Avis juridique important

|

32001L0011

Kommissionens direktiv 2001/11/EG av den 14 februari 2001 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 96/96/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet – provning av hastighetsbegränsande anordningar i nyttofordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 048 , 17/02/2001 s. 0020 - 0021

Kommissionens direktiv 2001/11/EGav den 14 februari 2001om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 96/96/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet - provning av hastighetsbegränsande anordningar i nyttofordon(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av direktiv 96/96/EG av den 20 december 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet(1), ändrat genom kommissionens direktiv 1999/52/EG(2), särskilt artikel 8 i detta, ochav följande skäl:(1) Genom rådets direktiv 92/6/EEG av den 10 februari 1992 om montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon inom gemenskapen(3), infördes krav på hastighetsbegränsande anordningar för vissa fordon i kategorierna M3 och N3 av säherhets-, miljö- och konkurrensskäl. Före den 1 januari 1996 hade monteringen av sådana anordningar skett i fordon som omfattas av direktivet.(2) Direktiv 96/96/EG innehåller inte något krav på provning av hastighetsbegränsande anordningar för att fastställa huruvida anordningen verkligen kontrollerar fordonets maxhastighet.(3) Genom detta ändringsdirektiv införs krav på myndigheterna att kontrollera att den hastighetsbegränsande anordningen fungerar ordentligt.(4) Numera finns det enkla, vanligt förekommande kontrollsystem som provningsorganisationer kan använda för provning av de flesta typer av hastighetsbegränsande anordningar. För fordon där sådana befintliga kontrollsystem inte kan användas måste myndigheterna antingen använda tillgänglig apparatur från fordonstillverkaren eller se till att det finns godtagbara provintyg från fordonstillverkaren eller dennes franchise-organisation.(5) I framtiden kommer regelbunden kontroll av att den hastighetsbegränsande anordningen fungerar att underlättas för fordon som är utrustade med färdskrivare (digital färdskrivare) i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2135/98 av den 24 september 1998 om ändring av förordning (EEG) nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter, och direktiv 88/599/EEG om enhetligt förfarande vid kontroll av förordningarna (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85(4). Nya fordon kommer att vara försedda med sådan utrustning från 2003.(6) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktivet om provning av motorfordons trafiksäkerhet som inrättats i enlighet med artikel 8 i direktiv 96/96/EG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Punkt 7.10 i bilaga II till direktiv 96/96/EG ändras genom tillägg av en fjärde strecksats enligt följande:"- Kontrollera så långt det är praktiskt möjligt att den inställda hastigheten på den hastighetsbegränsande anordningen ligger inom de gränser som anges i artiklarna 2 och 3 i direktiv 92/6/EEG, och att den hastighetsbegränsande anordningen hindrar fordon som anges i de artiklarna från att överskrida de förinställda värdena."Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast två år efter direktivets ikraftträdande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 februari 2001.På kommissionens vägnarLoyola De PalacioVice ordförande(1) EGT L 46, 17.2.1997, s. 1.(2) EGT L 142, 5.6.1999, s. 26.(3) EGT L 57, 2.3.1992, s. 27.(4) EGT L 274, 9.10.1998, s. 1.


Avis juridique important

|

31965L0569

Rådets direktiv 65/569/EEG av den 23 december 1965 om ändring av rådets direktiv av den 5 november om tillnärmning av medlemsstaternas lagstifning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 222 , 28/12/1965 s. 3263 - 3264 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0084  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 1 s. 0197  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0084  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0036  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0036

