Avis juridique important

|

32001L0002

Kommissionens direktiv 2001/2/EG av den 4 januari 2001 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 1999/36/EG om transportabla tryckbärande anordningar (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 005 , 10/01/2001 s. 0004 - 0005

Kommissionens direktiv 2001/2/EGav den 4 januari 2001om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 1999/36/EG om transportabla tryckbärande anordningar(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 1999/36/EG av den 29 april 1999 om transportabla tryckbärande anordningar(1), särskilt artikel 14 i detta, ochav följande skäl:(1) I artikel 3.1 i direktiv 1999/36/EG fastställs att nya kärl och nya tankar skall uppfylla de tillämpliga bestämmelserna i rådets direktiv 94/55/EG av den 21 november 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg(2), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/61/EG(3), och att de skall uppfylla de tillämpliga bestämmelserna i rådets direktiv 96/49/EG av den 23 juli 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg(4), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/62/EG(5).(2) Bestämmelserna i europeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg (ADR) och reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID)(6), och ändringarna av dessa, finns som bilagor till direktiv 94/55/EG och direktiv 96/49/EG. En ny version av ADR och RID kommer att träda i kraft den 1 juli 2001.(3) I bilaga V till direktiv 1999/36/EG fastställs moduler för bedömning av överensstämmelse av nya kärl och tankar. Dessa bestämmelser överensstämmer inte längre med den nya versionen av ADR och RID. Följaktligen bör bilagan ändras.(4) De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna till direktiv 1999/36/EG skall antas i enlighet med artikel 14 i direktivet, i enlighet med förfarandet i artikel 15.(5) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som anges i artikel 15 i direktiv 1999/36/EG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till direktiv 1999/36/EG skall ersättas med bilagan till det här direktivet.Artikel 21. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 2001. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när det offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den sjunde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 januari 2001.På kommissionens vägnarLoyola De PalacioVice ordförande(1) EGT L 138, 1.6.1999, s. 20.(2) EGT L 319, 12.12.1994, s. 7.(3) EGT L 279, 1.11.2000, s. 40.(4) EGT L 235, 17.9.1996, s. 25.(5) EGT L 279, 1.11.2000, s. 44.(6) Reglementet finns i bilaga 1 till tillägg B till konventionen om internationella järnvägstransporter (COTIF).BILAGA"BILAGA VMODULER SOM SKALL FÖLJAS VID BEDÖMNING AV ÖVERENSSTÄMMELSEFöljande tabell visar vilka moduler för bedömning av överensstämmelse i enlighet med bilaga IV, del I, som skall följas för transportabla tryckbärande anordningar enligt artikel 2.1.>Plats för tabell>Anmärkning 1:Transportabla tryckbärande anordningar skall, enligt tillverkarens val, underkastas ett av de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som föreskrivs för den kategori de tillhör. För kärl eller deras ventiler eller övriga tillbehör som används för transporten kan tillverkaren även välja att tillämpa ett av de förfaranden som föreskrivs för de högre kategorierna.Anmärkning 2:Inom ramen för de förfaranden som gäller kvalitetssäkring skall det anmälda organet när det gör oanmälda besök ta ut ett provexemplar av anordningen i tillverknings- eller lagerlokalerna för att utföra eller låta utföra en kontroll av överensstämmelse med kraven i detta direktiv. Tillverkaren skall i detta syfte underrätta det anmälda organet om det planerade produktionsprogrammet. Det anmälda organet skall göra minst två besök under det första tillverkningsåret. Besöksfrekvensen därefter skall fastställas av det anmälda organet på grundval av de kriterier som anges i punkt 4.4 i relevanta moduler i bilaga IV, del I."


Avis juridique important

|

31999L0077

Kommissionens direktiv 1999/77/EG av den 26 juli 1999 om anpassning till tekniska framsteg för sjätte gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (asbest) (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 207 , 06/08/1999 s. 0018 - 0020

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/77/EGav den 26 juli 1999om anpassning till tekniska framsteg för sjätte gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (asbest)(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat(1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/43/EG(2), särskilt artikel 2a i detta, införd genom rådets direktiv 89/678/EEG(3), ochav följande skäl:1. Användningen av asbest och produkter som innehåller asbest kan orsaka asbestos, mesoteliom och lungcancer om fibrer frigörs. Strängast möjliga restriktioner bör därför gälla för användningen och utsläppandet på marknaden.2. I rådets direktiv 83/478/EEG(4) om ändring för femte gången av direktiv 76/769/EEG anges att asbestfibern krokidolit och produkter som innehåller denna med tre undantag inte längre får släppas ut på marknaden eller användas. Genom samma direktiv införs bestämmelser om obligatorisk märkning av produkter som innehåller asbestfibrer.3. I rådets direktiv 85/610/EEG(5) om ändring för sjunde gången av direktiv 76/769/EEG fastställs att asbestfibrer inte längre får släppas ut på marknaden eller användas i leksaker, i material eller preparat avsedda att appliceras genom sprutning, i färdiga produkter som säljs till allmänheten i pulverform, i artiklar för rökare, i katalytiska värmeapparater eller i färger och fernissor.4. I kommissionens direktiv 91/659/EEG(6) om anpassning till tekniska framsteg av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG föreskrivs att alla slags amfibolasbestfibrer och produkter som innehåller dessa inte längre får släppas ut på marknaden eller användas. I samma direktiv fastställs att asbestfibern krysotil och produkter som innehåller denna inte längre får släppas ut på marknaden eller användas inom fjorton produktkategorier.5. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö har tillfrågats om hälsoeffekterna av asbestfibern krysotil och dess ersättningsmaterial.6. Inom de flesta kvarvarande användningsområden för krysotilasbest finns numera alternativ som inte klassificerats som carcinogener och som anses vara mindre farliga.7. Hittills har det inte fastställts någon nedre gräns för exponering, under vilken krysotilasbest inte utgör någon risk för cancer.8. Arbetstagares och andra användares exponering för produkter som innehåller asbest är ytterst svår att kontrollera och kan emellanåt långt överstiga nuvarande gränsvärden, vilket är just det slags exponering som numera utgör de största riskerna för sjukdomar framkallade av asbest.9. Ett effektivt sätt att skydda människors hälsa är att förbjuda användningen av krysotilasbestfibrer och produkter som innehåller dessa.10. Det kommer ständigt nya vetenskapliga rön om asbest och dess ersättningsmaterial. Kommissionen kommer därför att före den 1 januari 2003 uppmana Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö att än en gång gå igenom varje relevant ny vetenskaplig uppgift om hälsorisker relaterade till krysotilasbest och dess ersättningsmaterial. I detta sammanhang kommer även andra aspekter i direktivet, bland annat undantagen, att ses över mot bakgrund av den tekniska utvecklingen. Kommissionen kommer vid behov att föreslå lämpliga lagändringar.11. Det krävs en anpassningsperiod för att fasa ut försäljningen och användningen av krysotilasbest och produkter som innehåller sådana fibrer. Denna period bör vara längre för diafragmer i befintliga elektrolysanläggningar, eftersom exponeringsrisken är ytterst liten och då det krävs mer tid för att utveckla lämpliga alternativ för denna ur säkerhetssynpunkt kritiska tillämpning. Kommissionen kommer att se över detta undantag före den 1 januari 2008 efter samråd med Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö.12. Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av rådets direktiv 89/391/EEG om minimikrav för att skydda arbetstagarnas säkerhet och hälsa(7) och tillhörande enskilda direktiv enligt artikel 16.1 i det direktivet, framför allt rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för cancerframkallande ämnen i arbetet(8), ändrat genom direktiv 97/42/EG(9).13. Rådets direktiv 91/382/EEG(10) om ändring av direktiv 83/477/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet utgör en ram för kontrollen av sådan verksamhet där arbetstagare kan komma att exponeras för asbestdamm.14. Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av kommissionens direktiv 98/12/EG(11) om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 71/320/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bromsutrustning på vissa kategorier av motorfordon och släpfordon till dessa.15. Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiven om avskaffandet av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga I till direktiv 76/769/EEG anpassas till teknisk utveckling enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2005 och skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Från och med ikraftträdandet av detta direktiv till den 1 januari 2005 får medlemsstaterna inom sina territorier inte tillåta införandet av nya tillämpningar av krysotilasbest.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 juli 1999.På kommissionens vägnarKarel VAN MIERTLedamot av kommissionen(1) EGT L 262, 27.9.1976, s. 24.(2) EGT L 166, 1.7.1999, s. 87.(3) EGT L 398, 30.12.1989, s. 24.(4) EGT L 263, 24.9.1983, s. 33.(5) EGT L 375, 31.12.1985, s. 1.(6) EGT L 363, 31.12.1991, s. 36.(7) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(8) EGT L 196, 26.7.1990, s. 1.(9) EGT L 179, 8.7.1997, s. 4.(10) EGT L 206, 29.7.1991, s. 16.(11) EGT L 81, 18.3.1998, s. 1.BILAGAI bilaga I till direktiv 76/769/EEG skall punkt 6 ersättas med följande punkt:>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

32002L0050

Kommissionens direktiv 2002/50/EG av den 6 juni 2002 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 1999/36/EG om transportabla tryckbärande anordningar (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 149 , 07/06/2002 s. 0028 - 0028

Kommissionens direktiv 2002/50/EGav den 6 juni 2002om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 1999/36/EG om transportabla tryckbärande anordningar(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 1999/36/EG av den 29 april 1999 om transportabla tryckbärande anordningar(1), särskilt artikel 14 i detta, ochav följande skäl:(1) Genom kommissionens direktiv 2001/2/EG(2) ändrades godkännandeförfarandet i direktiv 1999/36/EG i fråga om den modulkombination som skall följas vid bedömningen av överensstämmelse av nya kärl och tankar.(2) Modulerna bör ändras så att samstämmigheten mellan dem blir bättre.(3) Bilaga IV till direktiv 1999/36/EG bör därför ändras i enlighet därmed.(4) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för transport av farligt gods.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Ordet "EG-typkontrollintyget" skall ersättas med orden "intyg om EG-konstruktionskontroll" i punkt 1 första meningen, punkt 3.1 andra stycket tredje strecksatsen samt punkt 3.2 första stycket i del I modul D i bilaga IV.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2003 och skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 juni 2002.På kommissionens vägnarLoyola De PalacioVice ordförande(1) EGT L 138, 1.6.1999, s. 20.(2) EGT L 5, 10.1.2001, s. 4.


