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar skall kunna efterlevas, och även i andra strategiska paket för att uppnå ytterligare åtaganden. I meddelandet om genomförandet av första delen av det europeiska klimatförändringsprogrammet pekade kommissionen på främjandet av kraftvärme som en av de åtgärder som behövs för att minska utsläppen av växthusgaser från energisektorn. Kommissionen tillkännagav även att man hade för avsikt att lägga fram ett förslag till direktiv om främjande av kraftvärme under 2002.(6) Europaparlamentet välkomnar i sin resolution av den 25 september 2002 om kommissionens meddelande om genomförandet av första delen av det europeiska klimatförändringsprogrammet(7) idén om att lägga fram ett förslag till ökade gemenskapsåtgärder för att främja användningen av kraftvärme, och kräver att ett direktiv om främjande av kraftvärme antas snarast.(7) Vikten av kraftvärme erkändes också i rådets resolution av den 18 december 1997(8) och i Europaparlamentets resolution av den 15 maj 1998 om en gemenskapsstrategi för att främja kraftvärme(9).(8) I slutsatserna av den 30 maj 2000 och den 5 december 2000 godkände rådet kommissionens handlingsplan för ökad energieffektivitet och pekade på främjandet av kraftvärme som ett av de prioriterade områdena på kort sikt. I sitt betänkande av den 14 mars 2001 om handlingsplanen för ökad energieffektivitet(10) uppmanade Europaparlamentet kommissionen att framlägga förslag om gemensamma bestämmelser om främjande av kraftvärmeteknik i den utsträckning det ur ekologisk synvinkel är förnuftigt.(9) Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar(11), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar(12) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall(13) understryker alla behovet att utvärdera möjligheterna till kraftvärme i nya anläggningar.(10) Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG av den 16 december 2002 om byggnaders energiprestanda(14) skall medlemsstaterna se till att det i fråga om nya byggnader med en total användbar golvyta på över 1000 m2 sker en bedömning av om alternativa system, exempelvis kombinerad värme- och elproduktion, är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbara, och detta skall beaktas innan byggandet inleds.(11) Högeffektiv kraftvärme kännetecknas enligt detta direktiv av de energibesparingar som uppnås genom kombinerad istället för separat produktion av värme och el. För att kraftvärmeproduktionen skall kunna betecknas som högeffektiv bör energibesparingarna vara mer än 10 %. För att energibesparingarna skall bli så stora som möjligt och för att undvika att de går förlorade bör största möjliga uppmärksamhet riktas mot driftsvillkoren för kraftvärmepannor.(12) Vid utvärdering av primärenergibesparingarna är det viktigt att beakta situationen för de medlemsstater där den mesta elförbrukningen täcks genom import.(13) Med hänsyn till insyn och öppenhet är det viktigt att en harmoniserad grunddefinition av kraftvärme antas. När det gäller kraftvärmeanläggningar som är utrustade för separat el- och värmeproduktion, bör sådan produktion inte anses som kraftvärme vid utfärdande av ursprungsgaranti och för statistiska ändamål.(14) För att se till att stödet till kraftvärmeproduktion inom ramen för detta direktiv grundas på efterfrågan på nyttiggjord värme och primärenergibesparingar är det nödvändigt att införa kriterier så att energieffektiviteten i den typ av kraftvärmeproduktion som faller under grunddefinitionen skall kunna fastställas och bedömas.(15) Det allmänna syftet med detta direktiv bör vara att fastställa en harmoniserad metod för beräkning av kraftvärmeproducerad el och nödvändiga riktlinjer för dess genomförande, med beaktande av metoder som för närvarande utarbetas av de europeiska standardiseringsorganisationerna. Beräkningsmetoden bör gå att anpassa beroende på den tekniska utvecklingen. Tillämpningen av beräkningarna i bilagorna II och III på mikrokraftvärmepannor kan i enlighet med proportionalitetsprincipen baseras på värden från ett typgodkännandeförfarande som godkänts av ett behörigt oberoende organ.(16) De definitioner av kraftvärme och högeffektiv kraftvärme som används i detta direktiv påverkar inte användningen av de definitioner i nationell lagstiftning som används för andra syften än de som fastställs i detta direktiv. Det är lämpligt att dessutom använda relevanta definitioner i 2003/54/EG och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el(15).(17) Mätningen av produktionen av nyttiggjord värme vid kraftvärmeverkets produktionsställe understryker behovet av att säkerställa att fördelarna med den nyttiggjorda värmen från kraftvärme inte går förlorade i höga värmeförluster från distributionsnäten.(18) El-värmeförhållandet är en teknisk uppgift som måste definieras för beräkningen av mängden kraftvärmeproducerad el.(19) I detta direktiv kan definitionen av kraftvärmepanna också omfatta utrustning i vilken endast elenergi eller endast värmeenergi kan framställas, t.ex. reserveldning och efterbränningsenheter. Produktionen från sådan utrustning bör inte anses som kraftvärme vid utfärdande av ursprungsgaranti och för statistiska ändamål.(20) Definitionen av småskalig kraftvärme omfattar bland annat mycket småskalig kraftvärme och decentraliserade kraftvärmepannor, t.ex. kraftvärmepannor som tillgodoser behoven i isolerade områden eller begränsade privata, kommersiella eller industriella behov.(21) För att öka insyn och öppenhet i samband med konsumenternas val mellan kraftvärmeproducerad el och el som producerats med annan teknik är det nödvändigt att se till att ursprunget i högeffektiv kraftvärme kan garanteras på grundval av harmoniserade referensvärden för effektivitet. Ursprungsgarantiordningar innebär inte i sig själva en rätt att utnyttja nationella stödmekanismer.(22) Det är viktigt att alla former av el som produceras från högeffektiv kraftvärme kan omfattas av ursprungsgarantier. Det är viktigt att göra en klar skillnad mellan ursprungsgarantier och överlåtbara certifikat.(23) För att kraftvärmetekniken skall få ökad genomslagskraft på marknaden på medellång sikt är det lämpligt att kräva att medlemsstaterna antar och publicerar en rapport där den nationella kraftvärmepotentialen analyseras; en separat analys av de hinder som finns för kraftvärme och av de åtgärder som vidtagits för att se till att certifieringssystemet är tillförlitligt bör också ingå.