RÅDETS DIREKTIVav den 23 december 1965om ändring av rådets direktiv av den 5 november 1963 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel(65/569/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 5 b i rådets direktiv av den 5 november 1963 om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel(2) får medlemsstaterna till och med den 31 december 1965 behålla bestämmelser i nationell lagstiftning om ytbehandling av citrusfrukter med difenyl, ortofenylfenol och natriumortofenylfenat.Om citrusfrukter som behandlats med någon av de nämnda produkterna inte längre kan saluföras inom gemenskapen, kommer tillgången på citrusfrukter inom de regioner som är belägna långt från produktionsområdena att bli helt otillräcklig och till och med upphöra under vissa delar av året.Först efter flera månader kommer det att bli möjligt att slutföra undersökningarna av metoderna för att kontrollera den exakta mängden av resterna av de aktuella produkterna på citrusfrukter som säljs till konsumenterna. För att ge medlemsstaterna möjlighet att fortsätta att tillämpa sin lagstiftning inom området är det därför nödvändigt att förlänga den tidsfrist som föreskrivs i artikel 5 b i direktivet av den 5 november 1963 från den 31 december 1965 till den 31 december 1966.Det är lämpligt att ge varje medlemsstat möjlighet att kräva märkning eller etikettering av behandlade citrusfrukter med uppgift om vilket slag av behandling som utförts.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Artikel 5 i rådets direktiv av den 5 november 1963 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel ändras på följande sätt:- I punkt b skall datumet den 31 december 1965 ersättas med den 31 december 1966.- Punkt b skall kompletteras med följande bestämmelse:"Varje medlemsstat får dock kräva att citrusfrukter som ytbehandlats med dessa ämnen märks eller etiketteras så att det framkommer vilket slag av behandling som utförts."Artikel 2Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 december 1965.På rådets vägnarE. COLOMBOOrdförande(1) EGT nr 209, 11.12.1965, s. 3139/65.(2) EGT nr 12, 27.1.1964, s. 161/64.


title: Kommissionens direktiv 2006/140/EG av den 20 december 2006 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för upptagande av sulfurylfluorid som verksamt ämne i bilaga I till direktivet Text av betydelse för EES.

text:
               30.12.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 414/78

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/140/EG
   av den 20 december 2006
   om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för upptagande av sulfurylfluorid som verksamt ämne i bilaga I till direktivet
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, och om ändring av förordning (EG) nr 1896/2000 (2) fastställer en förteckning över verksamma ämnen som skall utvärderas för att eventuellt tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. Förteckningen innehåller sulfurylfluorid.

               (2)

               I enlighet med förordning (EG) nr 2032/2003 har sulfurylfluorid utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 8, träskyddsmedel, som definieras i bilaga V till direktiv 98/8/EG.

               (3)

               I enlighet med artikel 5.2 i förordning (EG) nr 2032/2003 har Sverige utsetts till rapporterande medlemsstat. Sverige överlämnade den behöriga myndighetens rapport tillsammans med en rekommendation till kommissionen den 19 april 2005 i enlighet med artikel 10.5 och 10.7 i samma förordning.

               (4)

               Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med artikel 11.4 i förordning (EG) nr 2032/2003. Inom ständiga kommittén för biocidprodukter infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid den ständiga kommittén för biocidprodukter den 8 september 2006.

               (5)

               Granskningen av sulfurylfluorid gav inte upphov till några olösta frågor eller problem som måste behandlas av vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker (SCHER).

               (6)

               Av de olika undersökningar som gjorts framgår att biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller sulfurylfluorid kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG, framför allt när det gäller de användningar som undersökts och som utförligt beskrivits i granskningsrapporten. Det är därför lämpligt att ta med sulfurylfluorid i bilaga I för att säkerställa att alla medlemsstaters godkännanden av biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller sulfurylfluorid kan beviljas, ändras eller återkallas i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG.

               (7)

               Det är viktigt att bestämmelserna i detta direktiv börjar tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att biocidprodukter som innehåller det verksamma ämnet sulfurylfluorid behandlas likvärdigt på marknaden och även för att främja att marknaden för biocidprodukter generellt sett fungerar väl.