Avis juridique important

|

32001L0093

Kommissionens direktiv 2001/93/EG av den 9 november 2001 om ändring av direktiv 91/630/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 316 , 01/12/2001 s. 0036 - 0038

Kommissionens direktiv 2001/93/EGav den 9 november 2001om ändring av direktiv 91/630/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållningEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUTmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 91/630/EEG av den 19 november 1991 om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning(1) i dess ändrade lydelse, särskilt artikel 5 i detta, ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 6 i direktiv 91/630/EEG antog Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén den 30 september 1997 ett yttrande om välbefinnandet hos svin i intensiva uppfödningssystem.(2) I rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur(2), som har utformats med stöd av Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur, fastställs gemenskapsbestämmelser som skall tillämpas på alla djur inom animalieproduktionen när det gäller kraven på utrymmen, isolering, uppvärmning och ventilation, kontroll av utrustning och kontroll av djur. Därför är det nödvändigt att behandla dessa frågor i bilagan till direktiv 91/630/EEG först när mer detaljerade krav skall fastställas.(3) Då svin hålls i grupper bör lämpliga skötselåtgärder för deras skydd vidtas för att förbättra deras välbefinnande.(4) Svanskupering, tandklippning och tandfilning orsakar ofta svinen akut smärta och även viss långvarig smärta. Kastrering medför ofta långvarig smärta som förvärras om vävnader har slitits sönder. Dessa ingrepp har därför en negativ effekt på svins välbefinnande, särskilt när de utförs av outbildade och oerfarna personer. Det bör därför fastställas regler som garanterar bättre praxis.(5) I ovannämnda rapport från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén rekommenderas att man för deras välbefinnande inte bör avvänja smågrisar före 28 dagars ålder, om det inte påverkar suggan eller smågrisarna negativt eller om tidig avvänjning skulle vara fördelaktig ur hälsosynpunkt för smågrisarna.(6) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till direktiv 91/630/EEG skall ersättas med texten i bilagan till det här direktivet.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att efterleva detta direktiv senast den 1 januari 2003. De skall omedelbart överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv, eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Medlemsstaterna skall bestämma hur denna hänvisning skall göras.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 9 november 2001.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 33.(2) EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.BILAGAKAPITEL IALLMÄNNA KRAVUtöver tillämpliga bestämmelser i bilagan till direktiv 98/58/EG skall följande krav tillämpas:1. I den del av byggnaden där svin hålls skall konstant buller på 85 dB eller mer undvikas. Konstant buller och plötsliga ljud skall undvikas.2. Svinen skall vistas i en miljö där ljusintensiteten är minst 40 lux under minst 8 timmar per dag.3. Den omgivande miljön för svinen skall vara utformad enligt följande krav:- Djuren skall ha tillgång till en bekväm och lämpligt dränerad och ren liggplats med lämplig temperatur som är så stor att alla djur kan ligga samtidigt.- Djuren skall kunna vila och resa sig normalt.- Djuren skall kunna se andra svin. Under veckan före beräknad tidpunkt för grisning och under grisning kan dock suggor och gyltor hållas utom synhåll för artfränder.4. Trots vad som sägs i artikel 3.5 skall svin ha ständig tillgång till tillräckligt med material som de kan undersöka och sysselsätta sig med, material som halm, hö, trä, sågspån, svampkompost, torv eller blandningar av dessa utan att djurens hälsa äventyras.5. Golven skall vara släta, men inte hala så att svinen kan skadas, och de skall utformas och underhållas på ett sådant sätt att svinen inte skadas eller lider. De skall vara anpassade efter svinens storlek och vikt och, om det inte lagts ut strö, utgöra ett fast, jämnt och stadigt underlag.6. Alla svin skall utfodras minst en gång per dag. Om svinen utfodras i grupp och inte ad lib eller genom ett automatiskt utfodringssystem som gör att djuren utfodras individuellt, skall alla svin i en grupp få tillgång till fodret samtidigt.7. Alla svin som är äldre än två veckor skall ha ständig tillgång till färskt vatten i tillräcklig mängd.8. Alla ingrepp som sker i annat syfte än att ge behandling eller ställa diagnos, eller för att identifiera svinen enligt gällande lagstiftning och som resulterar i skada i eller förlust av känslig kroppsdel eller förändring av benstrukturen skall vara förbjudna med undantag av följande:- Hörntänderna på smågrisar får reduceras i storlek genom filning eller klippning, förutsatt att detta sker på ett likformigt sätt som lämnar en oskadad jämn tandyta. Filningen får inte göras efter den sjunde levnadsdagen. Betarna hos galtar får minskas i längd om detta är nödvändigt för att förhindra skador på andra djur eller av säkerhetsskäl.- Kupering av en del av svansen.- Kastrering av galtar som inte sker genom att det slits i vävnader.- Håltagning för nosringar är bara tillåtet om djuren föds upp utomhus och i enlighet med nationell lagstiftning.Varken svanskupering eller reducering av hörntänder får ske rutinmässigt utan endast om det finns bevis på att skador har uppkommit på suggornas spenar eller på övriga svins öron eller svansar. Innan sådana ingrepp genomförs skall andra åtgärder vidtas för att förhindra svansbitning och andra oönskade beteenden. När detta görs skall hänsyn tas till miljön i dess helhet och beläggningsgraden. Olämpliga djurhållningsmetoder och miljöförhållanden skall åtgärdas.Samtliga förfaranden som beskrivs ovan får endast utföras av veterinär eller en person som utbildats enligt föreskrifterna i artikel 5 i direktiv 91/630/EEG och som har erfarenhet av den teknik som används med lämpliga verktyg och under hygieniska förhållanden. Om kastrering eller svanskupering görs efter den sjunde levnadsdagen får ingreppen endast göras under bedövning och med långtidsverkande smärtlindring utförd av en veterinär.KAPITEL IISÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR OLIKA KATEGORIER AV SVINA. GALTARGaltboxar skall vara så belägna och utformade att galten kan vända sig om samt höra, känna lukten av och se andra svin. En vuxen galt skall ha tillgång till en fri golvarea på minst 6 m2.När boxar också används för naturlig betäckning skall en vuxen galt ha tillgång till en fri golvarea på minst 10 m2. Från och med den 1 januari 2003 skall denna bestämmelse gälla för alla anläggningar som är nybyggda, ombyggda eller tas i bruk efter det datumet. Från och med den 1 januari 2005 skall denna bestämmelse gälla för alla anläggningar.B. SUGGOR OCH GYLTOR1. Åtgärder skall vidtas för att minimera aggressiviteten hos svin i grupp.2. Dräktiga suggor och gyltor skall, om det är nödvändigt, behandlas mot ekto- och endoparasiter. Om dräktiga suggor och gyltor placeras i grisningsbox skall djuren först rengöras ordentligt.3. Veckan för beräknad tidpunkt för grisning måste grisande suggor och gyltor få tillgång till tillräcklig mängd lämpligt material att bygga bo av om det inte visat sig vara tekniskt omöjligt på grund av det system för flytgödsel som används på anläggningen.4. Det skall finnas ett fritt utrymme bakom suggan eller gyltan så att grisningen, vare sig denna sker med eller utan hjälp, underlättas.5. Grisningsboxar där suggor hålls lösgående skall vara utformade så att smågrisarna skyddas, t.ex. genom en stång som löper runt boxen nära golvet.C. SMÅGRISAR1. En del av den totala golvarean, tillräckligt stor för att alla djuren skall kunna vila där samtidigt, skall vara fast eller vara belagd med en matta eller täckt av halm eller något annat lämpligt material.2. Om grisningsboxar används måste smågrisarna ha tillräckligt med utrymme för att kunna dia utan svårighet.3. Smågrisar får inte avvänjas före 28 dagars ålder såvida inte modersuggans eller smågrisarnas välbefinnande eller hälsa annars skulle påverkas negativt. Smågrisar får emellertid avvänjas upp till sju dagar tidigare om de flyttas till specialiserade utrymmen som töms och grundligt rengörs och desinfekteras innan en ny grupp placeras där, och som är avskilda från de utrymmen där suggorna hålls, i syfte att minimera överföringen av sjukdomar till smågrisarna.D. AVVANDA SMÅGRISAR OCH SLAKTSVIN1. Om svin hålls i grupper skall åtgärder vidtas för att förhindra sådana slagsmål som går utöver djurens normala beteende.2. Svin från olika grupper bör inte blandas i onödan. Om svin som inte känner varandra måste blandas bör detta ske då svinen är så unga som möjligt och helst före eller upp till en vecka efter avvänjning. Då svin från olika grupper blandas skall de ha tillräckliga möjligheter att fly och gömma sig för andra svin.3. Om det finns tecken på våldsamma slagsmål skall orsakerna omedelbart undersökas och lämpliga åtgärder vidtas, t.ex. att om möjligt ge djuren rikligt med halm eller andra material att undersöka. Djur i riskzonen och utpräglat våldsamma djur skall hållas avskilda från gruppen.4. Att använda lugnande läkemedel för att underlätta blandning av grupper är bara tillåtet i undantagsfall och endast efter det att veterinär rådfrågats.


title: Rådets direktiv 2011/64/EU av den 21 juni 2011 om strukturen och skattesatserna för punktskatten på tobaksvaror

text:
               5.7.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 176/24

         RÅDETS DIREKTIV 2011/64/EU
   av den 21 juni 2011
   om strukturen och skattesatserna för punktskatten på tobaksvaror
   (kodifiering)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,
   i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 92/79/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatt på cigaretter (1), 92/80/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter (2), 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (3) har ändrats flera gånger (4) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör de direktiven kodifieras genom att de sammanförs till en enda text.

