title: Rådets direktiv 2007/43/EG av den 28 juni 2007 om fastställande av minimiregler för skydd av slaktkycklingar (Text av betydelse för EES)

text:
               12.7.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 182/19

      RÅDETS DIREKTIV 2007/43/EG
   av den 28 juni 2007
   om fastställande av minimiregler för skydd av slaktkycklingar
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   efter att ha hört Regionkommittén, och
   av följande skäl:

               (1)

               I protokollet om djurskydd och djurens välbefinnande som fogas till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen krävs det att gemenskapen och medlemsstaterna fullt ut tar hänsyn till djurens välfärd då de utformar och genomför gemenskapens jordbrukspolitik, samtidigt som de skall respektera medlemsstaternas lagar och andra författningar samt sedvänjor särskilt i fråga om religiösa riter, kulturella traditioner och regionalt arv.

               (2)

               Rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (3) som utformats med stöd av europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur (4) (nedan kallad ”konventionen”), innehåller miniminormer för skydd av djur som föds upp eller hålls för animalieproduktion, inklusive bestämmelser om inhysning, foder, vatten och skötsel som är anpassade till djurens fysiologiska och etologiska behov.

               (3)

               Gemenskapen är part i konventionen, och en särskild rekommendation om tamhöns (Gallus gallus) som omfattar tilläggsbestämmelser för fjäderfä som föds upp till slakt har antagits inom ramen för konventionen.

               (4)

               I rapporten om slaktkycklingars välbefinnande (The Welfare of Chickens Kept for Meat Production (Broilers)) som antogs den 21 mars 2000 av vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande konstateras att den snabba tillväxttakten hos de kycklinglinjer som för närvarande används inte åtföljs av en tillfredsställande nivå på djurens hälsa och välbefinnande och att de negativa effekterna av höga beläggningsgrader minskas i byggnader där bra inomhusklimat kan upprätthållas.

               (5)

               För att minimera de genetiska faktorernas påverkan eller för att inkludera även andra indikatorer för välbefinnande än trampdynedermatit kommer särskilda bestämmelser för icke strötäckta areor att fastställas när relevanta yttranden från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (EFSA) föreligger.

               (6)

               Det är nödvändigt att man på gemenskapsnivå fastställer regler för skydd av slaktkycklingar för att undvika en snedvridning av konkurrensen som kan leda till störningar på den gemensamma organisationen av marknaden i den sektorn och för att säkerställa att sektorn utvecklas rationellt.

               (7)

               För att det grundläggande målet att införa förbättringar av djurens välbefinnande i den intensiva kycklinguppfödningen skall kunna uppnås är det i enlighet med proportionalitetsprincipen nödvändigt och tillbörligt att fastställa minimiregler för skyddet av slaktkycklingar. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de eftersträvade målen i enlighet med artikel 5 tredje stycket i fördraget.

               (8)

               Reglerna bör inriktas på problem avseende välbefinnandet i intensiva produktionssystem. För att undvika att oproportionerliga åtgärder tillämpas på mindre kycklingflockar bör ett undre gränsvärde för tillämpningen av detta direktiv fastställas.

               (9)

               Det är viktigt att personer som handhar kycklingarna förstår de relevanta kraven på djurens välbefinnande och får lämplig utbildning så att de kan utföra sina uppgifter eller att de har skaffat sig erfarenheter som motsvarar en sådan utbildning.

               (10)

               Då regler för skyddet av slaktkycklingar fastställs bör det finnas en balans mellan de olika aspekter man tar hänsyn till, som djurens välbefinnande och hälsa, ekonomiska och sociala hänsynstaganden samt miljöpåverkan.

               (11)

               I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (5) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurens välbefinnande (6) fastställs redan ett regelverk för offentliga kontroller som omfattar efterlevnad av vissa regler för djurens välbefinnande. Dessutom föreskrivs i förordning (EG) nr 882/2004 att medlemsstaterna skall lämna årliga rapporter med uppgifter om hur de fleråriga nationella kontrollplanerna har genomförts tillsammans med resultaten av de offentliga kontroller och revisioner som har utförts. Finansiellt stöd föreskrivs därför i såväl dessa förordningar som i rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (7).

               (12)

               I en del medlemsstater finns det redan flera frivilliga system för märkning av kycklingkött grundade på överensstämmelser med normer för djurskydd och andra faktorer.

               (13)

               Mot bakgrund av erfarenheterna av sådana frivilliga märkningssystem bör kommissionen lämna en rapport om ett eventuellt införande av ett särskilt harmoniserat, obligatoriskt märkningssystem på gemenskapsnivå för kycklingkött samt produkter och beredningar därav; ett sådant märkningssystem bör uppfylla normer för djurens välbefinnande och följa WTO:s bestämmelser på detta område samt ta hänsyn till eventuella socioekonomiska konsekvenser och inverkan på gemenskapens handelspartner.

               (14)

               Kommissionen bör lämna en rapport grundad på nya vetenskapliga bevis som beaktar senare forskning och praktisk erfarenhet i syfte att ytterligare förbättra både slaktkycklingars och föräldradjurs välbefinnande, i synnerhet när det gäller aspekter som inte omfattas av detta direktiv. I rapporten bör särskilt övervägas möjligheten att införa tröskelvärden för tecken på dåligt välbefinnande vid inspektionerna efter slakt och inverkan av genetiska faktorer på fastställda brister som resulterat i dåligt välbefinnande för slaktkycklingar.

               (15)

               Medlemsstaterna bör fastställa bestämmelser om sanktioner för överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv och se till att de genomförs. Sanktionerna måste vara effektiva, proportionella och avskräckande.

               (16)

               Rådet bör i enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (8) uppmuntra medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (17)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (9).

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   Detta direktiv skall tillämpas på slaktkycklingar.
   Det skall dock inte tillämpas på

               a)

               anläggningar med färre än 500 kycklingar,

               b)

               anläggningar med enbart avelskycklingar,

               c)

               kläckerier,

               d)

               kycklingar extensivt uppfödda inomhus eller med tillgång till utomhusvistelse i enlighet med leden b, c, d och e i bilaga IV till kommissionens förordning (EEG) nr 1538/91 av den 5 juni 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1906/90 om vissa handelsnormer för fjäderfäkött (10) och

               e)

               ekologiskt uppfödda kycklingar i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (11).

         2.   Direktivet skall tillämpas på anläggningar som har både avelskycklingar och kycklingar för uppfödning.
   Medlemsstaterna skall ha frihet att vidta strängare åtgärder på det område som omfattas av detta direktiv.
   Ägaren eller djurhållaren har det primära ansvaret för djurens välbefinnande.
   Artikel 2
   Definitioner
   1.   I detta direktiv avses med
   a)   ägare: fysiska eller juridiska personer som äger anläggningen där kycklingar hålls,
   b)   djurhållare: fysiska eller juridiska personer som enligt avtal eller lag ansvarar för eller handhar kycklingar, oavsett om detta sker stadigvarande eller tillfälligt,
   c)   behörig myndighet: den centrala myndigheten i en medlemsstat som har behörighet att utföra kontroller av djurens välbefinnande samt veterinära och zootekniska kontroller eller varje annan myndighet som tilldelats sådan behörighet på regional, lokal eller annan nivå,
   d)   officiell veterinär: veterinär som i enlighet med avsnitt III kapitel IV del A i bilaga I till förordning (EG) nr 854/2004 är behörig att arbeta som officiell veterinär och som utsetts av den behöriga myndigheten,
   e)   kyckling: djur av arten Gallus gallus som föds upp för slakt,
   f)   anläggning: produktionsställe där kycklingar hålls,
   g)   stall: en byggnad på en anläggning, i vilken en kycklingflock hålls,
   h)   tillgänglig area: ett strötäckt område som alltid är tillgängligt för kycklingarna,
   i)   beläggningsgrad: den totala levande vikten av kycklingar som befinner sig samtidigt i ett stall per kvadratmeter tillgänglig area,
   j)   flock: en grupp kycklingar som har satts in i ett stall på en anläggning och som befinner sig i detta stall samtidigt,
   k)   daglig dödlighet: antalet kycklingar som har dött i ett stall samma dag, inbegripet sådana som har avlivats på grund av sjukdom eller av andra skäl, dividerat med antalet kycklingar i stallet den aktuella dagen, multiplicerat med 100,
   l)   kumulativ daglig dödlighet: summan av de dagliga dödligheterna.
   2.   Definitionen av tillgänglig area i punkt 1 h får när det gäller icke strötäckta områden kompletteras i enlighet med förfarandet i artikel 11 i enlighet med resultaten av ett vetenskapligt yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet angående icke strötäckta områdens inverkan på kycklingars välbefinnande.
   Artikel 3
   Krav på uppfödning av kycklingar
   1.   Medlemsstaterna skall se till

               a)

               att alla stall uppfyller de krav som fastställs i bilaga I,

               b)

               att de erforderliga inspektionerna samt övervakningen och uppföljningen, inklusive dem som föreskrivs i bilaga III, genomförs av den behöriga myndigheten eller den officiella veterinären.