               (8)

               Mot bakgrund av resultaten i granskningsrapporten bör man kräva att sådana produkter endast får godkännas för yrkesmässig användning i enlighet med artikel 10.2 i e) i direktiv 98/8/EG och att riskbegränsande åtgärder utformas för att garantera säkerheten för användare och personer som befinner sig i närheten, i enlighet med artikel 10.2 i f) i direktiv 98/8/EG.

               (9)

               Därutöver är det lämpligt att kräva kontinuerlig övervakning liksom tillhandahållande av ytterligare information om vissa områden som beskrivs närmare i granskningsrapporten i enlighet med artikel 10.2 i f) i direktiv 98/8/EG.

               (10)

               En rimlig tid skall tillåtas förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I för att medlemsstaterna och de berörda parterna skall ges möjlighet att förbereda sig för att uppfylla vad de nya kraven medför och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo skall kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12 c ii i direktiv 98/8/EG.

               (11)

               Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG, framför allt för att bevilja, ändra eller återkalla godkännanden av biocidprodukter i produkttyp 8 som innehåller sulfurylfluorid för att se till att kraven i direktiv 98/8/EG uppfylls.

               (12)

               Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (13)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv överensstämmer med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 98/8/EG skall ändras på det sätt som anges i bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   Genomförande
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2007 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2009.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 20 december 2006.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Kommissionens direktiv 2006/50/EG av den 29 maj 2006 (EUT L 142, 30.5.2006, s. 6).

      (2)  EUT L 307, 24.11.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1048/2005 (EUT L 178, 9.7.2005, s. 1).

      BILAGA
      Följande tabell med punkt nr 1 skall föras in i bilaga I till direktiv 98/8/EG

                     ”Nummer

                     Trivialnamn

                     IUPAC-namn
                     identifikationsnummer

                     Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad i den biocidprodukt som släpps ut på marknaden

                     Datum för upptagande

                     Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3
                     (utom när det gäller produkter som innehåller mer än ett verksamt ämne, för vilka sista dag för uppfyllande av artikel 16.3 skall vara den dag som fastställs i det senaste av besluten om upptagande när det gäller de verksamma ämnena)

                     Upptagandeperioden löper ut

                     Produkttyp

                     Särskilda bestämmelser (1)

                     1

                     sulfurylluorid

                     sulfuryldifluorid
                     EG-nr: 220-281-5
                     CAS-nummer: 2699-79-8

                     > 994 g/kg

                     1 januari 2009

                     31 december 2010

                     31 december 2018

                     8

                     Medlemsstaten skall se till att godkännanden omfattas av följande villkor:

                                 1.

                                 Produkten får endast säljas till och användas av yrkesmässiga användare som har utbildning för att använda den.

                                 2.

                                 Lämpliga riskbegränsande åtgärder skall ha föreskrivits för användare och andra personer som befinner sig i närheten.

                                 3.

                                 Koncentrationer av sulfurulfluorid i troposfären på platser som är avlägsna från utsläppskällor skall övervakas.

                           Medlemsstaterna skall också se till att de som innehar godkännanden överlämnar rapporter från den övervakning som avses i punkt 3 direkt till kommissionen vart femte år från och med den 1 janiuari 2009.

         (1)  Pour la mise en œuvre des principes communs de l'annexe VI, le contenu et les conclusions des rapports d'évaluation sont disponibles sur le site web de la Commission: http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm”


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/24/EG av den  15 mars 2006  om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG

text:
               13.4.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 105/54

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/24/EG

   av den 15 mars 2006
   om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (3) skall medlemsstaterna skydda fysiska personers fri- och rättigheter i samband med behandling av personuppgifter, särskilt deras rätt till privatliv, för att garantera det fria flödet av personuppgifter inom gemenskapen.

               (2)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (4) översattes de principer som fastställts i direktiv 95/46/EG till specifika regler för elektronisk kommunikation.