               (2)

               Unionens skattelagsstiftning om tobaksprodukter bör säkerställa att den inre marknaden fungerar korrekt, samtidigt som en hög hälsoskyddsnivå säkerställs enligt vad som krävs i artikel 168 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, med tanke på att tobaksvaror kan orsaka allvarliga hälsoskador samt på att unionen är part i Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll. Hänsyn bör tas till den rådande situationen för var och en av de olika typerna av tobaksvaror.

               (3)

               Ett av målen i fördraget om Europeiska unionen är att upprätthålla en ekonomisk union vars egenskaper liknar en hemmamarknads, inom vilken det råder sund konkurrens. Vad beträffar tobaksvaror kan detta mål uppnås endast under förutsättning att medlemsstaternas uttag av skatter som påverkar konsumtionen av produkter inom denna sektor inte snedvrider konkurrensbetingelserna och inte hindrar produkternas fria rörlighet inom unionen.

               (4)

               De olika typerna av tobaksvaror, som skiljer sig åt inbördes genom sina egenskaper och genom sitt användningssätt, bör definieras.

               (5)

               Det bör göras åtskillnad mellan finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter och annan röktobak.

               (6)

               Tobaksrullar som går att röka som de är efter enkel hantering bör också anses vara cigaretter så att dessa varor beskattas lika.

               (7)

               Tillverkare bör definieras som den fysiska eller juridiska person som faktiskt bereder tobaksprodukter och sätter det högsta detaljhandelspriset för var och en av de medlemsstater där produkterna i fråga ska släppas för konsumtion.

               (8)

               För en enhetlig och rättvis beskattning bör en definition av cigaretter, cigarrer och cigariller och övrig röktobak fastställas, så att tobaksrullar som beroende på sin längd kan betraktas som två eller fler cigaretter behandlas som två eller fler cigaretter i fråga om punktskatt, att en typ av cigarr som på många sätt liknar en cigarett behandlas som en cigarett i fråga om punktbeskattning, att röktobak som i många avseenden liknar finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter behandlas som finskuren tobak i fråga om punktskatter och att tobaksavfall definieras klart. Med tanke på de ekonomiska svårigheter som en omedelbar tillämpning kan vålla de berörda tyska och ungerska företagarna bör Tyskland och Ungern tillåtas att skjuta fram tillämpningen av definitionen av cigarrer och cigariller till den 1 januari 2015.

               (9)

               Vad gäller punktskatter måste harmoniseringen av strukturerna särskilt leda till att konkurrensen inom de olika kategorierna av tobaksvaror som hör till samma grupp inte snedvrids genom skatteuttaget och följaktligen till att medlemsstaternas nationella marknader öppnas.

               (10)

               Konkurrensen kräver ett system med fri prisbildning för alla grupper av tobaksvaror.

               (11)

               Strukturen för punktskatt på cigaretter måste, förutom en särskild komponent som beräknas per produktenhet, innefatta en proportionell komponent som grundas på detaljhandelspriset inklusive alla skatter. Omsättningsskatten på cigaretter har samma verkan som en värderelaterad punktskatt, och detta bör tas med i beräkningen när relationstalet mellan punktskattens särskilda komponent och den totala skattebelastningen fastställs.

               (12)

               Utan att det påverkar den särskilda komponentens blandade skattestruktur och högsta procentuella andel av den totala skattebelastningen bör medlemsstaterna få effektiva metoder för uttag av en särskild skatt eller minimipunktskatt på cigaretter, för att säkerställa att åtminstone ett minsta skattebelopp gäller i hela unionen.

               (13)

               För att den inre marknaden ska fungera väl är det nödvändigt att införa minimipunktsskatter för alla kategorier av tobaksvaror.

               (14)

               Vad beträffarcigaretter, bör neutrala konkurrensvillkor för tillverkarna säkerställas, uppdelningen av tobaksmarknaderna bör minskas och hälsomålen bör framhävas Ett prisrelaterat minimikrav bör därför avse det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, medan ett minimibelopp bör tillämpas på alla cigaretter. Av samma skäl bör det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset också utgöra utgångspunkt för mätning av den särskilda punktskattens betydelse inom den totala skattebelastningen.

               (15)

               Vad gäller priser och punktskatter, särskilt för cigaretter – som är den avgjort viktigaste kategorin av tobaksvara – samt för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter, föreligger det fortfarande stora skillnader mellan medlemsstaterna, vilka kan hindra den inre marknadens funktion. En viss grad av konvergens mellan de skattenivåer som tillämpas i medlemsstaterna skulle bidra till att minska bedrägerier och smuggling inom unionen.

               (16)

               Sådan konvergens skulle också bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor. Beskattningsnivån är en viktig faktor i priset på tobaksvaror, vilket i sin tur påverkar konsumenternas rökvanor. Bedrägerier och smuggling undergräver de skattebetingade prisnivåerna, i synnerhet på cigaretter och finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter, och gör det därför svårare att nå målen för tobakskontroll och hälsoskyddsmålen.

               (17)

               När det gäller andra produkter än cigaretter bör en harmoniserad skattenivå fastställas för alla produkter som hör till samma grupp av tobaksvaror. Det lämpligaste för en fungerande inre marknad är att en gemensam lägsta punktskatt fastställs uttryckt som en procentsats eller som ett belopp per kilogram eller för ett givet antal.

               (18)

               När det gäller finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter, bör unionens prisrelaterade minimikrav uttryckas så att man erhåller liknande effekter som på området cigaretter, med det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset som referenspunkt.

               (19)

               Miniminivåerna för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter bör tillnärmas miniminivåerna för cigaretter, så att den konkurrens som föreligger mellan de båda produkterna, vilken återspeglas i de iakttagna konsumtionsmönstren, samt det faktum att de har lika stora skadliga egenskaper beaktas i högre grad.

               (20)

               Portugal bör beviljas möjlighet att tillämpa en reducerad skattesats för cigaretter som tillverkas av småskaliga producenter och som konsumeras i de mest avlägsna områdena av Azorerna och Madeira.

               (21)

               Övergångsperioder bör göra det möjligt för medlemsstaterna att på ett smidigt sätt anpassa sig till nivåerna i fråga om den totala punktskatten och på så sätt begränsa eventuella negativa sidoeffekter.

               (22)

               För att inte skada den ekonomiska och sociala jämvikten på Korsika är det både nödvändigt och motiverat att bevilja ett undantag fram till och med den 31 december 2015 enligt vilket Frankrike på cigaretter och andra tobaksvaror som frisläpps för konsumtion på Korsika får tillämpa en lägre punktskattesats än den nationella skattesatsen. Vid den tidpunkten bör beskattningen av tobaksvaror som frisläpps för konsumtion på Korsika vara fullständigt anpassad till den gällande beskattningen på det franska fastlandet. Emellertid bör punktskatten på cigaretter och finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter på Korsika höjas stegvis i syfte att undvika en alltför brysk övergång.

               (23)

               En majoritet av medlemsstaterna beviljar undantag från eller återbetalar punktskatt för vissa typer av tobaksvaror, beroende på deras användning. Dessa undantag eller återbetalningar för särskilda ändamål bör närmare anges i detta direktiv.

               (24)

               Ett förfarande bör föreskrivas för att göra det möjligt att regelbundet revidera de skattesatser eller skattebelopp som fastställs i detta direktiv på grundval av en rapport från kommissionen som tar hänsyn till alla tillämpliga faktorer.

               (25)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i del B i bilaga I.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL 1

      SYFTE

   Artikel 1
   Detta direktiv lägger fast allmänna principer för harmoniseringen av strukturen och skattesatserna för den punktskatt som medlemsstaterna lägger på tobaksprodukter.
   KAPITEL 2

      DEFINITIONER

   Artikel 2
   1.   I detta direktiv avses med tobaksvaror:

               a)

               cigaretter,

               b)

               cigarrer och cigariller,

               c)

               röktobak, dvs.

                           i)

                           finskuren röktobak för rullning av cigaretter,

                           ii)

                           annan röktobak.

         2.   Produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt uppfyller kriterierna i artikel 3 eller artikel 5.1 ska behandlas som cigaretter respektive röktobak.
   Utan hinder av första stycket ska produkter som inte innehåller någon tobak och som används uteslutande för medicinska ändamål inte behandlas som tobaksvaror.
   3.   Trots unionens befintliga bestämmelser ska de definitioner som avses i punkt 2 i denna artikel och i artiklarna 3, 4 och 5 inte påverka valet av system eller nivå för den beskattning som ska gälla för de olika produktgrupper som dessa artiklar avser.
   Artikel 3
   1.   I detta direktiv avses med cigaretter:

               a)

               tobaksrullar som går att röka som de är och som inte är cigarrer eller cigariller enligt definitionen i artikel 4.1,

               b)

               tobaksrullar som medelst enkel, icke-industriell hantering kan införas i cigarettpappersrör,

               c)

               tobaksrullar som medelst enkel, icke-industriell hantering kan rullas in i cigarettpapper.

         2.   En sådan tobaksrulle som avses i punkt 1 ska i fråga om punktskatt betraktas som två cigaretter om den förutom filter eller munstycke är längre än 8 cm men högst 11 cm lång, som tre cigaretter om den förutom filter eller munstycke är längre än 11 cm men högst 14 cm lång, osv.
   Artikel 4
   1.   I detta direktiv ska följande anses vara cigarrer eller cigariller om de kan vara och, med tanke på sina egenskaper och konsumenternas normala förväntningar, uteslutande är avsedda att rökas som de är:

               a)

               Tobaksrullar med yttre täckblad av naturtobak.

               b)

               Tobaksrullar fyllda med en riven blandning och med yttre täckblad av cigarrers normala färg, av homogeniserad tobak, som täcker produkten helt och i förekommande fall inkluderar filtret men, i fråga om cigarrer med munstycke, inte munstycket, om styckevikten utan filter eller munstycke är minst 2,3 g och högst 10 g och omkretsen är minst 34 mm på minst en tredjedel av längden.