(24) Offentligt stöd bör vara förenligt med bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön(16), inbegripet när det gäller icke-kumulation av stöd. Enligt dessa riktlinjer kan för närvarande vissa typer av offentligt stöd tillåtas om det kan påvisas att stödåtgärderna gynnar miljön därför att verkningsgraden är ovanligt hög, därför att energiåtgången kan minska eller därför att tillverkningsprocessen påverkar miljön mindre. Sådant stöd kommer i vissa fall att vara nödvändigt för att kraftvärmepotentialen skall kunna utnyttjas ytterligare, i synnerhet med tanke på behovet av att internalisera de externa kostnaderna.(25) System för offentligt stöd för främjande av kraftvärme bör i huvudsak vara inriktade på stöd till kraftvärme på grundval av ekonomiskt motiverad efterfrågan på värme och kylning.(26) Medlemsstaterna har olika stödmekanismer för kraftvärme på nationell nivå, t.ex. investeringsstöd, skattebefrielse eller skattereduktion, gröna certifikat och system med direkt prisstöd. Ett viktigt medel att uppnå detta direktivs mål är att garantera att dessa mekanismer fungerar väl till dess att ett harmoniserat rättsligt ramverk på gemenskapsnivå blir operativt, för att bibehålla investerarnas förtroende. Kommissionen har för avsikt att övervaka situationen och rapportera om de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av nationella stödsystem.(27) För överföring och distribution av el som produceras från högeffektiv kraftvärme bör bestämmelserna i artikel 7.1, 7.2 och 7.5 i direktiv 2001/77/EG samt relevanta bestämmelser i direktiv 2003/54/EG tillämpas. Fram till dess att kraftvärmeproducenten är en berättigad kund enligt nationell lagstiftning och enligt artikel 21.1 i direktiv 2003/54/EG bör avgifterna för köp av ytterligare el, som kraftvärmeproducenterna ibland behöver, fastställas enligt objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier. Tillgången till nätet för el producerad från högeffektiv kraftvärme får särskilt underlättas för småskaliga kraftvärmepannor och mikrokraftvärmepannor, under förutsättning att kommissionen underrättas.(28) Kraftvärmepannor på upp till 400 kW som omfattas av definitionerna i rådets direktiv 92/42/EEG av den 21 maj 1992 om effektivitetskrav för nya värmepannor som eldas med flytande eller gasformigt bränsle(17) uppfyller troligen i allmänhet inte det direktivets minimikrav på effektivitet och bör därför inte omfattas av det.(29) Kraftvärmesektorns särskilda struktur, med många små och medelstora producenter, bör beaktas, särskilt när de administrativa förfarandena för tillstånd till uppbyggnad av kraftvärmekapacitet ses över.(30) Syftet med detta direktiv är att skapa en ram för främjande av kraftvärme och det är därför viktigt att betona behovet av stabila ekonomiska och administrativa förutsättningar för investeringar i nya kraftvärmeanläggningar. Medlemsstaterna bör uppmuntras att tillgodose det behovet genom att utforma stödsystem med en varaktighet på minst fyra år, och genom att undvika att ofta ändra de administrativa förfarandena osv. Medlemsstaterna bör vidare uppmanas att se till att systemen för offentligt stöd uppfyller principen om ett gradvist upphörande.(31) Kraftvärmens totala effektivitet och hållbarhet beror på många faktorer, till exempel teknik, bränsletyper, lastkurvor, pannstorlek och temperaturnivå på nyttiggjord värme. Av praktiska skäl och på grund av att värmen måste hålla olika temperatur beroende på hur den skall användas, vilket tillsammans med andra skillnader påverkar kraftvärmeeffektiviteten, kan kraftvärmen indelas i t.ex. följande klasser: industriell kraftvärme, kraftvärme för fjärrvärme och kraftvärme för jordbrukssektorn.(32) I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget bör allmänna principer om en ram för främjande av kraftvärme på den inre marknaden för energi fastställas på gemenskapsnivå, men detaljerna kring genomförandet bör utformas av medlemsstaterna så att varje medlemsstat kan välja det system som är lämpligast. Detta direktiv begränsar sig till de minimiåtgärder som krävs för att uppnå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta syfte.(33) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EEG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(18).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att öka energieffektiviteten och förbättra försörjningstryggheten genom att skapa en ram för främjande och utveckling av högeffektiv kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme och primärenergibesparingar på den inre marknaden för energi med hänsyn till särskilda nationella omständigheter, i synnerhet klimatförhållanden och ekonomiska villkor.Artikel 2RäckviddDetta direktiv skall tillämpas på framställning av kraftvärme enligt definitionen i artikel 3 och kraftvärmeteknik som förtecknas i bilaga I.Artikel 3DefinitionerI detta direktiv avses meda) kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och elenergi och/eller mekanisk energi,b) nyttiggjord värme: värme som framställs genom en kraftvärmeprocess för att tillgodose en ekonomiskt motiverad efterfrågan på värme eller kyla.c) ekonomiskt motiverad efterfrågan: efterfrågan som inte överstiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor genom andra energiframställningsprocesser än kraftvärme,d) kraftvärmeproducerad el: el som framställts i en process i samband med produktionen av nyttiggjord värme och som beräknas i enlighet med de metoder som anges i bilaga II,e) reservkraft: den el som levereras via elnätet när kraftvärmeprocessen avbryts, inklusive perioder för underhåll, eller är ur funktion,f) spetskraft: den el som levereras via elnätet, när efterfrågan på el är större än den mängd el som genereras vid kraftvärmeproduktionen,g) total effektivitet: den årliga summan av produktionen av el och mekanisk energi och nyttiggjord värme dividerat med den bränslemängd som använts för den värme som producerats med en kraftvärmeprocess och den totala produktionen av el och mekanisk energi,h) effektivitet: effektiviteten beräknad på grundval av bränslenas effektiva värmevärden (benämns även lägre värmevärden),i) högeffektiv kraftvärme: kraftvärme som uppfyller kriterierna i bilaga III,j) referensvärde för effektivitet vid separat produktion: effektiviteten vid den alternativa separata produktion av värme och el som kraftvärmeprocessen är avsedd