         2.   Medlemsstaterna skall se till att den maximala beläggningsgraden i en anläggning eller ett stall inom en anläggning aldrig överstiger 33 kg/m2.
   3.   Med avvikelse från punkt 2 får medlemsstaterna föreskriva att kycklingar får hållas vid en högre beläggningsgrad, förutsatt att ägaren eller djurhållaren förutom kraven i bilaga I även uppfyller kraven i bilaga II.
   4.   Om undantag beviljas enligt punkt 3 skall medlemsstaterna se till att den maximala beläggningsgraden i en anläggning eller ett stall inom en anläggning aldrig överstiger 39 kg/m2.
   5.   Om kriterierna i bilaga V är uppfyllda får medlemsstaterna tillåta att den maximala beläggningsgrad som avses i punkt 4 höjs med högst 3 kg/m2.
   Artikel 4
   Utbildning och handledning av personer som hanterar kycklingar
   1.   Medlemsstaterna skall se till att djurhållare som är fysiska personer har fått tillräckliga kunskaper för att utföra sitt arbete och att lämplig utbildning finns att tillgå.
   2.   Den utbildning som avses i punkt 1 skall vara inriktad på aspekter som rör välbefinnandet och omfatta särskilt de områden som förtecknas i bilaga IV.
   3.   Medlemsstaterna skall se till att det finns ett system för att kontrollera och godkänna sådan utbildning. Djurhållaren skall inneha ett intyg som erkänns av den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten, och som styrker att djurhållaren fullgjort sådan utbildning eller har förvärvat likvärdiga kunskaper.
   4.   Medlemsstaterna får erkänna erfarenhet som förvärvats före den 30 juni 2010 som likvärdig med deltagande i sådan utbildning och de skall utfärda intyg som styrker detta.
   5.   Medlemsstaterna får föreskriva att de krav som avses i punkterna 1–4 också skall gälla ägare.
   6.   Ägaren eller djurhållaren skall förse personer som anställs eller anlitas av dessa för att sköta, fånga eller lasta kycklingar med instruktioner för och handledning i relevanta djurskyddskrav, inklusive de krav som gäller anläggningens avlivningsmetoder.
   Artikel 5
   Märkning av fjäderfäkött
   Senast den 31 december 2009 skall kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om ett eventuellt införande av ett särskilt harmoniserat, obligatoriskt märkningssystem för fjäderfäkött samt produkter och beredningar därav, som framställts i överensstämmelse med normer för djurens välbefinnande.
   I denna rapport skall de möjliga socioekonomiska konsekvenserna, inverkan på gemenskapens ekonomiska partner och överensstämmelsen mellan ett sådant märkningssystem och Världshandelsorganisationens regler beaktas.
   Rapporten skall åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag där det tas hänsyn till sådana överväganden samt till medlemsstaternas erfarenheter av frivilliga märkningsprogram.
   Artikel 6
   Kommissionens rapport till Europaparlamentet och rådet
   1.   På grundval av ett vetenskapligt yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet skall kommissionen senast den 31 december 2010 till Europaparlamentet och rådet lämna en rapport om hur genetiska faktorer påverkar sådana identifierade brister som medför ett sämre skydd för kycklingar. Denna rapport kan vid behov åtföljas av lämpliga lagförslag.
   2.   Medlemsstaterna skall förelägga kommissionen resultaten av insamlandet av uppgifter från kontrollerna av ett representativt urval flockar som slaktats under en minimiperiod av ett år. För att en relevant analys skall kunna göras bör urvalet och uppgiftskraven enligt bilaga III vara vetenskapligt underbyggda, objektiva och jämförbara samt fastställda i enlighet med förfarandet i artikel 11.
   Medlemsstaterna kan komma att behöva ett finansiellt bidrag från gemenskapen för insamlandet av uppgifter i enlighet med detta direktiv.
   3.   På grundval av tillgängliga uppgifter och med beaktande av nya vetenskapliga rön skall kommissionen senast den 30 juni 2012 förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om genomförandet av direktivet och dess effekter på kycklingars välbefinnande, samt om utarbetandet av välfärdsindikatorer. I rapporten skall de olika produktionsförhållandena och produktionsmetoderna beaktas. Den skall även beakta de socioekonomiska och administrativa konsekvenserna av detta direktiv, inbegripet regionala aspekter.
   Artikel 7
   Inspektioner
   1.   Den behöriga myndigheten skall genomföra icke-diskriminerande inspektioner för att kontrollera att kraven i detta direktiv är uppfyllda.
   Dessa inspektioner skall utföras på en adekvat andel av de djur som hålls inom den enskilda medlemsstaten i enlighet med relevanta bestämmelser i förordning (EG) nr 882/2004 och de kan genomföras samtidigt med kontroller som utförs för andra ändamål.
   Medlemsstaterna skall inrätta lämpliga förfaranden för att fastställa beläggningsgraden.
   2.   Medlemsstaterna skall senast den 30 juni varje år lägga fram en rapport för kommissionen om de inspektioner enligt punkt 1 som utförts året dessförinnan. Rapporten skall åtföljas av en förteckning över de mest relevanta åtgärder som den behöriga myndigheten vidtagit för att avhjälpa de huvudsakliga djurskyddsproblem som konstaterats.
   Artikel 8
   Riktlinjer för goda djurhållningsrutiner
   Medlemsstaterna skall främja utarbetande av riktlinjer för goda djurhållningsrutiner där det även skall ingå riktlinjer för efterlevnaden av bestämmelserna i detta direktiv. Spridningen och användningen av sådana riktlinjer skall uppmuntras.
   Artikel 9
   Sanktioner
   Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om de sanktioner som skall tillämpas vid överträdelser av nationella bestämmelser som har utfärdats enligt detta direktiv och skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att de genomförs. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla bestämmelserna till kommissionen senast den 30 juni 2010 och utan dröjsmål anmäla eventuella ändringar av dem.
   Artikel 10
   Genomförandebefogenheter
   De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv på ett enhetligt sätt får antas i enlighet med förfarandet i artikel 11.
   Artikel 11
   Kommittéförfarande
   1.   Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (12).
   2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
   Artikel 12
   Införlivande
   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 juni 2010.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv bestämma.
   Artikel 13
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 14
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Luxemburg den 28 juni 2007.

            På rådets vägnar

         S. GABRIEL

            Ordförande

      (1)  Yttrandet avgivet den 14 februari 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  Yttrandet avgivet den 26 oktober 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (3)  EGT L 221, 8.8.1998, s. 23. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

      (4)  EGT L 323, 17.11.1978, s. 14. Konventionen ändrad genom ett ändringsprotokoll (EGT L 395, 31.12.1992, s. 22).

      (5)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 206. Rättad i EUT L 226, 25.6.2004, s. 83. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1791/2006 (EUT L 363, 20.12.2006, s. 1).

      (6)  EUT L 165, 30.4.2004, s. 1. Rättad i EUT L 191, 28.5.2004, s. 1. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1791/2006.

      (7)  EGT L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1791/2006.

      (8)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. Rättat i EUT C 4, 8.1.2004, s. 7.

      (9)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (10)  EGT L 143, 7.6.1991, s. 11. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2029/2006 (EUT L 414, 30.12.2006, s. 29).

      (11)  EGT L 198, 22.7.1991, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 394/2007 (EUT L 98, 13.4.2007, s. 3).

      (12)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 575/2006 (EUT L 100, 8.4.2006, s. 3).

      BILAGA I
      KRAV SOM SKALL TILLÄMPAS PÅ ANLÄGGNINGAR
      Utöver relevanta bestämmelser i annan relevant gemenskapslagstiftning skall följande krav tillämpas:
      Dricksvattenanordningar

                  1.

                  Anordningar för dricksvatten skall placeras och underhållas på ett sådant sätt att spill minimeras.

            Utfodring

                  2.

                  Foder skall antingen ständigt finnas tillgängligt eller tilldelas genom måltidsutfodring och det får tas bort från kycklingarna tidigast 12 timmar före beräknad slakttidpunkt.

            Strö

                  3.

                  Alla kycklingar skall ständigt ha tillgång till strö som är torrt och luckert på ytan.

            Ventilation och uppvärmning

                  4.

                  Ventilationen skall ha tillräcklig kapacitet så att alltför höga temperaturer undviks och skall vid behov kombineras med uppvärmningssystem för att avlägsna överskottsfuktighet.

            Buller

                  5.

                  Ljudnivån skall hållas så låg som möjligt. Ventilationsfläktar, utfodringsanläggningar eller annan utrustning skall konstrueras, installeras, drivas och underhållas på ett sådant sätt att de bullrar så lite som möjligt.

            Belysning

                  6.

                  Samtliga byggnader skall ha belysning över minst 80 % av den tillgängliga arean på minst 20 lux under ljusperioderna, uppmätt i fåglarnas ögonhöjd. En tillfällig minskning av ljusnivån får vid behov tillåtas på veterinärs inrådan.