         2.   Med avvikelse från punkt 1 får följande stycken fortsätta att tillämpas av Tyskland och Ungern fram till och med den 31 december 2014.
   Följande skall anses vara cigarrer eller cigariller, om de går att röka som de är:

               a)

               Tobaksrullar gjorda enbart av naturtobak.

               b)

               Tobaksrullar med yttre täckblad av naturtobak.

               c)

               Tobaksrullar fyllda med en riven blandning och med yttre täckblad av cigarrers normala färg som täcker produkten helt och i förekommande fall inkluderar filtret men, i fråga om cigarrer med munstycke, inte munstycket och med omblad, båda av rekonstituerad tobak, om styckevikten utan filter eller munstycke är minst 1, 2 g och om täckbladet är anbringat i spiralform med en spetsig vinkel på minst 30° mot cigarrens längdaxel.

               d)

               Tobaksrullar fyllda med en riven blandning och med yttre täckblad av cigarrers normala färg, av rekonstituerad tobak, som täcker produkten helt och i förekommande fall inkluderar filtret men, i fråga om cigarrer med munstycke, inte munstycket, om styckevikten utan filter eller munstycke är minst 2,3 g och om omkretsen är minst 34 mm på minst en tredjedel av längden.

         3.   Produkter som delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt uppfyller de kriterier som fastställs i punkt 1 ska behandlas som cigarrer och cigariller.
   Artikel 5
   1.   I detta direktiv avses med röktobak:

               a)

               tobak som skurits eller på annat sätt strimlats, tvinnats eller pressats till kakor som går att röka utan ytterligare industriell beredning,

               b)

               tobaksavfall som bjuds ut till detaljhandelsförsäljning, som inte omfattas av artiklarna 3 och 4.1 och som går att röka. Vid tillämpningen av denna artikel avses med tobaksavfall rester av tobaksblad och biprodukter från bearbetning av tobak eller framställning av tobaksprodukter.

         2.   Röktobak i vilken mer än 25 viktprocent av tobakspartiklarna skurits finare än 1,5 mm ska anses vara finskuren röktobak för rullning av cigaretter.
   Medlemsstaterna får även betrakta sådan röktobak där mer än 25 viktprocent av tobakspartiklarna skurits 1,5 mm eller mer och som sålts eller varit avsedd att säljas för rullning av cigaretter såsom finskuren röktobak för rullning av cigaretter.
   Artikel 6
   En fysisk eller juridisk person som är etablerad inom unionen och som bereder tobak till tobaksvaror som är ägnade för detaljhandelsförsäljning ska anses vara tillverkare.
   KAPITEL 3

      BESTÄMMELSER SOM ÄR TILLÄMPLIGA PÅ CIGARETTER

   Artikel 7
   1.   Cigaretter som är tillverkade inom unionen och sådana som är importerade från tredjeland ska underkastas en värderelaterad punktskatt, som beräknas på det högsta detaljhandelspriset inklusive tull, samt en särskild punktskatt, som beräknas per produktenhet.
   Utan hinder av första stycket får medlemsstaterna undanta tullar från beräkningsunderlaget för den värderelaterade punktskatten på cigaretter.
   2.   Skattesatsen för den värderelaterade punktskatten liksom beloppet av den särskilda punktskatten måste vara lika för alla cigaretter.
   3.   I sista etappen av strukturharmoniseringen ska alla medlemsstater beträffande cigaretter ha fastställt samma relationstal mellan den särskilda punktskatten och summan av den värderelaterade punktskatten och omsättningsskatten, så att skillnader i detaljhandelspriserna rättvist återspeglar skillnader i tillverkarnas leveranspriser.
   4.   När så är nödvändigt får punktskatten på cigaretter innefatta en minimiskattekomponent, under förutsättning att beskattningens blandade struktur och intervallet för den särskilda komponenten i punktskatten enligt artikel 8 strikt respekteras.
   Artikel 8
   1.   Den procentuella andelen av den särskilda komponenten i punktskatten av beloppet av den totala skattebelastning på cigaretter ska fastställas med hänvisning till det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.
   2.   Det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset ska beräknas med hänvisning till det totala värdet av alla cigaretter som frisläpps för konsumtion, på grundval av detaljhandelspriset inklusive alla skatter, dividerat med den totala kvantitet cigaretter som frisläpps för konsumtion. Det ska bestämmas senast den 1 mars varje år på grundval av uppgifter om alla sådana frisläppande för konsumtion under det föregående kalenderåret.
   3.   Till och med den 31 december 2013 får den särskilda komponenten i punktskatten inte vara lägre än 5 % och inte vara högre än 76,5 % av beloppet av den totala skattebelastning som uppkommer genom ackumulering av följande:

               a)

               Särskild punktskatt.

               b)

               Den värderelaterade punktskatt och mervärdesskatt som tas ut på det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

         4.   Från och med den 1 januari 2014 får den särskilda komponenten i punktskatten på cigaretter inte vara lägre än 7,5 % och inte vara högre än 76,5 % av beloppet av den totala skattebelastning som uppkommer genom ackumulering av följande:

               a)

               Särskild punktskatt.

               b)

               Den värderelaterade punktskatt och mervärdesskatt som tas ut på det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

         5.   När det i en medlemsstat sker en förändring av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter och denna förändring leder till att punktskattens särskilda komponent, uttryckt som en procentuell andel av den totala skattebelastningen, sjunker under procentsatsen 5 % eller 7,5 %, beroende på vilket som gäller, eller når över procentsatsen 76,5 % av den totala skattebelastningen, får medlemsstaten med avvikelse från punkterna 3 och 4 skjuta upp justeringen av den särskilda punktskatten till den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket förändringen inträffade.
   6.   Med förbehåll för punkterna 3, 4 och 5 i den här artikeln samt artikel 7.1 andra stycket får medlemsstaterna ta ut en minimipunktskatt på cigaretter.
   Artikel 9
   1.   Medlemsstaterna ska tillämpa minimiskattesatser på cigarettkonsumtion i enlighet med de regler som anges i detta kapitel.
   2.   Punkt 1 ska tillämpas på de skatter som i överensstämmelse med detta kapitel tas ut på cigaretter och som omfattar

               a)

               en särskild punktskatt per varuenhet,

               b)

               en värderelaterad punktskatt beräknad på grundval av det högsta detaljhandelspriset,

               c)

               en mervärdesskatt som är proportionell mot detaljhandelspriset.

         Artikel 10
   1.   Den totala punktskatten (särskild skatt och värderelaterad skatt exklusive mervärdesskatt) på cigaretter ska utgöra minst 57 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för de cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 64 EUR per 1 000 cigaretter, oavsett det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.
   De medlemsstater som tar ut en punktskatt på minst 101 EUR per 1 000 cigaretter på grundval av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset behöver inte uppfylla det krav på 57 % som fastställs i första stycket.
   2.   Från och med den 1 januari 2014 ska den totala punktskatten på cigaretter utgöra minst 60 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för de cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 90 EUR per 1 000 cigaretter, oavsett det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.
   De medlemsstater som tar ut en punktskatt på minst 115 EUR per 1 000 cigaretter på grundval av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset behöver inte uppfylla det krav på 60 % som fastställs i första stycket.
   Bulgarien, Estland, Grekland, Lettland, Litauen, Ungern, Polen och Rumänien ska beviljas en övergångsperiod fram till och med den 31 december 2017 för att uppfylla de krav som anges i första och andra styckena.
   3.   Medlemsstaterna ska gradvis höja punktskatterna för att följa de krav som avses i punkt 2 från och med de tidpunkter som där fastställts.
   Artikel 11
   1.   När det i en medlemsstat sker en förändring av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter och denna förändring leder till att den totala punktskatten sjunker under de nivåer som fastställts i de första meningen i artikel 10.1 och första meningen i artikel 10.2, får medlemsstaten skjuta upp justeringen av skatten till den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket förändringen inträffade.
   2.   När en medlemsstat höjer den mervärdesskattesats som är tillämplig på cigaretter, får denna medlemsstat reducera den totala punktskatten upp till ett belopp som, uttryckt i en procentuell andel av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, motsvarar höjningen av mervärdesskatten, också uttryckt som en procentuell andel av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, även om denna justering medför att den totala punktskatten sjunker under den nivå, uttryckt som en procentuell andel av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, som fastställts i första meningen i artikel 10.1 och första meningen i artikel 10.2.
   Medlemsstaten ska dock åter höja skatten, så att den når upp åtminstone till dessa nivåer senast den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket sänkningen gjordes.
   Artikel 12
   1.   Portugal får tillämpa en reducerad skattesats som är upp till 50 % lägre än den som fastställs i artikel 10 på cigaretter som förbrukas i de mest avlägsna områdena av Azorerna och Madeira och är tillverkade av småskaliga tillverkare vars årsproduktion var för sig inte överstiger 500 ton.
   2.   Genom undantag från artikel 10 får Frankrike fortsätta att under perioden 1 januari 2010–31 december 2015 tillämpa en reducerad punktskattesats på cigaretter som frisläpps för konsumtion i departementen på Korsika upp till en årlig kvot på 1 200 ton. Den reducerade skattesatsen ska vara följande:

               a)

               Till och med den 31 december 2012: minst 44 % av priset på cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin i dessa departement.

               b)

               Från och med den 1 januari 2013: minst 50 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 88 EUR per 1 000 cigaretter, oavsett det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

               c)

               Från och med den 1 januari 2015: minst 57 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 90 EUR per 1 000 cigaretter oberoende av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

         KAPITEL 4

      BESTÄMMELSER SOM ÄR TILLÄMPLIGA PÅ ANDRA TOBAKSVAROR ÄN CIGARETTER

   Artikel 13
   Följande grupper av tobaksvaror som produceras inom unionen eller importeras från tredjeland ska i varje medlemsstat underkastas en lägsta punktskatt enligt artikel 14:

               a)

               Cigarrer och cigariller.

               b)

               Finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter.

               c)

               Annan röktobak.