att ersätta,k) el-värmeförhållande: förhållandet mellan kraftvärmeproducerad el och nyttiggjord värme vid full kraftvärmedrift med användning av den specifika pannans prestanda,l) kraftvärmepanna: panna som kan användas vid kraftvärmedrift,m) mikrokraftvärmepanna: kraftvärmepanna med en maximal kapacitet som understiger 50 kWe,n) småskalig kraftvärme: kraftvärmepannor med en installerad kapacitet under 1 MWe,o) kraftvärmeproduktion: summan av el, mekanisk energi och nyttiggjord värme från kraftvärme.Dessutom skall de relevanta definitionerna i direktiv 2003/54/EG och direktiv 2001/77/EG gälla.Artikel 4Effektivitetskriterier för kraftvärme1. Vid fastställandet av kraftvärmens effektivitet i enlighet med bilaga III, skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, senast den 21 februari 2006 fastställa harmoniserade referensvärden för effektivitet vid separat produktion av el och värme. Dessa harmoniserade referensvärden för effektivitet skall bestå av en uppsättning värden som differentieras av relevanta faktorer, bland annat konstruktionsår och bränsletyper, och de måste grundas på en väldokumenterad analys, bland annat med beaktande av uppgifter från operativ användning under realistiska förhållanden, gränsöverskridande elhandel, bränslemix och klimatförhållanden samt tillämpad kraftvärmeteknik i enlighet med principerna i bilaga III.2. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, se över de harmoniserade referensvärdena för effektivitet för separat produktion av el och värme som avses i punkt 1, första gången den 21 februari 2011 och därefter vart fjärde år, i syfte att beakta teknisk utveckling och förändringar i fördelningen av energikällor.3. Medlemsstater som genomför detta direktiv innan kommissionen har fastställt harmoniserade referensvärden för effektivitet för den separata produktion av el och värme som avses i punkt 1 bör, fram till den tidpunkt som avses i punkt 1, anta nationella referensvärden för effektivitet för separat produktion av värme och el, vilka skall användas vid beräkningen av primärenergibesparingar från kraftvärme i enlighet med metoden i bilaga III.Artikel 5Ursprungsgaranti för el från högeffektiv kraftvärme1. På grundval av de harmoniserade referensvärden för effektivitet som avses i artikel 4.1 skall medlemsstaterna senast sex månader efter det att dessa värden har antagits se till att ursprunget för el som producerats genom högeffektiv kraftvärme kan garanteras i enlighet med objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som har fastställts av varje medlemsstat. De skall se till att denna ursprungsgaranti för el gör det möjligt för producenterna att påvisa att den el de säljer producerats genom högeffektiv kraftvärme och utfärdas för detta ändamål på begäran av producenten.2. Medlemsstaterna får utse ett eller flera behöriga organ, som är oberoende av produktions- och distributionsverksamhet, med uppgift att kontrollera utfärdandet av sådana ursprungsgarantier som avses i punkt 1.3. Medlemsstaterna eller de behöriga organen skall inrätta lämpliga mekanismer för att se till att ursprungsgarantierna är både riktiga och tillförlitliga samt i den rapport som avses i artikel 10.1 beskriva de åtgärder som vidtagits för att se till att garantisystemet är tillförlitligt.4. System för ursprungsgaranti ger inte i sig rätt att komma i åtnjutande av nationella stödmekanismer.5. För ursprungsgarantin skall följande gälla:- Energikällans lägre värmevärde skall anges, när det gäller elproduktionen, samt hur den värme som framställts samtidigt som elen har använts och datum och plats för produktionen.- Den mängd el från högeffektiv kraftvärme enligt bilaga II som garantin avser skall anges.- Primärenergibesparingarna skall anges, beräknade i enlighet med bilaga III på grundval av harmoniserade referensvärden för effektivitet som fastställts av kommissionen enligt artikel 4.1.Medlemsstaterna får förse ursprungsgarantin med kompletterande information.6. Sådana ursprungsgarantier som utfärdats i enlighet med punkt 1 bör medlemsstaterna ömsesidigt erkänna, enbart som bevis för det som avses i punkt 5. Vägran att erkänna en ursprungsgaranti som ett sådant bevis, i synnerhet av skäl som rör bedrägeribekämpning, måste grundas på objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier.Om en ursprungsgaranti inte erkänns, får kommissionen tvinga den vägrande parten att erkänna den, i synnerhet med beaktande av de objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier som ett sådant erkännande skall grundas på.Artikel 6Nationella potentialer för högeffektiv kraftvärme1. Medlemsstaterna skall göra en analys av respektive nationell potential för användning av högeffektiv kraftvärme, inbegripet högeffektiv mikrokraftvärme.2. Analysen skall- grundas på väldokumenterade vetenskapliga uppgifter och överensstämma med de kriterier som förtecknas i bilaga IV,- identifiera hela den potential för efterfrågan på nyttiggjord värme och kyla som är lämplig för högeffektiv kraftvärme samt tillgången till bränslen och andra energiresurser som används i kraftvärme,- omfatta en separat analys av de hinder som kan finnas för utnyttjandet av den nationella potentialen för högeffektiv kraftvärme. Analysen skall framför allt avse hinder i form av priser och kostnader på och tillgång till bränslen, hinder i samband med frågor som rör nätet, administrativa förfaranden samt bristande internalisering av externa kostnader i energipriserna.3. Medlemsstaterna skall första gången senast den 21 februari 2007 och därefter vart fjärde år, på en begäran av kommissionen åtminstone sex månader före den tillämpliga tidpunkten, göra en utvärdering av de framsteg som gjorts för att öka andelen högeffektiv kraftvärme.Artikel 7Stödarrangemang1. Medlemsstaterna skall se till att stödet till kraftvärme - befintliga och framtida kraftvärmepannor - grundas på efterfrågan på nyttiggjord värme och primärenergibesparingar, mot bakgrund av de möjligheter som finns att minska efterfrågan på energi genom andra ekonomiskt genomförbara eller miljövänliga åtgärder, liksom andra energieffektivitetsåtgärder.2. Kommissionen skall, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget, utvärdera tillämpningen av de stödmekanismer som används i medlemsstaterna enligt vilka en kraftvärmeproducent på grundval av regler som utfärdats av offentliga myndigheter, får direkt eller indirekt stöd