                  7.

                  Inom sju dagar från det att kycklingarna sätts in i byggnaden och till och med tre dagar före planerad slakt måste belysningen följa en 24-timmarsrytm som omfattar mörkerperioder på totalt minst 6 timmar med åtminstone en sammanhängande mörkerperiod på minst 4 timmar, exklusive dimningsperioderna.

            Inspektion

                  8.

                  Alla kycklingar i anläggningen måste inspekteras minst två gånger om dagen. Särskild uppmärksamhet skall fästas vid tecken som tyder på en sänkt välbefinnande- och/eller djurhälsonivå.

                  9.

                  Kycklingar som är allvarligt skadade eller visar tydliga tecken på ohälsa, t.ex. de som har svårigheter att gå, har svår ascites eller allvarliga missbildningar och som troligen lider, skall få adekvat behandling eller omedelbart avlivas. En veterinär skall kontaktas vid behov.

            Rengöring

                  10.

                  De delar av byggnaderna, utrustningen eller redskapen som kommer i kontakt med kycklingarna skall rengöras grundligt och desinficeras efter varje definitiv utlastning innan en ny flock placeras i stallet. Efter definitiv utlastning av ett stall skall allt strö avlägsnas och rent strö läggas ut.

            Journalföring

                  11.

                  Ägaren eller djurhållaren skall föra en journal över varje stall i en anläggning med uppgifter om

                              a)

                              antal insatta kycklingar,

                              b)

                              tillgänglig area,

                              c)

                              kycklingens hybrid eller ras, om denna är känd,

                              d)

                              antalet fåglar som påträffas döda vid varje kontroll, med angivande av orsaker om dessa är kända, samt antalet fåglar som avlivats med angivande av orsaken till detta,

                              e)

                              antalet kycklingar som finns kvar i flocken efter det att kycklingar avlägsnats för försäljning eller slakt.

                        Dessa uppgifter skall bevaras i minst tre år och göras tillgängliga för den behöriga myndigheten när denna utför en inspektion eller efter annan begäran.

            Operativa ingrepp

                  12.

                  Alla operativa ingrepp som utförs av andra skäl än terapeutiska och diagnostiska och som leder till att en del av kroppen som har känsel skadas eller tas bort eller att benstrukturen förändras är förbjudna.
                  Näbbtrimning får tillåtas av medlemsstaterna om alla andra åtgärder för att förhindra fjäderplockning och kannibalism har misslyckats. I sådana fall får den utföras endast efter samråd med och på inrådan av en veterinär, och skall utföras av kvalificerad personal på kycklingar, som inte är äldre än tio dagar. Dessutom får medlemsstaterna tillåta kastrering av kycklingar. Kastreringen får endast utföras av personal som genomgått särskild utbildning och under överinseende av veterinär.

      BILAGA II
      KRAV FÖR ANVÄNDNING AV HÖGRE BELÄGGNINGSGRADER
      Anmälan och dokumentation
      Följande krav skall tillämpas:

                  1.

                  Ägaren eller djurhållaren skall meddela den behöriga myndigheten sin avsikt att tillämpa en beläggningsgrad som överstiger 33 kg/m2 levande vikt.
                  Han skall ange den exakta siffran och underrätta den behöriga myndigheten om varje ändring av beläggningsgraden minst 15 dagar innan flocken sätts in i stallet.
                  På begäran av den behöriga myndigheten skall anmälan åtföljas av ett dokument som sammanfattar de upplysningar som krävs enligt punkt 2.

                  2.

                  Ägaren eller djurhållaren skall ha en sammanställd dokumentation som i detalj beskriver produktionssystemen och hålla denna tillgänglig i stallet. Den skall i synnerhet innehålla information om tekniska detaljer avseende stallet och dess utrustning, exempelvis

                              a)

                              en ritning över stallet med uppgift om storleken på de areor där kycklingarna hålls,

                              b)

                              ventilations- och i förekommande fall kyl- och uppvärmningssystem och deras placering, samt en ventilationsplan som anger parametrar för luftkvaliteten, såsom luftens flöde, hastighet och temperatur,

                              c)

                              utfodrings- och dricksvattensystem och deras placering,

                              d)

                              larmsystem och reservelverk eller motsvarande för det fall att någon automatiserad eller mekanisk utrustning som är nödvändig för djurens hälsa och välbefinnande upphör att fungera,

                              e)

                              typ av golv och vilket strö som normalt används.

            Dokumentationen skall göras tillgänglig för den behöriga myndigheten på begäran och skall hållas uppdaterad. I synnerhet skall tekniska inspektioner av ventilations- och larmsystemen dokumenteras.
      Ägaren eller djurhållaren skall utan onödigt dröjsmål meddela den behöriga myndigheten om eventuella förändringar i det stall, den utrustning eller de förfaranden som beskrivs och som kan påverka fåglarnas välbefinnande.
      Krav på anläggningarna – kontroll av miljöfaktorer

                  3.

                  Ägaren eller djurhållaren skall se till att varje stall i en anläggning är försett med ventilations- och vid behov värme- och kylsystem som är utformade och sköts på ett sådant sätt att

                              a)

                              ammoniakhalten (NH3) inte överstiger 20 ppm och att koldioxidhalten (CO2) inte överstiger 3 000 ppm uppmätt i höjd med kycklingarnas huvud,

                              b)

                              inomhustemperaturen inte överstiger utomhustemperaturen med mer än 3 °C när utomhustemperaturen är högre än 30 °C i skuggan, och att

                              c)

                              den genomsnittliga relativa fuktigheten uppmätt i stallet under 48 timmar inte överstiger 70 % när utomhustemperaturen är lägre än 10 °C.

      BILAGA III
      KONTROLL OCH UPPFÖLJNING PÅ SLAKTERIET
      (enligt artikel 3.1)
      1.   Dödlighet

                  1.1

                  Vid beläggningsgrader som överstiger 33 kg/m2 skall den dokumentation som åtföljer flocken inbegripa den dagliga dödligheten och den kumulativa dagliga dödligheten, beräknade av ägaren eller djurhållaren, samt vilken hybrid eller ras kycklingarna tillhör.

                  1.2

                  Under överinseende av den officiella veterinären skall dessa uppgifter liksom antalet vid ankomsten döda kycklingar registreras, med uppgift om anläggning och stall inom anläggningen. Det skall kontrolleras huruvida uppgifterna och den kumulativa dagliga dödligheten är trovärdiga med hänsyn till antalet slaktade kycklingar och antalet vid ankomsten till slakteriet döda kycklingar.

            2.   Inspektion efter slakt
      I samband med de kontroller som utförs enligt förordning (EG) nr 854/2004 skall den officiella veterinären utvärdera resultaten av inspektionen efter slakt för att identifiera andra möjliga tecken på dåligt välbefinnande, t.ex. onormala nivåer av kontaktdermatit, parasiter och systemiska sjukdomar på anläggningen eller i stallenheten på ursprungsanläggningen.
      3.   Meddelande av resultaten
      Om dödligheten enligt punkt 1 eller resultaten av inspektionen efter slakt enligt punkt 2 tyder på brister i djurskyddet skall den officiella veterinären vidarebefordra uppgifterna till ägaren eller djurhållaren samt till den behöriga myndigheten. Ägaren eller djurhållaren samt den behöriga myndigheten skall vidta lämpliga åtgärder.

      BILAGA IV
      UTBILDNING
      Den utbildning som avses i artikel 4.2 skall minst omfatta gemenskapslagstiftningen om skyddet av kycklingar och i synnerhet följande:

                  a)

                  Bilagorna I och II.

                  b)

                  Fysiologi, särskilt vätske- och foderbehov, djurens beteende och begreppet stress.

                  c)

                  De praktiska aspekterna av varsam hantering av kycklingar samt infångning, lastning och transport.

                  d)

                  Akutvård av kycklingar, nödslakt och avlivning.

                  e)

                  Förebyggande smittskyddsåtgärder.

      BILAGA V
      KRITERIER FÖR ANVÄNDNING AV ÖKAD BELÄGGNINGSGRAD
      (enligt artikel 3.5)
      1.   Kriterier

                  a)

                  Den kontroll av anläggningen som genomförts av den behöriga myndigheten inom de senaste två åren har inte visat några brister när det gäller kraven i detta direktiv.

                  b)

                  Ägarens eller djurhållarens kontroll av anläggningen genomförs med tillämpning av de riktlinjer för goda djurhållningsrutiner som avses i artikel 8.

                  c)

                  Hos minst sju flockar i ett stall som kontrollerats efter varandra har den kumulativa dagliga dödligheten varit lägre än 1 % + 0,06 % multiplicerat med flockens slaktålder räknat i dagar.