         Artikel 14
   1.   Medlemsstaterna ska tillämpa en punktskatt, som får vara antingen

               a)

               en värdeskatt, beräknad på grundval av det högsta detaljhandelspriset för varje produkt, som fritt bestäms av inom unionen etablerade tillverkare och av importörer från tredjeland i enlighet med artikel 15, eller

               b)

               en särskild skatt uttryckt som ett belopp per kilogram eller när det gäller cigarrer och cigariller alternativt för ett visst antal enheter, eller

               c)

               en kombinerad skatt, som innehåller en värdedel och en särskild del.

         Medlemsstaterna får fastställa ett minimibelopp för punktskatten i de fall då punktskatten är en värderelaterad skatt eller en kombinerad skatt.
   2.   Den sammanlagda punktskatten (särskild skatt och/eller värdeskatt, exklusive mervärdesskatt) uttryckt som en procentsats, ett belopp per kilogram eller ett belopp per ett visst antal enheter ska åtminstone motsvara de skattesatser eller minimibelopp som fastställts för
   a)   cigarrer och cigariller:: 5 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 12 EUR per 1 000 stycken eller per kilogram,
   b)   finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter:: 40 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller 40 EUR per kilogram,
   c)   annan röktobak:: 20 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 22 EUR per kilogram.
   Från och med den 1 januari 2013 ska den totala punktskatten på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 43 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller minst 47 EUR per kilogram.
   Från och med den 1 januari 2015 ska den totala punktskatten på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 46 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller minst 54 EUR per kilogram.
   Från och med den 1 januari 2018 ska den totala punktskatten på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 48 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller minst 60 EUR per kilogram.
   Från och med den 1 januari 2020 ska den totala punktskatten på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 50 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion eller minst 60 EUR per kilogram.
   Det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset ska beräknas med hänvisning till det totala värdet av finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion, på grundval av detaljhandelspriset inklusive alla skatter, dividerat med den totala kvantitet finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion. Det ska bestämmas senast den 1 mars varje år på grundval av uppgifter om alla sådana frisläppande för konsumtion under det föregående kalenderåret.
   3.   De skattesatser eller belopp som avses i punkterna 1 och 2 ska gälla för alla produkter som hör till den berörda gruppen av tobaksprodukter, utan åtskillnad inom varje grupp med hänsyn till kvalitet, presentation, varornas ursprung, använt material, de berörda företagens egenskaper eller något annat kriterium.
   4.   Genom undantag från punkterna 1 och 2 får Frankrike under perioden 1 januari 2010–31 december 2015 fortsätta att tillämpa en reducerad punktskattesats på andra tobaksvaror än cigaretter som frisläpps för konsumtion i departementen på Korsika. Den reducerade skattesatsen ska vara följande:
   a)   För cigarrer och cigariller: minst 10 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.
   b)   För finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter:

               i)

               fram till och med den 31 december 2012, minst 27 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter,

               ii)

               från och med den 1 januari 2013, minst 30 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter,

               iii)

               från och med den 1 januari 2015, minst 35 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.

         c)   För annan röktobak: minst 22 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.
   KAPITEL 5

      BESTÄMMANDE AV DET HÖGSTA DETALJHANDELSPRISET FÖR TOBAKSVAROR, UPPBÖRD AV PUNKTSKATT, UNDANTAG OCH ÅTERBETALNINGAR

   Artikel 15
   1.   Tillverkare eller, i förekommande fall, deras företrädare eller bemyndigade representanter inom unionen, samt importörer av tobak från tredjeland ska vara fria att bestämma det högsta detaljhandelspriset för var och en av sina produkter för varje medlemsstat där produkterna i fråga ska släppas för konsumtion.
   Bestämmelsen i första stycket får emellertid inte hindra tillämpningen av nationell lagstiftning om övervakning av prisnivåer eller efterlevnaden av påbjudna priser, förutsatt att denna är förenlig med unionslagstiftningen.
   2.   I syfte att underlätta uttaxeringen av punktskatten får dock medlemsstaterna fastställa en skala av detaljhandelspriser för varje grupp av tobaksvaror, på villkor att varje skala har tillräckligt omfång och är tillräckligt varierad för att motsvara den faktiska produktvariationen som har sitt ursprung inom unionen.
   Varje skala ska vara giltig för alla produkter som hör till den grupp av tobaksvaror som den avser, utan åtskillnad på grundval av kvalitet, presentation, produkters eller använda ämnens ursprung, företags kännetecken eller något annat kriterium.
   Artikel 16
   1.   Senast under den sista etappen av harmoniseringen av punktskatten ska reglerna för uppbörd av punktskatten harmoniseras. Under föregående etapp ska punktskatten i princip tas ut med hjälp av skattemärken. Medlemsstater som tar ut punktskatten med hjälp av skattemärken måste göra dessa tillgängliga för tillverkare och affärsidkare i de andra medlemsstaterna. Om medlemsstaterna tar ut punktskatten på något annat sätt ska de se till att inget hinder, varken administrativt eller tekniskt, för den skull påverkar handeln medlemsstaterna emellan.
   2.   Importörer och unionstillverkare av tobaksvaror ska underkastas den ordning som avses i punkt 1 vad avser bestämmelser för uttag och erläggande av punktskatten.
   Artikel 17
   Följande tobaksvaror får undantas från punktskatt eller punktskatt som erlagts för dem får återbetalas:

               a)

               Denaturerade tobaksvaror som används för industriella ändamål eller trädgårdsändamål.

               b)

               Tobaksvaror som förstörs under myndighets tillsyn.

               c)

               Tobaksvaror som uteslutande är avsedda för vetenskapliga försök eller för prov rörande varornas kvalitet.

               d)

               Tobaksvaror som vidarebearbetas av producenten.

         Medlemsstaterna ska bestämma de villkor och formaliteter som ska gälla för ovannämnda undantag eller återbetalning.
   KAPITEL 6

      SLUTBESTÄMMELSER

   Artikel 18
   1.   Kommissionen ska en gång om året offentliggöra det värde av euron i nationella valutor som ska tillämpas på de totala punktskattebeloppen.
   De växelkurser som ska tillämpas ska vara de som erhålls första vardagen i oktober och offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning och de ska tillämpas från och med den 1 januari påföljande kalenderår.
   2.   Medlemsstaterna får bibehålla de punktskattebelopp som är i kraft vid tiden för den årliga justering som föreskrivs i punkt 1, om omvandlingen av punktskattebeloppen uttryckta i euro skulle leda till en ökning av punktskatten uttryckt i nationell valuta med mindre än 5 % eller mindre än 5 EUR, varvid det lägsta beloppet ska räknas.
   Artikel 19
   1.   Vart fjärde år ska kommissionen förelägga rådet en rapport och vid behov ett förslag avseende de skattesatser och punktskattestrukturer som fastställs i detta direktiv.
   I kommissionens rapport ska en väl fungerande inre marknad, punktskatternas realvärde och fördragets vidare syften beaktas.
   2.   Den rapport som avses i punkt 1 ska framför allt grunda sig på information som lämnas av medlemsstaterna.
   3.   Kommissionen ska, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 43 i rådets direktiv 2008/118/EG (5), fastställa en förteckning över de statistiska uppgifter som behövs för rapporten, med undantag för uppgifter som rör enskilda fysiska personer eller juridiska personer. Utöver uppgifter som är lätt tillgängliga för medlemsstaterna ska förteckningen endast innehålla uppgifter vilkas insamling och sammanställning inte medför en orimligt stor administrativ börda för medlemsstaterna.
   4.   Kommissionen får inte offentliggöra eller på annat sätt lämna ut uppgifter om det skulle leda till att en affärshemlighet, företagshemlighet eller yrkeshemlighet skulle röjas.
   Artikel 20
   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 21
   Direktiv 92/79/EEG, 92/80/EEG och 95/59/EG, i deras ändrade lydelse enligt de direktiv som anges i del A i bilaga I, ska upphöra att gälla utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningen av de direktiv som anges i del B i bilaga I.
   Hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvisningar till detta direktiv och läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.
   Artikel 22
   Detta direktiv träder i kraft den 1 januari 2011.
   Artikel 23
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Luxemburg den 21 juni 2011.

            På rådets vägnar

         FAZEKAS S.

            Ordförande

      (1)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 8.

      (2)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 10.

      (3)  EGT L 291, 6.12.1995, s. 40.

      (4)  Se del A i bilaga I.

      (5)  EUT L 9, 14.1.2009, s. 12.

      BILAGA I
      DEL A

         Upphävda direktiv och en förteckning över deras senare ändringar

      (som avses i artikel 21)

                  Rådets direktiv 92/79/EEG
                  (EGT L 316, 31.10.1992, s. 8)

                  Rådets direktiv 1999/81/EG
                  (EGT L 211, 11.8.1999, s. 47)

                  Endast artikel 1

                  Rådets direktiv 2002/10/EG
                  (EGT L 46, 16.2.2002, s. 26)

                  Endast artikel 1

                  Rådets direktiv 2003/117/EG
                  (EUT L 333, 20.12.2003, s. 49)

                  Endast artikel 1

                  Rådets direktiv 2010/12/EU
                  (EUT L 50, 27.2.2010, s. 1)

                  Endast artikel 1

                  Rådets direktiv 92/80/EEG
                  (EGT L 316, 31.10.1992, s. 10)

                  Rådets direktiv 1999/81/EG
                  (EGT L 211, 11.8.1999, s. 47)

                  Endast artikel 2

                  Rådets direktiv 2002/10/EG
                  (EGT L 46, 16.2.2002, s. 26)

                  Endast artikel 2

                  Rådets direktiv 2003/117/EG
                  (EUT L 333, 20.12.2003, s. 49)

                  Endast artikel 2

                  Rådets direktiv 2010/12/EU
                  (EUT L 50, 27.2.2010, s. 1)

                  Endast artikel 2

                  Rådets direktiv 95/59/EG
                  (EGT L 291, 6.12.1995, s. 40)

                  Rådets direktiv 1999/81/EG
                  (EGT L 211, 11.8.1999, s. 47)

                  Endast artikel 3

                  Rådets direktiv 2002/10/EG
                  (EGT L 46, 16.2.2002, s. 26)

                  Endast artikel 3

                  Rådets direktiv 2010/12/EU
                  (EUT L 50, 27.2.2010, s. 1)

                  Endast artikel 3

            DEL B

         Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning

      (som avses i artikel 21)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  Datum för tillämpning

                  92/79/EEG

                  31 december 1992

                  —

                  92/80/EEG

                  31 december 1992

                  —

                  95/59/EG

                  —

                  —

                  1999/81/EG

                  1 januari 1999

                  1 januari 1999

                  2002/10/EG

                  1 juli 2002 (1)

                  —

                  2003/117/EG

                  1 januari 2004

                  —

                  2010/12/EU

                  31 december 2010

                  1 januari 2011

         (1)  Med avvikelse från det datum som anges i artikel 4.1 i direktiv 2002/10/EG

                  a)

                  får Förbundsrepubliken Tyskland låta de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 3.1 i direktiv 2002/10/EG träda i kraft senast den 1 januari 2008.

                  b)

                  får Konungariket Spanien och Republiken Grekland låta de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 1.1 i direktiv 2002/10/EG (med beaktande av artikel 2.1 andra meningen i direktiv 92/79/EEG) senast den 1 januari 2008.