               (3)

               I artiklarna 5, 6 och 9 i direktiv 2002/58/EG fastställs de bestämmelser som gäller för den behandling som nät- och tjänsteleverantörer gör av trafik- och lokaliseringsuppgifter som genereras vid användning av elektroniska kommunikationstjänster. Sådana uppgifter måste raderas eller göras anonyma när de inte längre behövs för överföring, med undantag av uppgifter som behövs för fakturering eller betalning av samtrafikuppgifter. Förutsatt att medgivande ges kan vissa uppgifter också behandlas för marknadsföring eller för att tillhandahålla mervärdestjänster.

               (4)

               I artikel 15.1 i direktiv 2002/58/EG fastställs de villkor på vilka medlemsstaterna får begränsa omfattningen av de rättigheter och skyldigheter som anges i artiklarna 5 och 6 samt artikel 8.1, 8.2, 8.3 och 8.4 och artikel 9 i det direktivet. Varje sådan begränsning måste anses vara nödvändig, lämplig och proportionell i ett demokratiskt samhälle för den allmänna ordningens skull, dvs. för att skydda nationell säkerhet (dvs. statens säkerhet), försvaret och allmän säkerhet eller för att förebygga, utreda, avslöja och åtala brott eller för obehörig användning av ett elektroniskt kommunikationssystem.

               (5)

               Flera medlemsstater har antagit lagstiftning om leverantörers skyldighet att lagra trafikuppgifter för att kunna förebygga, utreda, avslöja och åtala brott. Dessa nationella bestämmelser är i stor utsträckning olika.

               (6)

               Skillnader i rättsliga och tekniska bestämmelser i medlemsstaterna avseende lagring av trafikuppgifter i syfte att förebygga, utreda, avslöja och åtala brott utgör hinder för den inre marknaden för elektronisk kommunikation, eftersom tjänsteleverantörer ställs inför olika krav avseende typen av trafik- och lokaliseringsuppgifter som skall lagras liksom villkoren för lagring och lagringstiderna.

               (7)

               I slutsatserna från rådet (rättsliga och inrikes frågor) av den 19 december 2002 understryks det att eftersom omfattningen av elektronisk kommunikation ökat avsevärt är uppgifter om användningen av sådan kommunikation särskilt viktiga och därför ett värdefullt verktyg när det gäller att förebygga, utreda, avslöja och åtala brott, särskilt organiserad brottslighet.

               (8)

               I Europeiska rådets uttalande om kampen mot terrorism av den 25 mars 2004 ges rådet i uppdrag att undersöka åtgärder om fastställande av regler för lagring av trafikuppgifter från kommunikation hos tjänsteoperatörer.

               (9)

               Enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna har alla personer rätt till skydd för sitt privatliv och sin korrespondens. En offentlig myndighets inblandning i utövandet av denna rättighet får bara ske i enlighet med vad som är stadgat i lag och om det är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle, bland annat med hänsyn till landets nationella säkerhet eller den allmänna säkerheten, för att förebygga oordning eller brott eller för att skydda andra personers fri- och rättigheter. Eftersom lagring av uppgifter har visat sig vara ett så nödvändigt och effektivt redskap för de brottsbekämpande myndigheternas utredningar i många medlemsstater och framför allt i allvarliga fall som organiserad brottslighet och terrorism är det därför nödvändigt att se till att brottsbekämpande myndigheter får tillgång till lagrade uppgifter under en viss tid i enlighet med de villkor som föreskrivs i detta direktiv. Antagandet av ett instrument om lagring av uppgifter i enlighet med kraven i artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna är därför en nödvändig åtgärd.

               (10)

               Den 13 juli 2005 upprepade rådet i sitt uttalande om fördömande av bombattentaten i London behovet av att så snart som möjligt anta gemensamma åtgärder om lagring av telekommunikationsuppgifter.

               (11)

               Med tanke på hur viktiga trafik- och lokaliseringsuppgifter är för att kunna utreda, avslöja och åtala brott, något som framkommit både genom forskning och genom medlemsstaternas praktiska erfarenheter, är det viktigt att på europeisk nivå säkerställa att uppgifter som vid tillhandahållande av kommunikationstjänster genereras eller behandlas av leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller av allmänna kommunikationsnät lagras under en viss tid i enlighet med de villkor som föreskrivs i detta direktiv.