            Om den behöriga myndigheten inte genomfört någon kontroll av anläggningen inom de senaste två åren, måste minst en kontroll genomföras för att kontrollera om kravet enligt led a har uppfyllts.
      2.   Exceptionella omständigheter
      Med avvikelse från vad som sägs i punkt 1 c kan den behöriga myndigheten besluta att öka beläggningsgraden när ägaren eller djurhållaren har lämnat en godtagbar förklaring till den exceptionella, högre kumulativa dagliga dödligheten eller har visat att orsakerna ligger utanför hans kontroll.


Avis juridique important

|

31979L0117

Rådets direktiv 79/117/EEG av den 21 december 1978 om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 033 , 08/02/1979 s. 0036 - 0040 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 10 s. 0168  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 24 s. 0046  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 10 s. 0168  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 15 s. 0126  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 15 s. 0126

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1978 om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (79/117/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Växtproduktionen har stor betydelse i Europeiska ekonomiska gemenskapen.Avkastningen från denna produktion påverkas ständigt av skadliga organismer och ogräs. Det är absolut nödvändigt att skydda växter mot sådana risker, för att motverka att avkastningen minskar och bidra till att tillgången på förnödenheter säkras.Att använda växtskyddsprodukter är ett av de viktigaste sätten att skydda växter och växtprodukter och öka produktiviteten i jordbruket.Sådana växtskyddsprodukter gynnar inte alltid växtproduktionen och deras användning kan innebära risker för människan och miljön, eftersom de i huvudsak utgörs av giftiga ämnen eller preparat med farliga verkningar.I fråga om vissa växtskyddsprodukter är dessa risker så stora att användningen inte längre kan tillåtas, inte ens i begränsad omfattning.Medlemsstaterna har därför inte endast reglerat saluförandet av växtskyddsprodukter, utan också infört restriktioner eller förbud mot användning av vissa växtskyddsprodukter, vilka åtgärder även omfattar saluförandet av produkterna.Dessa bestämmelser är olika i de olika medlemsstaterna, vilket leder till handelshinder som direkt påverkar den gemensamma marknadens upprättande och funktion.Det är därför önskvärt att undanröja dessa hinder genom att samordna de bestämmelser som medlemsstaterna har fastställt i lagar eller andra författningar.Det förefaller därvid motiverat att tillämpa en grundläggande princip, som innebär att förbud införs mot användning av alla växtskyddsprodukter som innehåller sådana verksamma ämnen som ger upphov till eller kan ge upphov till hälsoskador hos människor eller djur eller oacceptabla effekter på miljön, även om de används på ett riktigt sätt för det avsedda ändamålet.För vissa av dessa växtskyddsprodukter bör emellertid nationella undantag medges i en begränsad omfattning i fråga om användningsområden där det av ekologiska skäl finns ett särskilt behov av produkterna och där risken är mindre än inom andra, tidigare tillåtna användningsområden.Undantagen bör emellertid upphöra att gälla så snart mindre farliga behandlingsmetoder blir tillgängliga.Medlemsstaterna måste trots detta ges en begränsad rätt att tillfälligt och på eget ansvar upphäva ett förbud mot användning, om en oförutsebar fara som inte kan bekämpas med andra medel hotar växtproduktionen.Direktivet omfattar inte växtskyddsprodukter avsedda för forsknings- och analysändamål.Det är vidare olämpligt att tillämpa gemenskapsbestämmelser för växtskyddsprodukter som är avsedda för export till tredje land, eftersom dessa länder i allmänhet tillämpar egna föreskrifter.Genomförandet av detta direktiv och en anpassning av bilagan till tekniska och vetenskapliga framsteg kräver ett nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna. Det förfarande som tillämpas i Ständiga kommittén för växtskydd - vilket för närvarande är tidsbegränsat - och medverkan av Vetenskapliga kommittén för pesticider erbjuder en lämplig grund för detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv avser förbud mot att släppa ut på marknaden och använda växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen.Artikel 2 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1. VäxtskyddsprodukterVerksamma ämnen samt preparat som innehåller ett eller flera verksamma ämnen och som är avsedda att1.1. förstöra organismer som skadar växter eller växtprodukter eller skydda dem mot sådana organismer, i den utsträckning ämnena eller preparaten inte särskilt definieras i de följande bestämmelserna,1.2. påverka växters livsprocesser på annat sätt än som näring,1.3. konservera växtprodukter, såvida ämnena eller produkterna inte omfattas av särskilda bestämmelser om konserveringsmedel som meddelats av rådet eller kommissionen,1.4. förstöra oönskade växter, eller1.5. förstöra växtdelar eller förhindra oönskad tillväxt hos växter.2. ÄmnenKemiska grundämnen och deras föreningar i naturlig eller industriellt framställd form.3. PreparatBlandningar eller lösningar som består av två eller flera ämnen eller av mikroorganismer eller virus och som används som växtskyddsprodukter.4. Verksamma ämnenÄmnen, mikroorganismer och virus med en generell eller specifik verkan4.1. på skadliga organismer, eller4.2. på växter, växtdelar eller växtprodukter.5. VäxterLevande växter och levande växtdelar, inklusive färska frukter och frön.6. VäxtprodukterProdukter från växter som är obearbetade eller som endast genomgått en enkel beredning, såsom malning, torkning eller pressning, utom själva växterna som de definieras i punkt 5.7. Skadliga organismerVäxt- eller växtproduktskadegörare som tillhör djur- eller växtriket eller utgörs av virus, mykoplasma eller andra patogena organismer.8. DjurDjur tillhörande arter som människan normalt föder upp och håller eller konsumerar.9. Släppa ut på marknadenVarje överlåtelse med eller utan vederlag.10. MiljöFörhållandet mellan människor och vatten, luft, mark samt alla biologiska former.Artikel 3 Medlemsstaterna skall se till att växtskyddsprodukter inte släpps ut på marknaden eller används, om de innehåller ett eller flera av de verksamma ämnen som anges i bilagan.Första stycket skall inte gälla växtskyddsprodukter som innehåller obetydliga föroreningar som beror på tillverkningsprocessen, förutsatt att dessa inte har någon skadlig inverkan på människor eller djur eller på miljön.Artikel 4 1. Utan hinder av artikel 3 kan medlemsstaterna i de fall som anges i bilagans andra kolumn tillfälligt tillåta att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen som anges i bilagans första kolumn släpps ut på marknaden och används inom deras territorier.2. Medlemsstaterna skall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om varje fall där punkt 1 tillämpas och på begäran förse kommissionen med uppgifter om i vilken omfattning varje sådant verksamt ämne används.Artikel 5 Direktivet gäller inte växtskyddsprodukter avsedda föra) forsknings- eller analysändamål, ellerb) export till tredje land.Artikel 6 1. Sedan kommissionen samrått med Vetenskapliga kommittén för pesticider, som inrättats enligt beslut 78/436/EEG(4), skall beslut om de följande åtgärderna fattas i enlighet med förfarandet i artikel 8:a) Varje nödvändig ändring som avser ämnena i grupp A (kvicksilverföreningar) och grupp B (svårnedbrytbara organiska klorföreningar) i första kolumnen i bilagan.b) Varje nödvändig ändring i andra kolumnen i bilagan. Om ett undantag skall upphävas krävs inte samråd med den vetenskapliga kommittén, om samtliga medlemsstater har meddelat kommissionen att de inte kommer att eller inte längre avser att utnyttja undantaget. Sådana uppgifter får lämnas till Ständiga kommittén för växtskydd, som inrättats enligt beslut 76/894/(5).2. Punkt 1 skall gälla från och med den 1 januari 1981 och fem år framåt.Rådet får genom enhälligt beslut efter förslag från kommissionen förlänga giltighetstiden för punkt 1 eller upphäva alla begränsningar av bestämmelsens tillämplighet.3. Sådana ändringar i bilagan som inte avses i punkt 1 skall antas av rådet efter förslag från kommissionen.4. Kommissionen skall minst vartannat år undersöka om andra kolumnen i bilagan bör ändras och vilka ändringar som i så fall bör göras.5. Alla ändringar i bilagan skall grundas på vetenskapliga och tekniska framsteg.6. Ett verksamt ämne skall tas in i bilagan, om även en sådan användning av ämnet som sker på ett riktigt sätt för det avsedda ändamålet ger upphov till eller kan ge upphov tilla) hälsoskador hos människor eller djur,b) oacceptabla negativa effekter på miljön.Artikel 7 1. Om växtproduktionen hotas av en fara som inte har kunnat förutses och inte kan bekämpas med andra medel och det därför framstår som nödvändigt att inom en medlemsstat använda en växtskyddsprodukt som innehåller ett eller flera verksamma ämnen som anges i bilagan, får medlemsstaten tillåta att produkten släpps ut på marknaden och används i högst 120 dagar. Medlemsstaten skall omedelbart underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om åtgärden.2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8 skall det utan dröjsmål fastställas om de åtgärder som medlemsstaten vidtagit enligt punkt 1 får upprätthållas eller upprepas och vilka villkor som i så fall skall gälla.Artikel 8 1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas skall ordföranden, antingen på eget initiativ eller på begäran från en medlemsstat, utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för växtskydd, i det följande kallad "kommittén".2. I kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden skall inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall lägga fram ett förslag till de åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Beslut med anledning av yttrandet skall fattas med en majoritet av 41 röster.4. Kommissionen skall anta förslaget och genast genomföra det, om det är förenligt med kommitténs yttrande. Om åtgärderna inte är förenliga med kommitténs yttrande, eller om något yttrande inte avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader efter det att förslaget har lämnats, skall kommissionen genast anta och genomföra de föreslagna åtgärderna.Artikel 9 Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1981 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 10 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1978.På rådets vägnarOtto Graf LAMBSDORFFOrdförande(1) EGT nr C 200, 26.8.1976, s. 10.(2) EGT nr C 30, 7.2.1977, s. 38.(3) EGT nr C 114, 11.5.1977, s. 16.(4) EGT nr L 124, 12.5.1978, s. 16.(5) EGT nr L 340, 9.12.1976, s. 25.BILAGA >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