      BILAGA II

         Jämförelsetabell

                  Direktiv 92/79/EEC

                  Direktiv 92/80/EEC

                  Direktiv 95/59/EC

                  Detta direktiv

                  —

                  —

                  Artikel 1.1 och 1.2

                  Artikel 1

                  —

                  —

                  Artikel 1.3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 2.1 inledande meningen

                  Artikel 2.1 inledande meningen

                  —

                  —

                  Artikel 2.1 a och b

                  Artikel 2.1 a och b

                  —

                  —

                  Artikel 2.1 c första strecksatsen

                  Artikel 2.1 c i

                  —

                  —

                  Artikel 2.1 c andra strecksatsen

                  Artikel 2.1 c ii

                  —

                  —

                  Artikel 2.1 avslutande orden

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 2.2

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 7.2

                  Artikel 2.2

                  —

                  —

                  Artikel 2.3

                  Artikel 2.3

                  —

                  —

                  Artikel 4.1 första stycket

                  Artikel 3.1

                  —

                  —

                  Artikel 4.1 andra stycket

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 4.2

                  Artikel 3.2

                  —

                  —

                  Artikel 3.1

                  Artikel 4.1

                  —

                  —

                  Artikel 3.2

                  Artikel 4.2

                  —

                  —

                  Artikel 7.1

                  Artikel 4.3

                  —

                  —

                  Artikel 5 inledande meningen

                  Artikel 5.1 inledande meningen

                  —

                  —

                  Artikel 5.1

                  Artikel 5.1 a

                  —

                  —

                  Artikel 5.2

                  Artikel 5.1 b

                  —

                  —

                  Artikel 6 första stycket

                  Artikel 5.2 första stycket

                  —

                  —

                  Artikel 6 andra stycket

                  Artikel 5.2 andra stycket

                  —

                  —

                  Artikel 9.1 första stycket

                  Artikel 6

                  —

                  —

                  Artikel 8.1

                  Artikel 7.1 första stycket

                  —

                  —

                  Artikel 16.6

                  Artikel 7.1 andra stycket

                  —

                  —

                  Artikel 8.2, 8.3 och 8.4

                  Artikel 7.2, 7.3 och 7.4

                  —

                  —

                  Artikel 16.1–16.5

                  Artikel 8.1–8.5

                  —

                  —

                  Artikel 16.7

                  Artikel 8.6

                  Artikel 1

                  —

                  —

                  Artikel 9

                  Artikel 2.1 och 2.2

                  —

                  —

                  Artikel 10.1 och 10.2

                  Artikel 2.3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 2.4

                  —

                  —

                  Artikel 10.3

                  Artikel 2a

                  —

                  —

                  Artikel 11

                  Artikel 3.1

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.2

                  —

                  —

                  Artikel 12.1

                  Artikel 3.3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.4

                  —

                  —

                  Artikel 12.2

                  —

                  Artikel 1

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  Artikel 2

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.1 första och andra styckena

                  —

                  Artikel 14.1

                  —

                  Artikel 3.1 tredje stycket inledande meningen

                  —

                  Artikel 14.2 första stycket inledande meningen

                  —

                  Artikel 3.1 tredje stycket första, andra och tredje strecksatserna

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.1 fjärde och femte styckena

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.1 sjätte stycket inledande meningen

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.1 sjätte stycket a, b och c

                  —

                  Artikel 14.2 första stycket a, b och c

                  —

                  Artikel 3.1 sjunde stycket

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.1 åttonde stycket

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.1 nionde stycket

                  —

                  Artikel 14.2 andra stycket

                  —

                  Artikel 3.1 tionde stycket

                  —

                  Artikel 14.2 tredje stycket

                  —

                  Artikel 3.1 elfte stycket

                  —

                  Artikel 14.2 fjärde stycket

                  —

                  Artikel 3.1 tolfte stycket

                  —

                  Artikel 14.2 femte stycket

                  —

                  Artikel 3.1 trettonde stycket

                  —

                  Artikel 14.2 sjätte stycket

                  —

                  Artikel 3.1 fjortonde stycket

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.2

                  —

                  Artikel 14.3

                  —

                  Artikel 3.3

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 3.4

                  —

                  Artikel 14.4

                  —

                  —

                  Artikel 9.1 andra stycket

                  Artikel 15.1 första stycket

                  —

                  —

                  Artikel 9.1 tredje stycket

                  Artikel 15.1 andra stycket

                  —

                  —

                  Artikel 9.2 första meningen

                  Artikel 15.2 första stycket

                  —

                  —

                  Artikel 9.2 andra meningen

                  Artikel 15.2 andra stycket

                  —

                  —

                  Artikel 10

                  Artikel 16

                  —

                  —

                  Artikel 11

                  Artikel 17

                  —

                  —

                  Artikel 12

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 14

                  —

                  —

                  —

                  Artikel 15

                  —

                  Artikel 2.5

                  Artikel 5.1

                  —

                  Artikel 18.1

                  Artikel 2.6

                  Artikel 5.2

                  —

                  Artikel 18.2

                  Artikel 4

                  Artikel 4

                  —

                  Artikel 19

                  Artikel 5.1

                  Artikel 6.1

                  —

                  —

                  Artikel 5.2

                  Artikel 6.2

                  Artikel 18

                  Artikel 20

                  —

                  —

                  Artikel 19.1

                  Artikel 21 första stycket

                  —

                  —

                  Artikel 19.2

                  Artikel 21 andra stycket

                  —

                  —

                  Artikel 20

                  Artikel 22

                  Artikel 6

                  Artikel 7

                  Artikel 21

                  Artikel 23

                  —

                  —

                  Bilaga I

                  —

                  —

                  —

                  Bilaga II

                  —

                  —

                  —

                  —

                  Bilaga I

                  —

                  —

                  —

                  Bilaga II


Avis juridique important

|

31987L0244

Kommissionens direktiv 87/244/EEG av den 23 april 1987 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser vad avser olakindox

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 110 , 25/04/1987 s. 0035 - 0035 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 23 s. 0124  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 23 s. 0124

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 23 april 1987 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser vad avser olakindox (87/244/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser(), senast ändrat genom direktiv 87/243/EEG(), särskilt artikel 7 i detta, ochmed beaktande av följande:I enlighet med beslut av den 8 april 1987 av ordförande för Europeiska gemenskapernas domstol i mål 65/87 R skall åtgärder vidtas för att säkerställa att carbadox får status av en tillsats som förtecknas i bilaga 2 till direktiv 70/524/EEG i avvaktan på att den införlivas i bilaga 1 till det nämnda direktivet eller i avvaktan på domstolens dom i målet.Samma förhållanden gäller i fråga om olakindox.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga foderkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I del J, "Tillväxtbefrämjande medel", i bilaga 2 till direktiv 70/524/EEG skall datumet "3.12.1986" i kolumnen "Tillståndet gäller till" ersättas med datumet "30.11.1987" för punkt 3, "Olakindox".Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 april 1987.På kommissionens vägnarFrans ANDRIESSENVice ordförande() EGT nr L 270, 14.12.1970, s. 1.() EGT nr L 110, 25.4.1987, s. 34.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/44/EG av den 7 september 2005 om harmoniserade flodinformationstjänster (RIS) på inre vattenvägar i gemenskapen

text:
               30.9.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 255/152

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2005/44/EG

   av den 7 september 2005
   om harmoniserade flodinformationstjänster (RIS) på inre vattenvägar i gemenskapen
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71 i detta,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Användningen av informations- och kommunikationsteknik på inre vattenvägar bidrar starkt till att göra transporterna på dessa säkrare och effektivare.

               (2)

               I vissa medlemsstater används redan nationella tillämpningar av informationstjänster på olika vattenvägar. För att det skall skapas ett harmoniserat, driftskompatibelt och öppet hjälp- och navigeringssystem för nätet av inre vattenvägar i gemenskapen bör det införas gemensamma krav och tekniska specifikationer.

               (3)

               Av säkerhetsskäl och med tanke på en Europatäckande harmonisering bör innehållet i sådana gemensamma krav och tekniska specifikationer bygga på det arbete som utförts inom området av relevanta internationella organisationer, t.ex. PIANC (International Navigation Association), Centralkommissionen för Rhensjöfarten (CCNR) och Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE).

               (4)

               Flodinformationstjänsterna (RIS) bör bygga på driftskompatibla system som bör grunda sig på öppna och offentliga normer tillgängliga för alla systemleverantörer och systemanvändare under icke-diskriminerande former.

               (5)

               På nationella navigeringsbara inre vattenvägar som inte är kopplade till en annan medlemsstats navigeringsbara nät, är dessa krav och tekniska specifikationer inte obligatoriska. RIS bör dock införas så som de definieras i det här direktivet på sådana inre vattenvägar och befintliga system bör göras driftskompatibla med dem.