               (12)

               Artikel 15.1 i direktiv 2002/58/EG fortsätter att gälla för sådana uppgifter, inklusive uppgifter relaterade till misslyckade uppringningsförsök, för vilka det inte finns särskilda krav på lagring enligt det här direktivet och som därför faller utanför dess tillämpningsområde, samt för lagring i andra, däribland rättsliga, syften än de som omfattas av det här direktivet.

               (13)

               Detta direktiv avser endast uppgifter som genereras eller behandlas som en konsekvens av en kommunikation eller en kommunikationstjänst och avser inte uppgifter som utgör innehållet i den information som förmedlas vid kommunikationen. Lagring bör ske på ett sådant sätt att man undviker att uppgifter lagras mer än en gång. Uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av de aktuella kommunikationstjänsterna avser uppgifter som är tillgängliga. När det särskilt gäller lagring av uppgifter i samband med Internetbaserad e-post och Internettelefoni får tillämpningsområdet begränsas till leverantörernas eller nätverksleverantörernas egna tjänster.

               (14)

               Den teknik som används för elektronisk kommunikation utvecklas snabbt, och de behöriga myndigheternas legitima krav kan därför komma att ändras. För att få råd och uppmuntra utbyte av erfarenheter om bästa metoder i dessa frågor avser kommissionen att inrätta en grupp bestående av medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, sammanslutningar inom den elektroniska kommunikationsindustrin, företrädare för Europaparlamentet samt dataskyddsmyndigheter, däribland Europeiska datatillsynsmannen.

               (15)

               Direktiv 95/46/EG och direktiv 2002/58/EG är fullt tillämpliga på uppgifter som lagras i enlighet med detta direktiv. I artikel 30.1 c i direktiv 95/46/EG föreskrivs att arbetsgruppen för skydd av enskilda med avseende på behandlingen av personuppgifter, vilken inrättats genom artikel 29 i det direktivet, skall konsulteras.

               (16)

               De skyldigheter som i enlighet med artikel 6 i direktiv 95/46/EG åligger tjänsteleverantörerna när det gäller åtgärder för att garantera uppgifternas kvalitet och de skyldigheter i enlighet med artiklarna 16 och 17 i det direktivet som åligger dem när det gäller åtgärder för att garantera sekretess och säkerhet vid behandlingen av uppgifter är fullt tillämpbara för uppgifter som lagras i enlighet med detta direktiv.

               (17)

               Det är nödvändigt att medlemsstaterna antar lagstiftande åtgärder som säkerställer att uppgifter som lagras i enlighet med detta direktiv bara är tillgängliga för behöriga nationella myndigheter i enlighet med nationell lagstiftning, samtidigt som berörda personers grundläggande rättigheter respekteras fullt ut.

               (18)

               Medlemsstaterna är, i detta sammanhang, skyldiga att enligt artikel 24 i direktiv 95/46/EG fastställa sanktioner för överträdelse av de bestämmelser som antagits i enlighet med det direktivet. I artikel 15.2 i direktiv 2002/58/EG ställs samma krav när det gäller de nationella bestämmelser som antagits i enlighet med direktiv 2002/58/EG. Enligt rådets rambeslut 2005/222/RIF av den 24 februari 2005 om angrepp mot informationssystem (5) skall uppsåtligt olagligt intrång i informationssystem, inklusive de uppgifter som lagras däri, straffbeläggas.

               (19)

               Den rätt till ersättning som i enlighet med artikel 23 i direktiv 95/46/EG tillkommer varje person som lidit skada till följd av otillåten behandling eller någon annan handling som är oförenlig med de nationella bestämmelser som antagits till följd av det direktivet gäller också enligt det här direktivet vid otillåten behandling av personuppgifter.