32002L0013

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/13/EG av den 5 mars 2002 om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG när det gäller solvensmarginalkraven för skadeförsäkringsföretag

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 077 , 20/03/2002 s. 0017 - 0022

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/13/EGav den 5 mars 2002om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG när det gäller solvensmarginalkraven för skadeförsäkringsföretagEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 och artikel 55 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) I den handlingsplan för finansiella tjänster som godkändes av Europeiska rådet i Köln den 3 och 4 juni 1999 och i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 erkänns betydelsen av en solvensmarginal för försäkringsföretag, när det gäller att skydda försäkringstagarna på den inre marknaden genom att säkerställa att tillräckliga kapitalkrav ställs på försäkringsföretagen utifrån arten av de risker de försäkrar.(2) Enligt rådets första direktiv 73/239/EEG av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring(4)skall försäkringsföretag ha solvensmarginaler.(3) Kravet på att försäkringsföretagen, utöver de tekniska avsättningar de gör för att kunna uppfylla sina åtaganden enligt försäkringsavtalen, också skall upprätthålla en solvensmarginal som skall fungera som buffert vid en ogynnsam affärsutveckling är ett viktigt inslag i systemet för stabilitetstillsyn till skydd för försäkrade och försäkringstagare.(4) De nu gällande bestämmelserna om solvensmarginal i direktiv 73/239/EEG har förblivit i stort sett oförändrade i senare gemenskapslagstiftning, och enligt rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring)(5) skulle kommissionen till den försäkringskommitté som inrättades genom rådets direktiv 91/675/EEG(6) överlämna en rapport om behovet av en ytterligare harmonisering av solvensmarginalen.(5) Kommissionen har utarbetat en sådan rapport utifrån rekommendationerna i den rapport om försäkringsföretagens solvens som framlagts av konferensen för försäkringstillsynsmyndigheterna i Europeiska unionens medlemsstater.(6) Det befintliga systemet med sin enkla och handfasta karaktär ansågs visserligen ha fungerat tillfredsställande och bygga på sunda principer som medger betydande öppenhet och insyn, men svagheter kunde enligt rapporten konstateras i specifika fall, särskilt när det gäller känsliga riskprofiler.(7) Det finns behov av att förenkla och öka de befintliga minsta garantifonderna, särskilt till följd av inflationsutvecklingen när det gäller försäkringsersättningar och driftskostnader efter det att kravet på sådana fonder ursprungligen antogs. Detta förhållande bör även föranleda en ökning av de tröskelvärden ovanför vilka den lägre procentsatsen skall tillämpas vid beräkningen av solvensmarginalkravet på premie- och skadeersättningsbasis.(8) För att i framtiden undvika plötsliga större ökningar av beloppen för de minsta garantifonderna och dessa tröskelvärden bör en mekanism inrättas som leder till att ökningarna ligger i linje med det europeiska konsumentprisindexet.(9) I vissa situationer, där försäkringstagarnas rättigheter är hotade, behöver de behöriga myndigheterna befogenheter för att kunna ingripa i ett tillräckligt tidigt skede, men då de utövar dessa befogenheter måste de underrätta försäkringsföretagen om de skäl som har föranlett sådana tillsynsåtgärder i enlighet med principerna för sunda och korrekta förvaltningsförfaranden. Så länge det föreligger en sådan situation bör de behöriga myndigheterna vara förhindrade att utfärda intyg om att försäkringsföretaget har en tillräcklig solvensmarginal.(10) Mot bakgrund av utvecklingen på marknaden för återförsäkring som tas av direktförsäkringsgivare bör de behöriga myndigheterna ges befogenheter att under vissa förhållanden minska nedsättningen av solvensmarginalkravet.(11) Om en försäkringsgivare i betydande utsträckning minskar eller helt upphör med nyteckningen av försäkringsavtal, måste en lämplig solvensmarginal fastställas för den återstående försäkringstekniska skulden, beräknad utifrån nivån på de tekniska avsättningarna.(12) För vissa skadeförsäkringsklasser med särskilt instabil riskprofil bör det befintliga solvensmarginalkravet höjas väsentligt, så att den solvensmarginal som krävs blir bättre anpassad till den faktiska riskprofil som karakteriserar rörelsen.(13) För att ta hänsyn till förekomsten av skilda bokföringsmässiga och försäkringsmatematiska metoder är det lämpligt att göra motsvarande anpassningar av metoden för beräkning av solvensmarginalkravet, så att detta kan beräknas på ett enhetligt och konsekvent sätt och försäkringsföretagen därigenom ges lika förutsättningar.(14) Genom detta direktiv bör minimistandarder för solvensmarginalkraven fastställas, samtidigt som en medlemsstat bör kunna föreskriva striktare regler för försäkringsföretag som auktoriserats av medlemsstatens egna behöriga myndigheter.(15) Direktiv 73/239/EEG bör ändras i enlighet med detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Ändringar av direktiv 73/239/EEGDirektiv 73/239/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 3 skall punkt 1 ersättas med följande: "1. Detta direktiv gäller inte ömsesidiga institut som uppfyller samtliga nedanstående villkor:a) Stadgarna skall innehålla bestämmelser som medger uttag av extra bidrag eller minskning av förmånerna.b) Verksamheten får inte omfatta ansvarsförsäkring, såvida inte dessa utgör underordnad försäkring i den mening som avses i punkt C i bilagan, eller kredit- och borgensförsäkring.c) Den årliga premieinkomsten från de verksamhetsgrenar som omfattas av detta direktiv får inte överstiga 5000000 euro.d) Minst hälften av premieinkomsten från de verksamhetsgrenar som omfattas av detta direktiv måste komma från personer som är medlemmar i det ömsesidiga institutet.Detta direktiv skall inte gälla företag som uppfyller samtliga följande villkor, nämligen- företaget bedriver inte någon verksamhet som omfattas av detta direktiv annat än sådan som anges i klass 18 i punkt A i bilagan,- verksamheten bedrivs endast lokalt och består endast av tillhandahållande av naturaförmåner, och- den totala årliga intäkten av räddningstjänster till personer som råkat i svårigheter överstiger inte 200000 euro.Denna artikel skall dock inte förhindra ömsesidiga försäkringsföretag från att ansöka om att få eller fortsätta att ha licens enligt detta direktiv."2. Artikel 16 skall ersättas med följande: "Artikel 161. Varje medlemsstat skall föreskriva att alla försäkringsföretag som har sitt huvudkontor inom dess territorium vid varje tidpunkt skall ha en tillräcklig disponibel solvensmarginal i förhållande till sin samlade verksamhet, som åtminstone motsvaras av kraven i detta direktiv.2. Den disponibla solvensmarginalen skall motsvaras av tillgångar i försäkringsföretaget som är fria från alla förutsebara förpliktelser, med avdrag för immateriella värden, inklusive följande:a) Det inbetalda aktiekapitalet eller, när det gäller ett ömsesidigt försäkringsföretag, det faktiska garantikapitalet med tillägg för eventuella medlemskonton, förutsatt att samtliga följande kriterier uppfylls:i) I stiftelseurkund och stadgar skall föreskrivas att betalningar från dessa konton till medlemmar endast får ske i den utsträckning detta inte medför att den disponibla solvensmarginalen understiger den föreskrivna nivån eller, efter det att företaget har upplösts, om samtliga andra skulder i företaget har lösts.ii) I stiftelseurkund och stadgar skall föreskrivas att, om sådana betalningar som avses i led i sker av annan anledning än att ett enskilt medlemskap skall upphöra, de behöriga myndigheterna skall underrättas minst en månad i förväg och under denna period kunna förbjuda utbetalningen.iii) De berörda bestämmelserna i stiftelseurkund och stadgar får endast ändras om de behöriga myndigheterna har förklarat sig inte ha några invändningar mot ändringen, vilket dock inte påverkar tillämpningen av de kriterier som anges i leden i och ii.b) Reserver (lagstadgade och fria) som inte motsvarar ingångna försäkringsförpliktelser.c) Vinsten eller förlusten efter avdrag för utdelning.Den disponibla solvensmarginalen skall minskas med beloppet för de egna aktier som försäkringsföretaget innehar direkt.För försäkringsföretag som tillämpar diskontering eller nedsättning av sina försäkringstekniska avsättningar för oreglerade skador för att ta hänsyn till avkastning på placeringar, såsom tillåts genom artikel 60.1 g i rådets direktiv 91/674/EEG av den 19 december 1991 om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag(7), skall den disponibla solvensmarginalen minskas med skillnaden mellan odiskonterade försäkringstekniska avsättningar eller försäkringstekniska avsättningar före nedsättning (enligt uppgift i noterna till redovisningen) och diskonterade avsättningar eller försäkringstekniska avsättningar efter nedsättning. Denna