som skulle kunna leda till begränsning av handeln.Kommissionen skall överväga huruvida sådana mekanismer bidrar till att målen i artikel 6 och artikel 174.1 i fördraget uppfylls.3. Kommissionen skall, i den rapport som avses i artikel 11, lägga fram en väldokumenterad analys av erfarenheterna av de olika parallella stödmekanismer som avses i punkt 2 i den här artikeln och tillämpningen av dessa. I rapporten skall göras en bedömning av om stödsystemen för främjande av användningen av högeffektiv kraftvärme enligt de nationella potentialer som avses i artikel 6, varit framgångsrika och kostnadseffektiva. Rapporten skall även innehålla en översikt över huruvida stödarrangemangen har bidragit till att skapa stabila förutsättningar för investeringar i kraftvärme.Artikel 8Frågor avseende elnät och tariffer1. I syfte att garantera överföring och distribution av el producerad genom högeffektiv kraftvärme skall bestämmelserna i artikel 7.1, 7.2 och 7.5 i direktiv 2001/77/EG liksom de relevanta bestämmelserna i direktiv 2003/54/EG tillämpas.2. Fram till dess att kraftvärmeproducenten är en berättigad kund enligt nationell lagstiftning och enligt artikel 21.1 i direktiv 2003/54/EG, bör medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att tarifferna för inköp av reservkraft eller spetskraft grundas på offentliggjorda tariffer och villkor.3. Medlemsstaterna får bl.a. underlätta tillgången till nätet för el producerad från högeffektiv kraftvärme från småskaliga kraftvärmepannor och mikrokraftvärmepannor, under förutsättning att de anmäler detta till kommissionen.Artikel 9Administrativa förfaranden1. Medlemsstaterna eller de behöriga organ som medlemsstaterna har utsett skall utvärdera nuvarande lagstiftning och regelverk om tillståndsförfaranden eller de andra förfaranden som anges i artikel 6 i direktiv 2003/54/EG och som omfattar högeffektiva kraftvärmepannor.Sådana utvärderingar skall göras i syfte atta) främja utformningen av kraftvärmepannor som motsvarar ekonomiskt motiverade krav på nyttiggjord värme samt undvika produktion av mer värme än nyttiggjord värme,b) minska lagstiftningshinder och andra hinder för en ökning av kraftvärmeproduktionen,c) få fram effektivare och snabbare förfaranden på lämplig administrativ nivå, ochd) se till att reglerna är objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande och fullt ut beaktar särdragen hos de olika kraftvärmeteknikerna.2. Medlemsstaterna skall - om det är relevant med hänsyn till den nationella lagstiftningen - ange hur långt de kommit med följande:a) Samordning mellan de olika administrativa organen när det gäller tidsfrister för samt mottagande och behandling av ansökningar om tillstånd.b) Möjligheten att fastställa särskilda riktlinjer för den verksamhet som avses i punkt 1 och möjligheten att införa ett snabbplaneringsförfarande för kraftvärmeproducenter.c) Utseende av myndigheter för medling vid tvister mellan tillståndsgivande myndigheter och dem som ansöker om tillstånd.Artikel 10Medlemsstaternas rapportering1. Medlemsstaterna skall senast den 21 februari 2006 offentliggöra en rapport med resultaten av de analyser och utvärderingar som utförts i enlighet med följande artiklar: 5.3, 6.1, 9.1 och 9.2.2. Medlemsstaterna skall senast den 21 februari 2007 och därefter vart fjärde år, på begäran av kommissionen minst sex månader före utsatt datum, offentliggöra en rapport med resultatet av den utvärdering som avses i artikel 6.3.3. Medlemsstaterna skall första gången före december månads utgång 2004, omfattande uppgifter för år 2003, och därefter varje år till kommissionen överlämna statistiska uppgifter om nationellt kraftvärmeproducerad elkraft och värme, i enlighet med den metod som anges i bilaga II.De skall även överlämna årliga statistiska uppgifter om kraftvärmekapacitet och bränslen som används för kraftvärme. Medlemsstaterna får även överlämna statistik över de primärenergibesparingar som uppnåtts genom användning av kraftvärme, i enlighet med den metod som anges i bilaga III.Artikel 11Kommissionens rapportering1. Kommissionen skall, på grundval av de rapporter som överlämnas i enlighet med artikel 10, se över tillämpningen av detta direktiv och senast den 21 februari 2008 och därefter vart fjärde år, överlämna en rapport om genomförandet av detta direktiv till Europaparlamentet och rådet.Rapporten skall i synnerheta) beakta framstegen i förverkligandet av respektive nationell potential för högeffektiv kraftvärme enligt artikel 6,b) bedöma i vilken utsträckning regler och förfaranden för utformningen av ramvillkor för kraftvärme på den inre marknaden för energi har utformats på grundval av objektiva, klara och tydliga samt icke-diskriminerande kriterier och med beaktande av fördelarna med kraftvärme,c) granska erfarenheterna av användningen och samexistens av de olika parallella stödmekanismerna för kraftvärme, ochd) se över referensvärdena för effektivitet för separat produktion med nuvarande teknik.Vid behov skall kommissionen tillsammans med rapporten lägga fram ytterligare förslag till Europaparlamentet och rådet.2. När de framsteg som avses i punkt 1 a utvärderas skall kommissionen beakta i vilken utsträckning de nationella potentialerna för högeffektiv kraftvärme som avses i artikel 6 har utnyttjats eller avses att utnyttjas med hänsyn till medlemsstaternas åtgärder, förhållanden inklusive klimatförhållanden, och effekterna av den inre energimarknaden och konsekvenserna av andra gemenskapsinitiativ såsom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv 96/61/EG(19).Om så är lämpligt skall kommissionen lägga fram ytterligare förslag för Europaparlamentet och rådet, särskilt med syfte att utarbeta en handlingsplan för utveckling av högeffektiv kraftvärme i gemenskapen.3. När möjligheterna för ytterligare harmonisering av beräkningsmetoder enligt i artikel 4.1 bedöms, skall kommissionen beakta konsekvenserna av de alternativa beräkningar som avses i artikel 12, bilagorna II och III, på den inre energimarknaden, även med hänsyn till erfarenheterna från nationella stödmekanismer.Om så är lämpligt skall kommissionen lägga fram ytterligare förslag för Europaparlamentet och rådet i syfte att ytterligare harmonisera beräkningsmetoderna.Artikel 12Alternativa beräkningar1. Fram till slutet av 2010 och under förutsättning att de i förväg får godkännande av kommissionen får medlemsstaterna använda andra metoder