               (6)

               Utvecklingen av RIS bör baseras på följande mål för inlandssjöfart: säkerhet, effektivitet och miljövänlighet, som skall uppnås genom trafikstyrning och transportförvaltning, miljö- och infrastrukturskydd samt tillämpningen av vissa regler.

               (7)

               Kraven för RIS bör åtminstone omfatta de informationstjänster medlemsstaterna skall tillhandahålla.

               (8)

               Fastställandet av tekniska specifikationer bör omfatta system som elektroniska sjökort, elektronisk fartygsrapportering, med ett enhetligt europeiskt fartygsnumreringssystem, ”meddelanden till befälhavare” och spårningssystem för fartyg. En kommitté bör säkerställa att den utrustning som behövs för användningen av RIS är tekniskt kompatibel.

               (9)

               Det bör vara medlemsstaternas ansvar att i samarbete med gemenskapen uppmuntra användare att uppfylla rapporterings- och utrustningskraven. Särskild hänsyn bör i detta sammanhang tas till små och medelstora företag inom inlandssjöfarten.

               (10)

               Införandet av RIS kommer att medföra behandling av personuppgifter. Sådan behandling bör utföras i enlighet med gemenskapsregler, som bland annat anges i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (3)och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (4). Införandet av RIS får inte leda till okontrollerad behandling av ekonomiskt känslig information från aktörerna på marknaden.

               (11)

               Satellitbaserad positionsbestämning rekommenderas för RIS-tjänster som kräver exakt positionsbestämning. Denna teknik bör när detta är möjligt vara driftskompatibel med andra relevanta system och integreras med dessa i enlighet med tillämpliga beslut på detta område.

               (12)

               Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa harmoniserade RIS-tjänster i gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av den europeiska dimensionen, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (13)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5).

               (14)

               Medlemsstaterna uppmuntras att, i enlighet med artikel 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (6), för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan direktiven och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte
   1.   Genom detta direktiv fastställs ett ramverk för införande och användning av harmoniserade flodinformationstjänster (RIS) inom gemenskapen för att främja transporter på inre vattenvägar, vilket skall leda till ökad säkerhet, effektivitet och miljövänlighet samt underlätta samverkan med andra transportslag.
   2.   Genom detta direktiv inrättas ett ramverk för fastställandet och utvecklingen av tekniska krav, specifikationer och villkor som är nödvändiga för ett harmoniserat, driftskompatibelt och öppet RIS-system på inre vattenvägar i gemenskapen. Fastställandet och utvecklingen av sådana tekniska krav, specifikationer och villkor skall utföras av kommissionen med stöd av den kommitté som avses i artikel 11. Kommissionen skall i detta sammanhang vederbörligen beakta de åtgärder som utarbetats av relevanta internationella organisationer, bland annat PIANC, CCNR och FN/ECE. Kopplingen till förvaltningen av andra trafikslag skall säkerställas, i första hand trafikstyrning för fartyg och informationstjänster för fartyg.
   Artikel 2
   Tillämpningsområde
   1.   Detta direktiv gäller genomförandet och driften av RIS på samtliga inre vattenvägar av klass IV eller högre i medlemsstaterna som är förbundna med en vattenväg av klass IV eller högre till en vattenväg av klass IV eller högre i en annan medlemsstat, inklusive de hamnar vid sådana vattenvägar som det hänvisas till i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1346/2001/EG av den 22 maj 2001 om ändring av beslut nr 1692/96/EG med avseende på kusthamnar, inlandshamnar och intermodala terminaler samt projekt nr 8 i bilaga III (7). I detta direktiv skall klassificeringen av europeiska inre vattenvägar i FN/ECE: s resolution nr 30 av den 12 november 1992 gälla.
   2.   En medlemsstat får tillämpa detta direktiv på andra inre vattenvägar och inlandshamnar än de som anges i punkt 1.
   Artikel 3
   Definitioner
   I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

               a)

                  Flodinformationstjänster (River Information Services [RIS]): harmoniserade informationstjänster som stöd för trafik- och transportförvaltning i fråga om inlandssjöfart, inklusive, om det är tekniskt genomförbart, samverkan med andra transportslag. RIS omfattar inte affärsmässig verksamhet mellan ett eller flera inblandade företag, men det är öppet för gränssnittsanslutning till affärsmässig verksamhet. RIS skall omfatta tjänster som farledsinformation, trafikinformation, trafikstyrning, stöd till katastrofförebyggande åtgärder, information för transportförvaltning, statistik och tulltjänster samt avgifter för vattenvägar och hamnar.

               b)

                  farledsinformation: geografisk, hydrologisk och administrativ information om vattenvägar (farleder). Farledsinformation är envägsinformation: från land till ett fartyg eller från land till ett kontor.

               c)

                  taktisk trafikinformation: information som påverkar direkta navigeringsbeslut i den faktiska trafiksituationen och den närliggande geografiska omgivningen.

               d)

                  strategisk trafikinformation: information som påverkar RIS-användares beslut på medellång och lång sikt.

               e)

                  RIS-tillämpning: tillhandahållandet av flodinformationstjänster genom specialutformade system.

               f)

                  RIS-center: den plats där tjänsterna förvaltas av operatörer.

               g)

                  RIS-användare: alla olika användargrupper, exempelvis befäl på båtar, RIS-operatörer, sluss- och/eller brovakter, myndigheter med ansvar för vattenvägar, hamn- och terminalansvariga, ansvariga för räddningstjänstens katastrofberedskap, ansvariga för fartygsflottor, speditörer och fraktmäklare.

               h)

                  driftskompatibilitet: tjänster, datainnehåll, format och frekvens för datautbyte harmoniseras på ett sådant sätt att RIS-användare på europeisk nivå har tillgång till samma tjänster och information.

         Artikel 4
   Inrättande av RIS
   1.   Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att införa RIS på inre vattenvägar som omfattas av artikel 2.
   2.   Medlemsstaterna skall utveckla RIS på ett sådant sätt att RIS-tillämpningen är effektiv, utbyggbar och driftskompatibel så att den kan drivas med andra RIS-tillämpningar och om möjligt med system för andra transportslag. Tillämpningen skall vidare erbjuda gränssnitt till system för transportförvaltning och affärsmässig verksamhet.
   3.   Medlemsstaterna skall göra följande för att inrätta RIS:

               a)

               Ge RIS-användare tillgång till samtliga relevanta uppgifter om navigering och ruttplanering på inre vattenvägar. Uppgifterna skall som minimikrav tillhandahållas i elektroniskt format.

               b)

               Se till att RIS-användare, utöver de uppgifter som anges i led a, har tillgång till elektroniska sjökort för navigering för medlemsstaternas samtliga inre vattenvägar av klass Va eller högre enligt klassificeringen av europeiska inre vattenvägar.

               c)

               Göra det möjligt för de behöriga myndigheterna att ta emot elektroniska rapporter med de uppgifter som krävs från fartyg i de fall fartygsrapportering krävs enligt nationella eller internationella regler. Om transporten sker över en landsgräns, skall informationen skickas till behöriga myndigheter i grannstaten. All överföring av information skall göras innan fartyget når fram till gränsen.

               d)

               Se till att ”meddelanden till befälhavare”, som också skall omfatta rapporter om vattennivåer (eller högsta tillåtna djupgående) och isförhållanden på de inre vattenvägarna skall utformas som standardiserade, kodade meddelanden som kan laddas ned. Sådana meddelanden skall minst innehålla den information som är nödvändig för säker navigering. Vidare skall de som minimikrav tillhandahållas i ett lättillgängligt elektroniskt format.

         De krav som anges i detta stycke skall uppfyllas i enlighet med specifikationerna i bilagorna I och II.
   4.   De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inrätta RIS-centra efter regionala behov.
   5.   Vid användning av det automatiska identifieringssystemet (AIS) skall den regionala ordningen för radiotelefontjänster på inre vattenvägar som antogs i Basel den 6 april 2000 inom ramen för internationella teleunionens radioreglemente tillämpas.
   6.   Medlemsstaterna skall, om lämpligt i samarbete med gemenskapen, uppmuntra befäl på båtar, driftsansvariga, agenter för eller ägare av fartyg som navigerar på medlemsstatens inre vattenvägar och speditörer eller ägare till gods som fraktas på sådana fartyg att till fullo utnyttja de tjänster som tillhandahålls inom ramen för detta direktiv.
   7.   Kommissionen skall vidta lämpliga åtgärder för att kontrollera att RIS är driftskompatibel, tillförlitlig och säker.
   Artikel 5
   Tekniska riktlinjer och specifikationer
   1.   Som stöd för RIS och för att garantera driftskompatibiliteten för dessa tjänster i enlighet med kraven i artikel 4.2, skall kommissionen i enlighet med punkt 2 i den här artikeln fastställa tekniska riktlinjer för planering, genomförande och drift av tjänsterna (RIS-riktlinjer) samt tekniska specifikationer, främst på följande områden:

               a)

               Elektroniska sjökort och informationssystem för inlandssjöfart (ECDIS för inre vattenvägar).

               b)

               Elektronisk fartygsrapportering.

               c)

               ”Meddelanden till befälhavare”.

               d)

               Spårningssystem för fartyg.

               e)

               Driftskompatibilitet hos den utrustning som är nödvändig för användningen av RIS.

         Dessa riktlinjer och specifikationer skall baseras på de tekniska principerna i bilaga II och ta hänsyn till det arbete som utförts på området av relevanta internationella organisationer.
   2.   De tekniska riktlinjer och specifikationer som avses i punkt 1 skall fastställas och vid behov ändras av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 11.3. Fastställandet skall göras i enlighet med följande tidsplan:

               a)

               RIS-riktlinjerna skall vara klara senast den 20 juni 2006.

               b)

               De tekniska specifikationerna för ECDIS för inre vattenvägar, den elektroniska fartygsrapporteringen och ”meddelanden till befälhavare” skall vara klara senast den 20 oktober 2006.

               c)

               De tekniska specifikationerna för spårningssystemen för fartyg skall vara klara senast den 20 december 2006.