justering skall göras för alla risker som anges i punkt A i bilagan med undantag av de risker som anges för försäkringsklasserna 1 och 2. För andra försäkringsklasser än 1 och 2 behöver ingen justering göras för diskontering av annuiteter som ingår i de försäkringstekniska avsättningarna.3. Den disponibla solvensmarginalen får också utgöras av följande:a) Kumulativt preferensaktiekapital och förlagslånekapital upp till högst 50 % av den lägsta av den disponibla solvensmarginalen och den föreskrivna solvensmarginalen, varav högst 25 % får bestå av förlagslån eller kumulativa preferensaktier med fast löptid, förutsatt att det finns bindande avtal om att förlagslåne- eller preferensaktiekapitalet, i händelse av att försäkringsföretaget går i konkurs eller likvidation, skall ha prioritet efter alla övriga borgenärers fordringar och inte får betalas ut förrän alla andra vid tillfället utestående skulder har lösts.För förlagslånekapital gäller dessutom följande villkor:i) Endast helt inbetalda medel får beaktas.ii) För lån med fast löptid skall den ursprungliga löptiden vara minst fem år. Senast ett år före förfallodatum skall försäkringsföretaget till de behöriga myndigheterna för godkännande lämna en plan för hur den disponibla solvensmarginalen skall kunna behållas på, eller ökas till, den föreskrivna nivån då lånet löper ut, såvida inte den andel av den disponibla solvensmarginalen som motsvaras av lånet gradvis har minskat under minst de senaste fem åren före förfallodagen. De behöriga myndigheterna får tillåta förtidsinlösen av sådana lån, om försäkringsföretaget ansöker om detta och förutsatt att dess disponibla solvensmarginal inte därigenom faller under den föreskrivna nivån.iii) Lån utan fast löptid måste ha minst fem års uppsägningstid, med undantag av de fall då de inte längre kan anses ingå i den disponibla solvensmarginalen eller då ett förhandsgodkännande från de behöriga myndigheterna särskilt krävs för förtidsinlösen. I det senare fallet skall försäkringsföretaget underrätta de behöriga myndigheterna senast sex månader före det datum då det avser att göra förtidsinlösen, och företaget skall därvid ange den disponibla solvensmarginalen och den föreskrivna solvensmarginalen, såväl före som efter återbetalningen. De behöriga myndigheterna får endast godkänna återbetalningen om försäkringsföretagets disponibla solvensmarginal inte därigenom faller under den föreskrivna nivån.iv) I låneavtalet får inte ingå någon klausul om att skulden, under vissa särskilt angivna omständigheter utöver avveckling av försäkringsföretaget, skall förfalla till betalning före de avtalade förfallodagarna.v) Låneavtalet får ändras endast om de behöriga myndigheterna har förklarat sig inte ha några invändningar mot den föreslagna ändringen.b) Värdepapper utan fast löptid samt andra instrument, inbegripet andra kumulativa preferensaktier än sådana som avses i led a, upp till 50 % av den lägsta av den disponibla solvensmarginalen och den föreskrivna solvensmarginalen för det sammanlagda beloppet av de värdepapper och förlagslån som avses i a, om de uppfyller följande villkor:i) De får inte återbetalas på innehavarens initiativ eller utan den behöriga myndighetens förhandsgodkännande.ii) Utställandeavtalet skall ge försäkringsföretaget möjlighet att uppskjuta räntebetalningar.iii) Långivarens fordran på försäkringsföretaget skall i sin helhet ha förmånsrätt efter samtliga prioriterade borgenärers fordringar.iv) Handlingarna som utfärdas vid utställandet av värdepapperen måste innehålla bestämmelser om att lånekapital och obetalda räntor får användas till förlusttäckning varigenom försäkringsföretaget får möjlighet att fortsätta sin verksamhet.v) Endast helt inbetalda belopp får beaktas.4. På försäkringsföretagets ansökan med åtföljande bevis hos den behöriga myndigheten i hemlandet och med dennas godkännande får den disponibla solvensmarginalen också utgöras av:a) Hälften av ännu ej inbetalt aktiekapital eller garantikapital, så snart den inbetalda delen uppgår till 25 % av nämnda kapital, med upp till 50 % av den lägsta av den disponibla solvensmarginalen och den föreskrivna solvensmarginalen.b) Fordran som ett ömsesidigt eller liknande försäkringsföretag med variabla bidrag kan ha på sina medlemmar i form av begärda extra bidrag inom ett visst verksamhetsår, med ett belopp som uppgår till högst hälften av skillnaden mellan bidrag som maximalt kan uttaxeras och faktiskt infordrade bidrag, varvid sådana extra bidrag inte får motsvara mer än 50 % av den lägsta av den disponibla och den föreskrivna solvensmarginalen. De behöriga nationella myndigheterna skall fastställa riktlinjer avseende villkoren för godkännande av extra bidrag.c) Dolda nettoreserver som uppkommit genom värdering av tillgångar, i den mån sådana dolda nettoreserver inte är av exceptionell natur.5. Ändringar av punkterna 2, 3 och 4 i syfte att beakta en utveckling som motiverar tekniska justeringar av de tillgångar som får motsvara den disponibla solvensmarginalen skall antas enligt förfarandet i artikel 2 i rådets direktiv 91/675/EEG(8)."3. Följande artikel skall införas: "Artikel 16a1. Den föreskrivna solvensmarginalen skall bestämmas på grundval av antingen det årliga premie- eller bidragsbeloppet eller till genomsnittet av försäkringsersättningarna för de tre senaste räkenskapsåren.Dock skall, då det gäller försäkringsföretag som huvudsakligen meddelar försäkring avseende endast en eller flera av kredit-, storm-, hagel- och frostrisker, de senaste sju räkenskapsåren utgöra referensperiod för beräkningen av den genomsnittliga försäkringsersättningen.2. Om inte annat följer av artikel 17 skall den föreskrivna solvensmarginalen vara lika med det högsta av de två resultaten enligt punkt 3 respektive 4.3. Premiebasen skall beräknas på grundval av det högsta av följande värden: bruttovärdet av de tecknade premierna eller bidragen i enlighet med nedanstående beräkningar och bruttovärdet av de intjänade premierna eller bidragen.Premie- eller bidragsbelopp som avser försäkringsklasserna 11, 12 och 13 i punkt A i bilagan skall ökas med 50 %.De premier eller bidrag (tilläggsavgifter inräknade) som hänför sig till direkt försäkringsverksamhet under det närmast föregående räkenskapsåret skall läggas ihop.Till denna summa läggs premierna för mottagen återförsäkring under närmast föregående räkenskapsår.Från detta belopp dras det totala beloppet för under det senaste räkenskapsåret annullerade premier eller bidrag, liksom det sammanlagda beloppet för skatter och avgifter på premier eller bidrag som ingår i totalbeloppet.Det så erhållna beloppet delas i två delar, av vilka den första skall uppgå till 50000000 euro medan den andra utgör restbeloppet. 18 % respektive 16 % av dessa delar räknas därefter fram och läggs ihop.Denna summa skall multipliceras med ett procenttal som för de tre närmast föregående räkenskapsåren sammantagna motsvarar förhållandet mellan beloppet för försäkringsersättningar som företaget fortfarande har att svara för, beräknade efter avdrag för belopp som täcks genom återförsäkring, och det totala bruttobeloppet för försäkringsersättningarna. Detta procenttal får dock inte vara mindre än 50 %.Med de behöriga myndigheternas godkännande får statistiska metoder användas för bestämning av andelen premier eller bidrag som avser klasserna 11, 12 och 13.4. Följande beräkningssätt används för den ersättningsbaserade solvensmarginalen, varvid för klasserna 11, 12 och 13 i punkt A i bilagan beloppen för skadeersättningar, avsättningar och återvunna belopp skall ökas med 50 %.De ersättningar som utbetalats från direkt försäkring (utan avdrag för anspråk för vilka återförsäkrare och retrocessionärer svarar) som betalats ut under de i punkt 1 angivna perioderna läggs ihop.Till denna summa läggs summan av ersättningar som utbetalats för förpliktelser som under samma tidsperioder övertagits genom återförsäkring eller retrocession och beloppet för avsättningar som gjorts för oreglerade försäkringsfall som fastställts vid utgången av närmast föregående räkenskapsår, både med avseende på direkt försäkring och återförsäkring.Från detta belopp dras summan av de belopp som återvunnits under de i punkt 1 angivna tidsperioderna.Från återstående belopp dras beloppet för avsättningar som gjorts för oreglerade försäkringsfall som fastställts vid början av det räkenskapsår som infaller två år före det senaste räkenskapsår för vilket räkenskaper föreligger, både med avseende på direkt försäkring och återförsäkring. Om den referensperiod som fastställs i punkt 1 omfattar sju år, skall det belopp för avsättningar för ännu ej reglerade försäkringsfall som fastställts i början av det räkenskapsår som infaller sex år före det senaste räkenskapsår för vilket räkenskaper föreligger dras från beloppet.En tredjedel eller en sjundedel av det erhållna beloppet, beroende på vilken referensperiod som skall användas enligt punkt 1, skall delas i två delar, varav den första skall uppgå till 35000000 euro, medan den andra utgör resterande belopp. 