               (20)

               Europarådets konvention om IT-brottslighet från 2001 och Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter från 1981 omfattar också uppgifter som lagras i enlighet med detta direktiv.

               (21)

               Eftersom målen med detta direktiv, nämligen att harmonisera leverantörernas skyldighet att lagra vissa uppgifter och säkerställa att de är tillgängliga för utredning, avslöjande och åtal av allvarliga brott såsom de definieras av varje medlemsstat i den nationella lagstiftningen inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av detta direktivs omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (22)

               Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om grundläggande rättigheter. Detta direktiv tillsammans med direktiv 2002/58/EG syftar särskilt att säkerställa full respekt för medborgarnas grundläggande rättigheter med avseende på privatlivet och kommunikationer samt skyddet av deras personuppgifter (artiklarna 7 och 8 i stadgan).

               (23)

               Eftersom skyldigheterna för leverantörerna av elektroniska kommunikationstjänster bör vara proportionerliga kräver direktivet att leverantörerna lagrar endast sådana uppgifter som genereras eller behandlas i samband med att de tillhandahåller sina kommunikationstjänster. I de fall sådana uppgifter inte genereras eller behandlas av leverantörerna finns det inte något krav på att de skall lagra dem. Detta direktiv syftar inte till att harmonisera tekniken för lagring av uppgifter, något som är en fråga som måste lösas på nationell nivå.

               (24)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (6) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (25)

               Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas befogenhet att anta lagstiftningsåtgärder om rätten till tillgång till och användning av uppgifter för de nationella myndigheter de utsett. Frågor om tillgång till de uppgifter som nationella myndigheter lagrar i enlighet med detta direktiv för de verksamheter som avses i artikel 3.2 första ledet i direktiv 95/46/EG faller utanför tillämpningsområdet för gemenskapens lagstiftning. De kan emellertid omfattas av nationell lagstiftning eller nationella åtgärder i enlighet med avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen. Sådana lagar eller åtgärder måste till fullo respektera de grundläggande rättigheter som följer av medlemsstaternas gemensamma författningsmässiga traditioner och som är garanterade i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Enligt den tolkning Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna gjort av artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna måste offentliga myndigheters intrång i rätten till privatliv stå i förhållande till vad som är nödvändigt och proportionerligt och därför tjäna närmare angivna, tydliga och legitima syften samt utövas på ett sätt som är rimligt och relevant och som inte är överdrivet i förhållande till syftet med intrånget.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   Syftet med detta direktiv är att harmonisera medlemsstaternas bestämmelser om de skyldigheter som leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät har att lagra vissa uppgifter som de genererat eller behandlat för att säkerställa att uppgifterna är tillgängliga för utredning, avslöjande och åtal av allvarliga brott såsom de definieras av varje medlemsstat i den nationella lagstiftningen.
   2.   Detta direktiv skall gälla trafik- och lokaliseringsuppgifter om såväl fysiska som juridiska personer och enheter, samt de uppgifter som är nödvändiga för att kunna identifiera abonnenten eller den registrerade användaren. Det skall inte vara tillämpligt på innehållet i elektronisk kommunikation, inklusive sådan information som användaren sökt med hjälp av ett elektroniskt kommunikationsnät.
   Artikel 2
   Definitioner
   1.   I detta direktiv skall definitionerna i direktiv 95/46/EG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (7) samt direktiv 2002/58/EG gälla.
   2.   I detta direktiv avses med

               a)

                  uppgifter: trafik- och lokaliseringsuppgifter samt de uppgifter som behövs för att identifiera en abonnent eller användare,

               b)

                  användare: en fysisk eller juridisk person eller enhet som använder en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst för privat eller affärsmässigt bruk, utan att nödvändigtvis ha abonnerat på denna tjänst,

               c)

                  telefonitjänst: uppringning (inbegripet rösttelefoni, röstmeddelanden, konferenssamtal och datatelefoni), extratjänster (inbegripet omstyrning och överflyttning av samtal) och meddelandeförmedling och multimedietjänster (inbegripet SMS, EMS och multimedietjänster),