än de som föreskrivs i bilaga II b för att från de rapporterade uppgifterna subtrahera eventuell el som inte producerats i samband med en kraftvärmeprocess. För de ändamål som avses i artiklarna 5.1 och 10.3 skall mängden kraftvärmeproducerad el dock fastställas enligt bilaga II.2. Medlemsstaterna får beräkna primärenergibesparingar från produktion av värme och el och mekanisk energi enligt bilaga III c, utan att bilaga II tillämpas för att utesluta den icke-kraftvärmeproducerade värmen och elen inom samma process. Sådan produktion kan betraktas som framställning genom högeffektiv kraftvärme under förutsättning att den uppfyller effektivitetskriterierna i bilaga III a och, för kraftvärmepannor med en kapacitet på över 25 MW, den totala kapaciteten överskrider 70 %. En specifikation av den mängd kraftvärmeproducerad el som framställs genom denna produktion skall för utfärdande av ursprungsgaranti och för statistiska ändamål emellertid fastställas i enlighet med bilaga II.3. Fram till slutet av 2010 får medlemsstaterna använda alternativa metoder för att definiera en kraftvärmeproduktion som högeffektiv kraftvärme utan att kontrollera att kraftvärmeproduktionen uppfyller kriterierna i bilaga III a, om det på nationell nivå kan påvisas att den kraftvärmeproduktion som fastställs genom en sådan alternativ beräkningsmetod i genomsnitt uppfyller kriterierna i bilaga III a. Om en ursprungsgaranti utfärdas för en sådan produktion, får den effektivitet hos kraftvärmeproduktionen som anges i garantin då inte överstiga tröskelvärdena för kriterierna i bilaga III a, om inte annat påvisas genom beräkningar i enlighet med bilaga III. En specifikation av den mängd kraftvärmeproducerad el som framställs genom denna produktion skall för utfärdande av ursprungsgaranti och för statistiska ändamål emellertid fastställas i enlighet med bilaga II.Artikel 13Översyn1. De tröskelvärden som används för beräkning av kraftvärmeproducerad el enligt bilaga II a skall anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.2. De tröskelvärden som används för beräkning av kraftvärmeproduktionens effektivitet och primärenergibesparingar enligt bilaga III a skall anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.3. Riktlinjerna för fastställande av el-värmeförhållandet enligt bilaga II d skall anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.Artikel 14Kommittéförfarande1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 15InförlivandeMedlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 21 februari 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 16Ändring av direktiv 92/42/EEGFöljande strecksats skall läggas till i artikel 3.1 i direktiv 92/42/EEG:"- kraftvärmepannor enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi(20)."Artikel 17IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 18AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Strasbourg den 11 februari 2004.På Europaparlamentets vägnaP. CoxOrdförandePå rådets vägnarM. McDowellOrdförande(1) EGT C 291 E, 26.11.2002, s. 182.(2) EUT C 95, 23.4.2003, s. 12.(3) EUT C 244, 10.10.2003, s. 1.(4) Europaparlamentets yttrande av den 13 maj 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 september 2003 (ännu ej offentliggjord i EUT) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 18 december 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT).(5) EUT L 176, 15.7.2003, s. 37.(6) EGT C 140 E, 13.6.2002, s. 543.(7) EUT C 273 E, 14.11.2003, s. 172.(8) EGT C 4, 8.1.1998, s. 1.(9) EGT C 167, 1.6.1998, s. 308.(10) EGT C 343, 5.12.2001, s. 190.(11) EGT C 257, 10.10.1996, s. 26.(12) EGT L 309, 27.11.2001, s. 1.(13) EGT L 332, 28.12.2000, s. 91.(14) EGT L 1, 4.1.2003, s. 65.(15) EGT L 283, 27.10.2001, s. 33.(16) EGT C 37, 3.2.2001, s. 3.(17) EGT L 167, 22.6.1992, s. 17. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/68/EEG (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1).(18) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(19) EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.(20) EUT L 52, 21.2.2004, s. 50.BILAGA IKraftvärmetekniker som omfattas av detta direktiva) Kombicykel med värmeåtervinningb) Mottrycksturbinc) Kondensturbin med ångavtappningd) Gasturbin med värmeåtervinninge) Förbränningsmotorf) Mikroturbinerg) Stirlingmotorerh) Bränslecelleri) Ångmaskinerj) Organiska Rankinecyklerk) Andra typer av tekniker eller kombinationer av tekniker som omfattas av definitionerna i artikel 3 aBILAGA IIBeräkning av kraftvärmeproducerad elDe värden som används för beräkning av kraftvärmeproducerad el skall fastställas på grundval av den förväntade eller faktiska driften av pannan under normala användningsförhållanden. För mikrokraftvärmepannor får beräkningen baseras på certifierade värden.a) I följande fall skall den kraftvärmeproducerade elen betraktas som lika med pannans totala årliga elproduktion, uppmätt vid anslutningspunkten till huvudgeneratorerna:i) I de kraftvärmepannor av typerna b, d, e, f, g och h som avses i bilaga I, med en total årlig effektivitet som av medlemsstaterna fastställts till minst 75 %.ii) I de kraftvärmepannor av typerna a och c som avses i bilaga I, med en total årlig effektivitet som av medlemsstaterna fastställts till minst 80 %.b) I kraftvärmepannor med en total årlig effektivitet under det värde som anges i led a i (de kraftvärmepannor av typerna b, d, e, f, g och h som avses i bilaga I eller med en total årlig effektivitet under det värde som anges i led a ii (de kraftvärmepannor av typerna a och c som avses i bilaga I skall följande formel användas:E CHP = HCHP. CdärE CHP är mängden kraftvärmeproducerad elC är el-värmeförhållandetHCHP är mängden av nyttiggjord värme från kraftvärmeproduktionen (beräknad för detta ändamål som den totala värmeproduktionen minus den värme som producerats i separata pannor eller genom direkt ångavtappning från ånggeneratorn före turbinen).Beräkningen av kraftvärmeproducerad el måste grundas på det verkliga el-värmeförhållandet. Om det verkliga el-värmeförhållandet för en kraftvärmepanna är okänt, får följande standardvärden användas, särskilt för statistiska ändamål, för de kraftvärmepannor av typerna a, b, c, d, och e som avses i bilaga I, förutsatt att beräknad mängd kraftvärmeproducerad el understiger eller är lika med pannans totala elproduktion:>Plats för tabell>Om medlemsstaterna fastställer standardvärden för el-värmeförhållanden