26 % respektive 23 % av dessa delar räknas därefter fram och läggs ihop.Denna summa skall multipliceras med ett procenttal som för de tre närmast föregående räkenskapsåren sammantagna motsvarar förhållandet mellan beloppet för försäkringsersättningar som företaget fortfarande har att svara för, beräknade efter avdrag för belopp som täcks genom återförsäkring, och det totala bruttobeloppet för försäkringsersättningarna. Detta procenttal får dock inte vara mindre än 50 %.Med de behöriga myndigheternas godkännande får statistiska metoder användas för bestämning av andelen skadeersättningar, avsättningar eller återvunna belopp som avser klasserna 11, 12 och 13. För de risker som anges under klass 18 i punkt A i bilagan skall det ersättningsbelopp som används för att beräkna den ersättningsbaserade solvensmarginalen vara lika med försäkringsföretagets kostnader för givet bistånd. Dessa kostnader skall beräknas enligt hemlandets bestämmelser.5. Om den föreskrivna solvensmarginal som räknats fram enligt punkterna 2-4 är lägre än den föreskrivna solvensmarginalen för det föregående året, skall den föreskrivna solvensmarginalen minst vara lika med den föreskrivna solvensmarginalen för det föregående året, multiplicerad med förhållandet mellan de tekniska avsättningarna för oreglerade skadeersättningar vid utgången av det närmast föregående räkenskapsåret och de tekniska avsättningarna för oreglerade skadeersättningar i början av det senaste räkenskapsåret. I dessa beräkningar skall återförsäkring inte ingå i de tekniska avsättningarna, men kvoten får aldrig vara större än ett.6. De procenttal som skall tillämpas på beloppsandelarna enligt punkt 3 sjätte stycket och punkt 4 sjätte stycket skall nedsättas till en tredjedel för sjukförsäkring som meddelas på liknande tekniska grunder som gäller för livförsäkring, förutsatt atta) inbetalda premier är beräknade med hjälp av sjuklighetstabeller och enligt försäkringsmatematiska metoder,b) en avsättning görs för stigande ålder,c) ett premietillägg utdebiteras i syfte att skapa en säkerhetsmarginal av tillräcklig storlek,d) försäkringsföretaget får säga upp försäkringsavtalet senast före utgången av det tredje försäkringsåret, oche) försäkringsavtalet innehåller förbehåll för höjning av premierna eller nedsättning av ersättningarna också när det gäller löpande avtal."4. Artikel 17 skall ersättas med följande: "Artikel 171. En tredjedel av den föreskrivna solvensmarginalen, fastställd enligt artikel 16a, skall utgöra garantifonden. Den skall bestå av sådana poster som anges i artikel 16.2, 16.3 och, efter godkännande av de behöriga myndigheterna i hemlandet, 16.4 c.2. Garantifonden skall uppgå till minst 2000000 euro. Om alla eller några av de risker som anges för någon av försäkringsklasserna 10-15 i punkt A i bilagan försäkras, skall garantifonden dock vara 3000000 euro.Varje enskild medlemsstat får föreskriva att den minsta garantifonden får nedsättas med en fjärdedel när det gäller ömsesidiga och liknande institut."5. Följande artikel skall införas: "Artikel 17a1. De belopp i euro som fastställs i artikel 16a.3 och 16a.4 samt artikel 17.2 skall ses över årligen med början den 20 september 2003 så att de avspeglar förändringar i det europeiska konsumentprisindexet för samtliga medlemsstater som offentliggörs av Eurostat.Beloppen skall justeras automatiskt genom att grundbeloppen i euro höjs med den procentuella förändringen av index för perioden mellan ikraftträdandet av detta direktiv och den senaste översynen och rundas av uppåt till närmaste 100000-tal euro.Om förändringen i procent sedan förra justeringen är mindre än 5 % skall ingen justering göras.2. Kommissionen skall årligen underrätta Europaparlamentet och rådet om översynen och om de justerade belopp som avses i punkt 1."6. I artikel 20.2 skall "artikel 16.3" ersättas med "artikel 16a".7. Följande artikel skall införas: "Artikel 20a1. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna har tillräckliga befogenheter för att kunna kräva en finansiell saneringsplan för försäkringsföretag, om dessa myndigheter bedömer att försäkringstagarnas rättigheter hotas. En sådan finansiell saneringsplan måste åtminstone innehålla uppgifter eller bevis för de kommande tre räkenskapsåren av följande slag:a) Uppskattade driftskostnader, särskilt löpande allmänna omkostnader och provisioner.b) En detaljerad prognos över intäkter och kostnader avseende direkt försäkring samt mottagen och avgiven återförsäkring.c) Prognostiserad balansräkning.d) En uppskattning av storleken på de medel som är avsedda att täcka försäkringsförpliktelser och föreskriven solvensmarginal.e) Företagets allmänna policy i fråga om återförsäkring.2. Om försäkringstagarnas rättigheter är hotade på grund av att försäkringsföretagets ekonomiska ställning försämras, skall medlemsstaterna se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att kräva att ett försäkringsföretag skall ha en högre föreskriven solvensmarginal för att säkerställa att det kan uppfylla solvenskraven inom den närmaste tiden. Nivån på denna högre föreskrivna solvensmarginal skall fastställas utifrån en sådan finansiell saneringsplan som avses i punkt 1.3. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att justera ned värdena av alla poster som kan ingå i den disponibla solvensmarginalen, i synnerhet i de fall där dessa posters marknadsvärde har förändrats i betydande utsträckning sedan utgången av föregående räkenskapsår.4. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna har befogenhet att minska nedsättningen, på grundval av återförsäkring, av den solvensmarginal som fastställts i enlighet med artikel 16a, oma) återförsäkringsavtalen har ändrats eller försämrats i betydande utsträckning sedan föregående räkenskapsår, ellerb) det inte finns någon, eller bara en obetydlig, risköverföring i kontrakten för återförsäkring.5. Om de behöriga myndigheterna krävt en finansiell saneringsplan för försäkringsföretaget i enlighet med punkt 1 skall de inte utfärda intyg i enlighet med artikel 10.3 andra stycket i detta direktiv, artikel 16.1 a i rådets direktiv 88/357/EEG (andra direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring)(9) och artikel 12.2 i rådets direktiv 92/49/EEG (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring)(10), så länge de anser att försäkringstagarnas rättigheter är hotade enligt vad som avses i punkt 1."Artikel 2Övergångsperiod1. Medlemsstaterna får medge försäkringsföretag, som vid tidpunkten för ikraftträdandet av detta direktiv inom deras territorier bedriver verksamhet i en eller flera av de försäkringsklasser som anges i bilagan till direktiv 73/239/EEG, en tidsfrist om fem år från och med den dag då det här direktivet träder i kraft för att uppfylla kraven i artikel 1 i det här direktivet.2. Medlemsstaterna får medge företag som avses i punkt 1 och som vid femårsperiodens utgång inte till fullo har uppnått den föreskrivna solvensmarginalen, en tilläggsperiod som inte får överskrida två år för att göra detta, förutsatt att företagen i enlighet med artikel 20 i direktiv 73/239/EEG till de behöriga myndigheterna för godkännande har överlämnat en plan med de åtgärder som skall vidtas för att uppnå detta krav.Artikel 3Införlivande1. Medlemsstaterna skall senast den 20 september 2003 anta de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall besluta om att de bestämmelser som avses i punkt 1 först skall tillämpas vid tillsynen med utgångspunkt från redovisningar för räkenskapsår som börjar den 1 januari 2004 eller under det kalenderåret.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.4. Senast den 1 januari 2007 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv och, om så är nödvändigt, om behovet av ytterligare harmonisering. Rapporten skall ge upplysning om hur medlemsstaterna har utnyttjat de möjligheter som medges i detta direktiv och särskilt huruvida det utrymme för skönsmässig bedömning som de nationella tillsynsmyndigheterna har tillerkänts har medfört större skillnader i tillsynen på den inre marknaden.Artikel 4IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 5 mars 2002.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarR. De Rato Y FigaredoOrdförande(1) EGT C 96 E, 27.3.2001, s. 129.(2) EGT C 193, 10.7.2001, s. 16.(3) Europaparlamentets yttrande av den 4 juli 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT) och rådets beslut av den 14 februari 2002.(4) EGT L 228, 16.8.1973, s. 3. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65).(5) EGT L 228, 11.8.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/64/EG (EGT L 290, 17.11.2000, s. 27).(6) EGT L 374, 31.12.1991, s. 32.(7) EGT L 374, 31.12.1991, s. 7.(8) EGT L 374, 31.12.1991, s. 32.(9) EGT L 172, 4.7.1988, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/26/EG (EGT L 181, 20.7.2000, s. 65).(10) EGT L 228, 11.8.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/64/EG (EGT L 290, 17.11.2000, s. 27).