               d)

                  användar-ID: ett unikt ID som tilldelas personer när de abonnerar på eller registrerar sig på en Internetåtkomsttjänst eller en Internetkommunikationstjänst,

               e)

                  lokaliseringsbeteckning (cell-ID): identiteten hos den cell från vilken ett mobiltelefonsamtal påbörjades eller avslutades,

               f)

                  misslyckade uppringningsförsök: en kommunikation då ett telefonsamtal kopplats men inget svar erhållits eller när det skett ett ingrepp av driften i kommunikationsnätet.

         Artikel 3
   Skyldighet att lagra uppgifter
   1.   Genom avvikelse från artiklarna 5, 6 och 9 i direktiv 2002/58/EG skall medlemsstaterna anta åtgärder för att säkerställa lagring enligt bestämmelserna i det här direktivet av de uppgifter som specificeras i artikel 5 i detta, i den utsträckning som de genereras eller behandlas av leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät inom statens territorium i samband med att leverantörerna levererar de kommunikationstjänster som berörs.
   2.   Den lagringsskyldighet som anges i punkt 1 skall inbegripa lagring av sådana uppgifter som anges i artikel 5 rörande misslyckade uppringningsförsök där uppgifter genereras eller behandlas, och lagras (uppgifter rörande telefoni) eller loggas (uppgifter rörande Internet) av leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion i samband med att de levererar de berörda kommunikationstjänsterna. Detta direktiv skall inte innebära krav på lagring av uppgifter rörande samtal som inte kopplats fram.
   Artikel 4
   Tillgång till uppgifter
   Medlemsstaterna skall anta åtgärder för att säkerställa att uppgifter som lagras i enlighet med detta direktiv endast görs tillgängliga för behöriga nationella myndigheter, i närmare angivna fall och i enlighet med nationell lagstiftning. De förfaranden som skall följas och de villkor som skall uppfyllas för att erhålla tillgång till lagrade uppgifter i enlighet med nödvändighets- och proportionalitetskraven skall fastställas av varje enskild medlemsstat i den nationella lagstiftningen och följa tillämpliga bestämmelser i EU-lagstiftningen och folkrätten, särskilt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, i enlighet med den tolkning som görs av Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter.
   Artikel 5
   Kategorier av uppgifter som skall lagras
   1.   Medlemsstaterna skall säkerställa att följande kategorier av uppgifter lagras i enlighet med direktivet:

               a)

               Uppgifter som är nödvändiga för att spåra och identifiera en kommunikationskälla:

                           1.

                           Telefoni i fasta nät och mobil telefoni:

                                       i)

                                       Det uppringande telefonnumret.

                                       ii)

                                       Abonnentens eller den registrerade användarens namn och adress.

                           2.

                           Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni:

                                       i)

                                       Tilldelade användar-ID.

                                       ii)

                                       Användar-ID och telefonnummer vilka tilldelats kommunikationen i det allmänna telenätet.

                                       iii)

                                       Namn på och adress till den abonnent eller registrerade användare som IP-adressen (Internet Protocol), användaridentiteten eller telefonnumret tilldelades vid tidpunkten för kommunikationen.

               b)

               Uppgifter som är nödvändiga för att identifiera slutmålet för en kommunikation:

                           1.

                           Telefoni i fasta nät och mobil telefoni:

                                       i)

                                       Det eller de nummer som slagits (det eller de uppringda telefonnumren), och, i fall som berör tilläggstjänster såsom omstyrning och överflyttning av samtal, det eller de nummer till vilket eller vilka som samtalet styrs.

                                       ii)

                                       Abonnentens (abonnenternas) eller den eller de registrerade användarnas namn och adress.

                           2.

                           Internetbaserad e-post och Internettelefoni:

                                       i)

                                       Användar-ID eller telefonnummer som tilldelats den eller de avsedda mottagarna av ett Internettelefonsamtal.