för de pannor av typerna f, g, h, i, j och k som avses i bilaga I, skall dessa värden offentliggöras och anmälas till kommissionen.c) Om en del av energiinnehållet i den bränslemängd som använts för kraftvärmeprocessen återvinns i kemikalier, kan denna del subtraheras från bränslemängden innan den totala effektiviteten i enlighet med leden a och b beräknas.d) Medlemsstaterna får fastställa el-värmeförhållandet som förhållandet mellan el och nyttiggjord värme vid en kraftvärmeprocess som används vid dellast med användning av de operativa uppgifterna för den specifika pannan.e) Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 14.2 lägga fram ingående riktlinjer för genomförande och tillämpning av bilaga II, inbegripet fastställandet av el-värmeförhållandet.f) Medlemsstaterna får använda andra rapporteringsperioder än ett år för de beräkningar som görs enligt leden a och b.BILAGA IIIMetod för att fastställa kraftvärmeprocessens effektivitetDe värden som används för beräkning av kraftvärmeproduktionens effektivitet och besparingarna av primärenergi skall fastställas på grundval av den förväntade eller faktiska driften av pannan under normala förhållanden.a) Högeffektiv kraftvärmeVid tillämpningen av detta direktiv skall högeffektiv kraftvärmeproduktion uppfylla följande kriterier:- Kraftvärmeproduktionen i kraftvärmepannor skall innebära besparingar beräknade enligt led b av primärenergi på minst 10 % jämfört med referensvärdena för separat produktion av värme och el.- Produktionen i småskaliga kraftvärmepannor och mikrokraftvärmepannor, vilken leder till primärenergibesparingar, får betecknas som högeffektiv kraftvärme.b) Beräkning av primärenergibesparingarDe primärenergibesparingar som görs till följd av kraftvärmeproduktion i enlighet med definitionen i bilaga II skall beräknas enligt följande formel:>PIC FILE= "L_2004052SV.005902.TIF">därPES är primärenergibesparingarnaCHP Hη är kraftvärmeproduktionens värmeeffektivitet definierad som årlig produktion av nyttiggjord värme dividerad med den bränslemängd som använts för att producera summan av nyttiggjord värme och el från kraftvärme.Ref Hη är referensvärdet för effektivitet för separat värmeproduktion.CHP Eη är kraftvärmeproduktionens eleffektivitet definierad som årlig elproduktion genom kraftvärme dividerad med den bränslemängd som använts för att producera summan av nyttiggjord värme och el genom kraftvärme. Om en kraftvärmepanna framställer mekanisk energi, kan den årliga elproduktionen genom kraftvärme ökas med ytterligare en faktor som motsvarar en lika stor mängd el som den mekaniska energin. Denna ytterligare faktor ger inte rätt att utfärda ursprungsgarantier i enlighet med artikel 5.Ref Eη är referensvärdet för effektivitet för separat elproduktion.c) Beräkningar av energibesparingar med alternativ beräkningsmetod enligt artikel 12.2Om primärenergibesparingarna för en process beräknas enligt artikel 12.2 skall primärenergibesparingarna beräknas enligt formeln i led b i denna bilaga varvid"CHP Hη" skall ersättas med "Hη" och"CHP Eη" skall ersättas med "Eη"därHη betecknar processens värmeeffektivitet, definierad som den årliga värmeproduktionen dividerad med den bränslemängd som använts för att producera summan av värmeproduktionen och elproduktionen.Eη betecknar processens eleffektivitet, definierad som den årliga elproduktionen dividerad med den bränslemängd som använts för att producera summan av värmeproduktionen och elproduktionen. Om en kraftvärmepanna framställer mekanisk energi, kan den årliga elproduktionen genom kraftvärme ökas med ytterligare en faktor som motsvarar en lika stor mängd el som den mekaniska energin. Denna ytterligare faktor ger inte rätt att utfärda ursprungsgarantier i enlighet med artikel 5.d) Medlemsstaterna får använda andra rapporteringsperioder än ett år för de beräkningar som görs enligt leden b och c i denna bilaga.e) För mikrokraftvärmepannor får beräkningen baseras på certifierade uppgifter.f) Referensvärden för effektivitet för separat produktion av värme och elI principerna bakom definitionen av referensvärdena för effektivitet för separat produktion av värme och el som avses i artikel 4.1 och i formeln i led b i denna bilaga skall driftseffektiviteten hos den separata värme- och elproduktion som är avsedd att ersättas av kraftvärme fastställas.Referensvärdena för effektivitet skall beräknas enligt följande principer:1. För kraftvärmepannor enligt definitionen i artikel 3, skall jämförelsen med separat elproduktion utgå från principen att samma bränslekategorier jämförs.2. Varje kraftvärmepanna skall jämföras med den bästa tillgängliga och ekonomiskt motiverade tekniken för separat produktion av värme och el på marknaden under kraftvärmepannans konstruktionsår.3. Referensvärdena för effektivitet för kraftvärmepannor som är äldre än tio år skall fastställas som referensvärdet för pannor som är tio år gamla.4. Referensvärdena för effektivitet för separat produktion av el och värme skall återspegla klimatskillnaderna mellan medlemsstaterna.BILAGA IVKriterier för analys av nationell potential för högeffektiv kraftvärmea) I analysen av nationell potential enligt artikel 6 skall följande beaktas:- Vilken bränsletyp som sannolikt kommer att användas för att utnyttja kraftvärmemöjligheterna, inbegripet särskild hänsyn till möjligheterna att genom kraftvärme öka användningen av förnybara energikällor på de nationella marknaderna för värme.- Vilken typ av kraftvärmetekniker enligt bilaga I som sannolikt kommer att användas för att förverkliga den nationella potentialen.- Vilken typ av separat produktion av värme och el eller, om möjligt, mekanisk energi som den högeffektiva kraftvärmen antas ersätta.- En uppdelning av potentialen mellan modernisering av befintlig kapacitet och uppbyggnad av ny kapacitet.b) Analysen skall inbegripa lämpliga mekanismer för bedömning av kostnadseffektiviteten - i form av primärenergibesparingar - om andelen högeffektiv kraftvärme ökar i den nationella energimixen. Analysen av kostnadseffektiviteten skall också beakta nationella åtaganden som gjorts inom ramen för de klimatpolitiska åtaganden som gemenskapen gjort enligt Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar.c) I analysen av nationell kraftvärmepotential skall potentialen i förhållande till tidsramarna 2010, 2015 och 2020 anges, om möjligt med kostnadsuppskattningar för de olika tidsramarna.