         3.   RIS-riktlinjerna och -specifikationerna skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 6
   Satellitpositionering
   Satellitbaserad positionsbestämning rekommenderas för RIS-tjänster som kräver exakt positionsbestämning.
   Artikel 7
   Typgodkännande av RIS-utrustning
   1.   I de fall det är nödvändigt av säkerhetsskäl vid navigering och krävs i relevanta tekniska specifikationer, skall RIS-utrustning för terminal och nätverk samt RIS-programvaror typgodkännas i fråga om efterlevnad av de nämnda specifikationerna innan de tas i bruk på de inre vattenvägarna.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen meddela vilka nationella organ som ansvarar för typgodkännandet. Kommissionen skall delge de övriga medlemsstaterna denna information.
   3.   Samtliga medlemsstater skall erkänna typgodkännanden som utfärdats av de nationella organ i övriga medlemsstater som avses i punkt 2.
   Artikel 8
   Behöriga myndigheter
   Medlemsstaterna skall utse behöriga myndigheter för RIS-tillämpningar och för internationellt informationsutbyte. Kommissionen skall meddelas vilka dessa myndigheter är.
   Artikel 9
   Regler om personlig integritet, säkerhet och vidareutnyttjande av information
   1.   Medlemsstaterna skall se till att den behandling av personuppgifter som är nödvändig för driften av RIS sker i enlighet med gemenskapsregler för skydd av mänskliga friheter och grundläggande rättigheter, inbegripet direktiven 95/46/EG och 2002/58/EG.
   2.   Medlemsstaterna skall införa och underhålla säkerhetsåtgärder för att skydda RIS-meddelanden och dokumentationen kring dem mot oförutsedda händelser och felaktig behandling, till exempel otillåten åtkomst, ändringar och förlust.
   3.   Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/98/EG av den 17 november 2003 om vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (8) skall tillämpas.
   Artikel 10
   Ändringsförfarande
   Bilagorna I och II kan ändras mot bakgrund av den erfarenhet som görs vid tillämpningen av detta direktiv och för att anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med förfarandet i artikel 11.3.
   Artikel 11
   Kommittéförfarande
   1.   Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 7 i rådets direktiv 91/672/EEG av den 16 december 1991 om det ömsesidiga erkännandet av båtförarcertifikat för transport av gods och passagerare på inre vattenvägar (9).
   2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   3.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   4.   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
   5.   Kommissionen skall regelbundet höra företrädarna för sektorn.
   Artikel 12
   Införlivande
   1.   Medlemsstater som har inre vattenvägar som omfattas av artikel 2 skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 20 oktober 2007. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall senast 30 månader efter det att de relevanta tekniska riktlinjer och specifikationer som anges i artikel 5 träder i kraft vidta de åtgärder som är nödvändiga för att uppfylla kraven i artikel 4. De tekniska riktlinjerna och specifikationerna träder i kraft dagen efter det att de har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   3.   På begäran av en medlemsstat kan kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 11.2 förlänga den period som anges i punkt 2 för införandet av ett eller flera av kraven i artikel 4 i fråga om inre vattenvägar som omfattas av artikel 2, men med låg trafikintensitet, eller i fråga om inre vattenvägar för vilka kostnaden för genomförandet skulle vara oproportionerlig i förhållande till nyttan. Perioden kan förlängas genom ett enkelt beslut av kommissionen; beviljande om sådan förlängning kan ske flera gånger. I sin motivering för förlängning skall medlemsstaterna ange trafikintensiteten och de ekonomiska villkoren för den aktuella vattenvägen. Fram till det att kommissionen fattat beslut får den medlemsstat som begärt förlängning fortsätta sin verksamhet som om förlängningen hade beviljats.
   4.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   5.   I nödvändiga fall skall medlemsstaterna bistå varandra vid genomförandet av det här direktivet.
   6.   Kommissionen skall övervaka inrättandet av RIS i gemenskapen och rapportera till Europaparlamentet och rådet senast den 20 oktober 2008.
   Artikel 13
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 14
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till de medlemsstater som har inre vattenvägar som omfattas av artikel 2.

      Utfärdat i Strasbourg den 7 september 2005.

         På Europaparlamentets vägnar
         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         C. CLARKE

            Ordförande

      (1)  EUT C 157, 28.6.2005, s. 56.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 23 februari 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT). Rådets beslut av den 27 juni 2005.

      (3)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EGT L 185, 6.7.2001, s. 1.

      (8)  EUT L 345, 31.12.2003, s. 90.

      (9)  EGT L 373, 31.12.1991, s. 29. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003.

      BILAGA I
      MINIMIKRAV AVSEENDE UPPGIFTER
      I enlighet med artikel 4.3 a skall framför allt följande uppgifter lämnas:

                  —

                  Vattenvägsaxlar med kilometerindikering.

                  —

                  Restriktioner för fartyg eller fartygskonvojer i fråga om längd, bredd, djupgående och höjd över vattenytan.

                  —

                  Öppettider för anläggningar som kan utgöra hinder, främst slussar och broar.

                  —

                  Hamnars och omlastningsanläggningars lokalisering.

                  —

                  Referensuppgifter för vattennivåmätare som är av betydelse för navigering.

      BILAGA II
      PRINCIPER FÖR RIS-RIKTLINJER OCH TEKNISKA SPECIFIKATIONER
      1.   RIS-riktlinjer
      De RIS-riktlinjer som anges i artikel 5 skall överensstämma med följande principer:

                  a)

                  Tekniska krav för planering, genomförande och drift av tjänsterna och därtill knutna system.

                  b)

                  RIS-strukturen och -organisationen.

                  c)

                  Rekommendationer om att fartyg skall delta i RIS, för enskilda tjänster och för en stegvis utveckling av RIS.

            2.   ECDIS för inre vattenvägar
      De tekniska specifikationerna för elektroniska sjökort och informationssystem (ECDIS för inre vattenvägar) som skall fastställas i enlighet med artikel 5 skall överensstämma med följande principer:

                  a)

                  Driftskompatibilitet med ECDIS för havssjöfart i syfte att underlätta trafiken på inre vattenvägar i blandade trafikzoner i flodmynningar och i havs-flodtrafik.

                  b)

                  Fastställande av minimikrav för utrustning för ECDIS för inre vattenvägar samt minimiinnehållet i elektroniska sjökort i syfte att öka navigeringssäkerheten. I synnerhet skall följande krav uppnås:

                              —

                              En hög grad av tillförlitlighet och tillgänglighet hos den använda utrustningen för ECDIS för inre vattenvägar.

                              —

                              Utrustningen för ECDIS för inre vattenvägar skall vara så robust konstruerad att den klarar de förhållanden som är typiska ombord på ett fartyg utan att dess kvalitet och tillförlitlighet påverkas.

                              —

                              Det elektroniska sjökortet skall innehålla alla typer av geografiska objekt (t.ex. farledens avgränsningar, kustanläggningar, fyrar) som är nödvändiga för säker navigering.

                              —

                              Övervakning av det elektroniska sjökortet med överlappande radarbild när den används för att styra fartyget.

                  c)

                  Information om vattendjupet på farleden skall integreras i det elektroniska sjökortet och dessutom skall aktuell och förväntad vattennivå visas.

                  d)

                  I ECDIS för inre vattenvägar skall ytterligare information (t.ex. från andra aktörer än behöriga myndigheter) kunna integreras och visas på det elektroniska sjökortet utan att det påverkar den information som behövs för säker navigering.

                  e)

                  Alla RIS-användare skall ha tillgång till elektroniska sjökort.

                  f)

                  Alla systemtillverkare skall ha tillgång till uppgifter om elektroniska sjökort, när så är lämpligt till en rimlig kostnad.

            3.   Elektronisk fartygsrapportering
      De tekniska specifikationer för elektronisk fartygsrapportering inom inlandssjöfart som skall fastställas i enlighet med artikel 5 skall överensstämma med följande principer:

                  a)

                  Underlättande av elektronisk dataöverföring mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, mellan dem som bedriver sjöfart på inre vattenvägar och till havs samt inom multimodala transporter som omfattar inlandssjöfart.

                  b)

                  Användning av ett standardiserat system för transportmeddelanden från fartyg till myndigheter, myndigheter till fartyg och myndigheter till myndigheter i syfte att uppnå driftskompatibilitet med havssjöfart.

                  c)

                  Användning av internationellt godkända kodlistor och klassificeringar, eventuellt kompletterade för att ta hänsyn till ytterligare behov inom inlandssjöfarten.

                  d)

                  Användning av ett unikt europeiskt identifieringsnummer för fartyg.

            4.   Meddelanden till befälhavare
      De tekniska specifikationer för ”meddelanden till befälhavare” som skall fastställas i enlighet med artikel 5, i synnerhet i fråga om farledsinformation, trafikinformation och -styrning samt ruttplanering, skall överensstämma med följande principer:

                  a)

                  En standardiserad datastruktur som använder fördefinierade textmoduler som i stor omfattning är kodade i syfte att möjliggöra automatisk översättning av det viktigaste innehållet till andra språk och att ”meddelanden till befälhavare” kan integreras i system för ruttplanering.

                  b)

                  Den standardiserade datastrukturen skall vara driftskompatibel med datastrukturen för ECDIS för inre vattenvägar i syfte att underlätta integreringen av ”meddelanden till befälhavare” i ECDIS för inre vattenvägar.

            5.   Spårningssystem för fartyg
      De tekniska specifikationer för spårningssystem för fartyg som skall fastställas i enlighet med artikel 5 skall överensstämma med följande principer:

                  a)

                  Fastställande av systemkrav och krav på standardmeddelanden samt förfaranden så att meddelandehanteringen kan ske automatiskt.

                  b)

                  Åtskillnad mellan system som är anpassade till kraven på taktisk trafikinformation och system som är anpassade till kraven på strategisk trafikinformation, både i fråga om exaktheten hos systemet för positionsbestämning och kraven på uppdateringshastighet.

                  c)

                  Beskrivning av de tekniska system som skall användas för fartygsspårning, exempelvis automatiska identifieringssystem (AIS) för inre vattenvägar.

                  d)

                  Driftskompatibilitet för dataformat med AIS-system.