Avis juridique important

|

31990L0604

Rådets direktiv 90/604/EEG av den 8 november 1990 om ändring i direktiv 78/660/EEG om årsbokslut och direktiv 83/349/EEG om sammanställd redovisning i fråga om undantag för små och medelstora bolag samt i fråga om offentliggörande av bokslut i ecu

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 317 , 16/11/1990 s. 0057 - 0059 Finsk specialutgåva Område 17 Volym 1 s. 0105  Svensk specialutgåva Område 17 Volym 1 s. 0105

RÅDETS DIREKTIV av den 8 november 1990 om ändring i direktiv 78/660/EEG om årsbokslut och direktiv 83/349/EEG om sammanställd redovisning i fråga om undantag för små och medelstora bolag samt i fråga om offentliggörande av bokslut i ecu (90/604/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),i samarbete med Europaparlamentet (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Direktiv 78/660/EEG (4), som senast ändrades genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal behandlar en samordning av de nationella bestämmelserna om uppställningen av och innehållet i årsbokslut och förvaltningsberättelser samt om värderingsmetoder och offentliggörande i fråga om sådana handlingar särskilt när det gäller aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar.De administrativa krav som de små och medelstora företagen är underkastade bör förenklas. Detta följer av rådets resolution den 3 november 1986 om ett handlingsprogram för små och medelstora företag (SMF) (5) och av rådets resolution den 30 juni 1988 om en förbättring av affärsmiljön och om exploateringsfrämjande åtgärder inom gemenskapen, speciellt i fråga om de små och medelstora företagen (6). Dessa resolutioner gör det särskilt påkallat med betydande lättnader i förpliktelserna enligt direktiv 78/660/EEG.Det är lämpligt att på grundval av artikel 53.2 i direktiv 78/660/EEG göra en omprövning av gränsvärdena för små och medelstora företag.De undantag som medlemsstaterna enligt direktiv 78/660/EEG får föreskriva när det gäller upprättande, revision och offentliggörande av årsbokslut bör utökas i fråga om små bolag.Medlemsstaterna bör få tillåta bolagen att från noterna till årsboksluten utesluta vissa upplysningar om ersättningar till ledamöter i bolagens förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan, om sådana upplysningar skulle möjliggöra kännedom om en viss ledamots förhållanden.Det är även lämpligt att medlemsstaterna för de små bolagens del får möjlighet att lätta på kraven att upprätta och offentliggöra noter till årsbokslutet. Medlemsstaterna bör få undanta sådana bolag från skyldigheten att i noterna lämna vissa uppgifter som kan bedömas ha mindre betydelse i fråga om små bolag. Av samma skäl bör medlemsstaterna ha möjlighet att undanta de små bolagen från skyldigheten att upprätta en förvaltningsberättelse, förutsatt att bolagen i noter lämnar de uppgifter om förvärv av egna aktier som avses i artikel 22.2 i direktiv 77/91/EEG (7).Det är viktigt att främja europeisk valutaintegration genom att åtminstone tillåta bolagen att offentliggöra sina årsbokslut i ecu. Det är här endast fråga om en ytterligare möjlighet som inte ändrar läget för de bolag vilka redan nu får upprätta och offentliggöra sina bokslut i ecu. Bestämmelserna i direktiv 78/660/EEG och direktiv 83/349/EEG (8), senast ändrade genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, bör preciseras i detta avseende genom att de bolag som använder sig av denna möjlighet åläggs att i en not ange den tillämpade omräkningskursen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Artikel 11 i direktiv 78/660/EEG ändras på följande sätt:1. "balansomslutning: 1 550 000 ecu" skall ersättas med "balansomslutning: 2 000 000 ecu",2. "nettoomsättning: 3 200 000 ecu" skall ersättas med "nettoomsättning: 4 000 000 ecu",3. följande stycke skall läggas till:"Medlemsstaterna får tillåta att artikel 15.3 a och 15.4 inte tillämpas på den förkortade balansräkningen".Ändringen av de ovan angivna beloppen i ecu skall utgöra den andra av de ändringar vart femte år som avses i artikel 53.2 i direktiv 78/660/EEG.Artikel 2 Artikel 27 i direktiv 78/660/EEG ändras på följande sätt:1. "balansomslutning: 6 200 000 ecu" skall ersättas med "balansomslutning: 8 000 000 ecu",2. "nettoomsättning: 12 800 000 ecu" skall ersättas med "nettoomsättning: 16 000 000 ecu".Ändringen av de ovan angivna beloppen i ecu skall utgöra den andra av de ändringar vart femte år som avses i artikel 53.2 i direktiv 78/660/EEG.Artikel 3 Artikel 53.1 i direktiv 78/660/EEG skall ersättas med följande:"1. I detta direktiv skall med ecu avses en sådan enhet som har bestämts i förordningen (EEG) nr 3180/78 (*), ändrad genom förordningen (EEG) nr 2626/84 (**) och förordningen (EEG) nr 1971/89 (***).Som motvärde i nationell valuta skall gälla motvärdet den 8 november 1990.(*) EGT nr L 379, 30.12.1978, s. 1.(**) EGT nr L 247, 16.9.1984, s. 1.(***) EGT nr L 189, 4.7.1989, s. 1."Artikel 4 Följande punkt skall läggas till i artikel 43 i direktiv 78/660/EEG:"3. Medlemsstaterna får tillåta att en i punkt 1.12 avsedd uppgift utelämnas, om uppgiften skulle göra det möjligt att få kännedom om förhållandena för en viss ledamot i dessa organ."Artikel 5 Artikel 44 i direktiv 78/660/EEG skall ersättas med följande:"Artikel 441. Medlemsstaterna får tillåta de bolag som avses i artikel 11 att upprätta noter i förkortad form utan de uppgifter som krävs enligt artikel 43.1.5-43.1.12. Noterna skall dock sammanfattningsvis för alla berörda poster lämna de i artikel 43.1.6 angivna uppgifterna.2. Medlemsstaterna får även tillåta att de bolag som avses i punkt 1 undantas från skyldigheten att i noterna lämna de uppgifter som föreskrivs i artikel 15.3 a och 15.4, artikel 18, 21 och 29.2, artikel 30 andra stycket, artikel 34.2, artikel 40.2 samt artikel 42 andra stycket.3. Artikel 12 skall tillämpas."Artikel 6 Följande punkt skall läggas till i artikel 46 i direktiv 78/660/EEG:"3. Medlemsstaterna får undanta de bolag som avses i artikel 11 från skyldigheten att upprätta förvaltningsberättelse, förutsatt att bolagen i noter lämnar de uppgifter om förvärv av egna aktier som avses i artikel 22.2 i direktiv 77/91/EEG."Artikel 7 Artikel 47.2 b i direktiv 78/660/EEG skall ersättas med följande:"b) noter till bokslutet i förkortad form enligt artikel 44."Artikel 8 Följande artikel skall införas i direktiv 78/660/EEG:"Artikel 50aEtt årsbokslut får utöver i den valuta i vilken det har upprättats även offentliggöras i ecu enligt omräkningskursen på balansdagen. Denna kurs skall anges i en not."Artikel 9 Följande artikel skall införas i direktiv 83/349/EEG:"Artikel 38aEn sammanställd redovisning får utöver i den valuta i vilken den har upprättats även offentliggöras i ecu enligt omräkningskursen på balansdagen. Denna kurs skall anges i en not."Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1993. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna får föreskriva att bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas första gången på bokslut för räkenskapsår som börjar den 1 januari 1995 eller under år 1995.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 8 november 1990.På rådets vägnarP. ROMITAOrdförande(1) EGT nr C 287, 11.11.1986, s. 5 ochEGT nr C 318, 20.12.1989, s. 12.(2) EGT nr C 158, 26.6.1989, s. 257 ochbeslut 24.10.1990.(3) EGT nr C 139, 5.6.1989, s. 42.(4) EGT nr L 222, 14.8.1978, s. 11.(5) EGT nr C 287, 14.11.1986, s. 1.(6) EGT nr C 197, 27.7.1988, s. 6.(7) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 1.(8) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 1.