Avis juridique important

|

31982L0176

Rådets direktiv 82/176/EEG av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 081 , 27/03/1982 s. 0029 - 0034 Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 3 s. 0142  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 3 s. 0142  Finsk specialutgåva Område 15 Volym 3 s. 0211  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 3 s. 0211

RÅDETS DIREKTIV av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin (82/176/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,med beaktande av direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö(1), särskilt artikel 6 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(2),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(3),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(4), ochmed beaktande av följande:För att skydda gemenskapens vattenmiljö mot förorening av vissa farliga ämnen införs genom artikel 3 i direktiv 76/464/EEG ett system med förhandstillstånd för fastställande av utsläppsnormer för de ämnen som anges i förteckning 1 i bilagan till det direktivet. I artikel 6 i samma direktiv föreskrivs om gränsvärden för sådana utsläppsnormer och om kvalitetsmål för den vattenmiljö som påverkas av utsläpp av ämnena.Kvicksilver och kvicksilverföreningar ingår i förteckning 1.Medlemsstaterna är skyldiga att tillämpa gränsvärdena, utom i de fall då de får använda kvalitetsmål.Eftersom den förorening som orsakas av kvicksilverutsläpp i vatten till stor del härstammar från elektrolys av alkaliska klorider, bör i första hand gränsvärden fastställas för denna industriella verksamhet och kvalitetsmål formuleras för den vattenmiljö i vilken kvicksilver släpps ut till följd av verksamheten. Sådana utsläpp bör därför kräva förhandstillstånd.Syftet med kvalitetsmålen bör vara att eliminera kvicksilverföroreningar i de delar av vattenmiljön som kan påverkas av kvicksilverhaltiga utsläpp från klor-alkaliindustrin.Sådana kvalitetsmål bör uttryckligen ha detta syfte och inte fastställas i avsikt att tillskapa bestämmelser om konsumentskydd eller om saluförande av varor som härrör från vattenmiljön.Ett särskilt övervakningsförfarande bör införas för att möjliggöra för medlemsstaterna att visa att kvalitetsmålen uppfylls.För att genomföra detta direktiv på ett effektivt sätt bör medlemsstaterna kunna övervaka den vattenmiljö som påverkas av kvicksilverutsläppen. I artikel 6 i direktiv 76/464/EEG föreskrivs inte om befogenheter att besluta om en sådan övervakning. Eftersom särskilda regler om sådana befogenheter inte heller finns i fördraget, bör artikel 235 i fördraget tillämpas.Det är viktigt att kommissionen vart femte år lämnar en jämförande utvärdering till rådet som avser medlemsstaternas tillämpning av detta direktiv.Grundvatten behandlas i ett särskilt direktiv och omfattas därför inte av tillämpningsområdet för detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Genom detta direktiv- fastställs i enlighet med artikel 6.1 i direktiv 76/464/EEG gränsvärden för utsläppsnormer gällande kvicksilver i utsläpp från sådana industrianläggningar som avses i artikel 2 d,- fastställs i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 76/464/EEG kvalitetsmål för kvicksilver i vattenmiljön,- fastställs i enlighet med artikel 6.4 i direktiv 76/464/EEG tidsfrister för uppfyllande av villkoren i de tillstånd som har lämnats av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och som avser redan förekommande utsläpp,- fastställs i enlighet med artikel 12.1 i direktiv 76/464/EEG referensmätmetoder som gör det möjligt att fastställa kvicksilverhalten i utsläpp och i vattenmiljön,- införs ett övervakningsförfarande i enlighet med artikel 6.3 i direktiv 76/464/EEG,- åläggs medlemsstaterna att samarbeta när utsläpp påverkar vattnen i mer än en medlemsstat.2. Detta direktiv gäller för de vatten som avses i artikel 1 i direktiv 76/464/EEG, dock med undantag för grundvatten.Artikel 2 I detta direktiv har följande beteckningar den betydelse som här anges:a) Kvicksilver:- grundämnet kvicksilver,- det kvicksilver som ingår i en av dess föreningar.b) Gränsvärden:de värden som anges i bilaga 1 till detta direktiv.c) Kvalitetsmål:de krav som anges i bilaga 2 till detta direktiv.d) Industrianläggning:en anläggning i vilken kvicksilverceller används för elektrolys av alkaliska klorider.e) Befintlig anläggning:en industrianläggning som är i drift den dag då detta direktiv anmäls.f) Ny anläggning:- en industrianläggning som tas i drift efter den dag då detta direktiv anmäls,- en befintlig industrianläggning vars kapacitet för elektrolys av alkaliska klorider med hjälp av kvicksilverceller har ökats betydligt efter den dag då detta direktiv anmäls.Artikel 3 1. Gränsvärdena, tidsfristerna för tillämpningen av dessa värden och förfarandet för övervakning av utsläppen fastställs i bilaga 1.2. De tillstånd som avses i artikel 3 i direktiv 76/464/EEG skall innehålla villkor som är minst lika stränga som de som anges i bilaga 1 till detta direktiv, om inte en medlemsstat följer artikel 6.3 i direktiv 76/464/EEG i enlighet med bilaga 2 och 4 till detta direktiv.Tillstånden skall omprövas minst vart fjärde år.3. Utan att det inverkar på tillämpningen av bestämmelserna i direktiv 76/464/EEG och de skyldigheter som följer av punkt 1 och 2 får medlemsstaterna meddela tillstånd för nya anläggningar endast om tillstånden innehåller en hänvisning till standarder som motsvarar bästa tillgängliga teknik för att undvika kvicksilverutsläpp.Oavsett vilken metod som används skall medlemsstaten, om de planerade åtgärderna av tekniska skäl inte motsvarar bästa tillgängliga teknik, lämna uppgifter till kommissionen som visar på de tekniska svårigheterna innan tillstånd meddelas.Kommissionen skall inom tre månader lämna en rapport till medlemsstaterna med ett yttrande över avvikelsen som avses i andra stycket.4. Referensanalysmetoden för att fastställa kvicksilverförekomst beskrivs i bilaga 3.1. Andra metoder får användas, om metoderna i fråga om detektionsgränser, precision och noggrannhet minst motsvarar vad som föreskrivs i bilaga 3.1. Kravet på noggrannhet vid mätning av utsläppt mängd anges i bilaga 3.2.Artikel 4 Berörda medlemsstater skall ansvara för övervakningen av den vattenmiljö som påverkas av industriutsläpp.I fråga om utsläpp som påverkar vattnen i flera medlemsstater skall de berörda medlemsstaterna samarbeta i syfte att harmonisera sina övervakningsförfaranden.Artikel 5 1. Kommissionen skall göra en jämförande utvärdering av medlemsstaternas tillämpning av detta direktiv med utgångspunkt från de uppgifter som på begäran i varje enskilt fall tillhandahållits av medlemsstaterna enligt artikel 13 i direktiv 76/464/EEG. Uppgifterna skall särskilt innefatta- detaljuppgifter om tillstånd genom vilka utsläppsnormer för kvicksilver har fastställts,- resultat från mätningar utförda av det nationella stationsnät som inrättats för att fastställa koncentrationer av kvicksilver.2. Kommissionen skall vart femte år till rådet lämna den jämförande utvärdering som avses i punkt 1.Om den vetenskapliga kunskapen om främst kvicksilvers giftighet, beständighet och ackumulerbarhet i levande organismer och sediment ändras, eller om den bästa tillgängliga tekniken förbättras, skall kommissionen lämna rådet lämpliga förslag i syfte att vid behov skärpa gränsvärdena och kvalitetsmålen.Artikel 6 1. Medlemsstaterna skall före den 1 juli 1983 sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 mars 1982.På rådets vägnarL. TINDEMANSOrdförande (1) EGT nr L 129, 18.5.1976, s. 23.(2) EGT nr C 169, 6.7.1979, s. 2.(3) EGT nr C 341, 31.12.1980, s. 24.(4) EGT nr C 83, 2.4.1980, s. 16.BILAGA 1 Gränsvärden, tidsfrister för tillämpningen av dessa värden och förfarandet för övervakning av utsläpp1. Gränsvärden uttryckta som koncentrationer vilka i princip inte bör överskridas framgår av tabellen nedan.>Plats för tabell>Gränsvärdena uttryckta som maximala koncentrationer får inte i något fall överskrida de värden som uttrycks som maximala kvantiteter dividerade med vattenförbrukningen per ton installerad klorproduktionskapacitet.2. Eftersom kvicksilverhalten i utsläpp är beroende av vattenvolymen, vilken är olika för olika processer och anläggningar, skall emellertid de gränsvärden som uttrycks som utsläppt kvicksilvermängd i förhållande till installerad klorproduktionskapacitet och som anges i tabellen nedan följas i samtliga fall.>Plats för tabell>3. De genomsnittliga dygnsgränsvärdena är fyra gånger större än motsvarande månatliga genomsnittsgränsvärden som anges i punkt 1 och 2.4. Ett övervakningsförfarande måste införas för att kontrollera att utsläppen överensstämmer med de utsläppsnormer som fastställts i enlighet med de gränsvärden som skall gälla enligt denna bilaga. Enligt detta förfarande- skall dagligen ett prov tas som är representativt för utsläppet under en period av 24 timmar och kvicksilverhalten i provet mätas,- skall den totala utsläppsmängden under samma period mätas.Mängden kvicksilver som släpps ut under en månad skall beräknas genom att addera de dagliga mängderna utsläppt kvicksilver under månaden i fråga. Denna summa skall sedan divideras med den installerade klorproduktionskapaciteten.BILAGA 2 Kvalitetsmål För de medlemsstater som utnyttjar möjligheten till undantag enligt artikel 6.3 i direktiv 76/464/EEG, skall de utsläppsnormer som medlemsstaterna enligt artikel 5 i det direktivet är skyldiga att uppställa och tillämpa fastställas på ett sådant sätt, att det eller de kvalitetsmål kan upprätthållas som är relevanta inom det område som påverkas av kvicksilverutsläpp till följd av industriell elektrolys av alkaliska klorider. Det åligger den behöriga myndigheten att fastställa det område som påverkas i varje enskilt fall och att bland kvalitetsmålen som förtecknas i punkt 1 välja det eller de som myndigheten finner lämpliga med hänsyn till den avsedda användningen av det påverkade området och med hänsyn till att syftet med detta direktiv är att eliminera all förorening.1. För att eliminera förorening som avses i direktiv 76/464/EEG och enligt artikel 2 i det direktivet fastställs följande kvalitetsmål:1.1. Kvicksilverkoncentrationen i ett representativt prov av fiskkött valt som indikator får inte överskrida 0,3 mg/kg våt vikt.1.2. Den totala kvicksilverkoncentrationen i inlandsytvatten som påverkas av utsläpp får inte överskrida 1 µg/l som aritmetiskt medelvärde av de resultat som erhålls under ett år.1.3. Koncentrationen av löst kvicksilver i flodmynningar som påverkas av utsläpp får inte överskrida 0,5 µg/l som aritmetiskt medelvärde av de resultat som erhålls under ett år.1.4. Koncentrationen av löst kvicksilver i territorialvatten och i inre kustvatten utom flodmynningar som påverkas av utsläpp får inte överskrida 0,3 µg/l som aritmetiskt medelvärde av de resultat som erhålls under ett år.1.5. Vattnets kvalitet skall uppfylla kraven i alla andra rådsdirektiv som gäller för sådana vatten och som avser kvicksilverförekomst.2. Kvicksilverhalten i sediment eller blötdjur och skaldjur får inte med tiden öka väsentligt.3. Om flera kvalitetsmål gäller för vatten inom ett område skall vattnets kvalitet uppfylla vart och ett av målen.4. Siffervärdena för de kvalitetsmål som anges i 1.2, 1.3 och 1.4 får i undantagsfall och när så erfordras av tekniska skäl multipliceras med 1,5 fram till den 30 juni 1986, förutsatt att kommissionen i förväg underrättas.BILAGA 3 Referensmätmetod 1. Referensanalysmetoden för att fastställa kvicksilverhalten i vatten, fiskkött, sediment, blötdjur och skaldjur är flamfri atomabsorbtionsspektrofotometri efter lämplig förbehandling av provet, med särskilt beaktande av föroxidering av kvicksilvret och gradvis reduktion av kvicksilverjonerna Hg (II).Detektionsgränserna(1) skall vara sådana att kvicksilverhalten kan mätas med en noggrannhet(2) på ± 30 % och en precision(3) på ± 30 % vid följande koncentrationer:- för utsläpp, en tiondel av högsta tillåtna kvicksilverkoncentration som anges i tillståndet,- för ytvatten, en tiondel av den kvicksilverkoncentration som anges i kvalitetsmålet, - för fiskkött och skaldjur, en tiondel av den kvicksilverkoncentration som anges i kvalitetsmålet,- för sediment, en tiondel av kvicksilverkoncentrationen i provet eller 0,05 mg/kg torr vikt, varvid det högre talet gäller.2. Flödesmätning skall utföras med en noggrannhet på ± 20 %.(1) Dessa termer definieras i rådets direktiv 79/869/EEG av den 9 oktober 1979 om mätmetoder samt provtagnings  och analysfrekvenser avseende ytvatten för dricksvattenframställning i medlemsstaterna (EGT nr L 271, 29.10.1979, s. 44).BILAGA 4 Övervakningsförfarande för kvalitetsmål 1. I varje tillstånd som meddelas i enlighet med detta direktiv skall den behöriga myndigheten ange de villkor, det övervakningsförfarande och de tidsfrister som behövs för att säkerställa att kvalitetsmålet eller kvalitetsmålen i fråga uppfylls.2. I enlighet med artikel 6.3 i direktiv 76/464/EEG skall medlemsstaterna för varje valt och tillämpat kvalitetsmål meddela kommissionen- utsläppspunkterna och spridningssätten,- området inom vilket kvalitetsmålet tillämpas,- provtagningsplatsernas läge,- provtagningsfrekvensen,- provtagnings- och mätmetoderna,- de erhållna resultaten.3. Proverna skall vara tillräckligt representativa för vattenmiljöns kvalitet inom det område som påverkas av utsläppen och provtagningsfrekvensen måste vara tillräcklig för att påvisa eventuella förändringar i vattenmiljön, med beaktande av naturliga variationer i de hydrologiska förhållandena. Analys av saltvattensfisk skall utföras på ett tillräckligt antal representativa prover och arter.4. Beträffande kvalitetsmålet 1.1 i bilaga 2 skall den behöriga myndigheten välja den fiskart som skall användas som indikator för analys. För saltvatten får de arter som väljs bland de som lever i kustvatten och fångas lokalt innefatta torsk, vitling, rödspätta, makrill, kolja och flundra.Uttalande om artikel 3.3 Rådet och kommissionen konstaterar att tillämpningen av bästa tillgängliga teknik gör det möjligt att begränsa kvicksilverutsläpp från en ny industrianläggning där processen med cirkulerad saltlösning används till mindre än 0,5 g/ton installerad klorproduktionskapacitet.