                                       ii)

                                       Namn på och adress till abonnenten (abonnenterna) eller den eller de registrerade användarna och det användar-ID som tilldelats den avsedda mottagaren av kommunikationen.

               c)

               Uppgifter som är nödvändiga för att identifiera datum, tidpunkt och varaktighet för en kommunikation:

                           1.

                           Telefoni i fasta nät och mobil telefoni: datum och tid då kommunikationen påbörjades och avslutades.

                           2.

                           Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni:

                                       i)

                                       Datum och tid för på- respektive avloggning i Internetåtkomsttjänsten inom en given tidszon tillsammans med IP-adressen, oavsett om den är dynamisk eller statisk, som en kommunikation tilldelats av Internetåtkomstleverantören till en kommunikation och abonnents eller registrerad användares användar-ID.

                                       ii)

                                       Datum och tid för på- respektive avloggning i den Internetbaserade e-posttjänsten eller Internettelefonitjänsten inom en given tidszon.

               d)

               Uppgifter som är nödvändiga för att identifiera typen av kommunikation.

                           1.

                           Telefoni i fasta nät och mobil telefoni: Den telefonitjänst som används.

                           2.

                           Internetbaserad e-post och Internettelefoni: Den Internettjänst som används.

               e)

               Uppgifter som är nödvändiga för att identifiera användarnas kommunikationsutrustning, eller den utrustning som de tros ha använt.

                           1.

                           Telefoni i fasta nät: det uppringande och det uppringda telefonnumret.

                           2.

                           Mobil telefoni:

                                       i)

                                       Det uppringande och det uppringda telefonnumret.

                                       ii)

                                       Den uppringande partens IMSI (International Mobile Subscriber Identity).

                                       iii)

                                       Den uppringande partens IMEI (International Mobile Equipment Identity).

                                       iv)

                                       Den uppringda partens IMSI.

                                       v)

                                       Den uppringda partens IMEI.

                                       vi)

                                       Vid förbetalda anonyma tjänster, datum och tid för den första aktiveringen av tjänsten och den lokaliseringsbeteckning (cell-ID) från vilken tjänsten aktiverades.

                           3.

                           Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni:

                                       i)

                                       Det uppringande telefonnumret för uppringda förbindelser.

                                       ii)

                                       DSL (Digital Subscriber Line) eller annan slutpunkt för kommunikationens avsändare.

               f)

               Uppgifter som är nödvändiga för att identifiera lokaliseringen av mobil kommunikationsutrustning.

                           1.

                           Lokaliseringsbeteckning (cell-ID) för kommunikationens början.

                           2.

                           Uppgifter som identifierar cellernas geografiska placering genom referens till deras lokaliseringsbeteckning (cell-ID) under den period som kommunikationsuppgifterna lagras.

         2.   Inga uppgifter som avslöjar kommunikationens innehåll får lagras i enlighet med detta direktiv.
   Artikel 6
   Lagringstider
   Medlemsstaterna skall säkerställa att de kategorier av uppgifter som anges i artikel 5 lagras under en period av minst sex månader och högst två år från det datum kommunikationen ägde rum.
   Artikel 7
   Uppgiftsskydd och datasäkerhet
   Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som antagits i enlighet med direktiv 95/46/EG och direktiv 2002/58/EG skall varje medlemsstat säkerställa att leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät som ett minimum respekterar följande principer för datasäkerhet när det gäller uppgifter som lagras i enlighet med det här direktivet:

               a)

               De lagrade uppgifterna skall vara av samma kvalitet och vara föremål för samma säkerhet och skydd som uppgifterna i nätverket.

               b)

               Uppgifterna skall omfattas av lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skyddas mot oavsiktlig eller olaglig förstöring, oavsiktlig förlust eller oavsiktlig ändring, eller otillåten eller olaglig lagring av, behandling av, tillgång till eller avslöjande av uppgifterna.

               c)

               Uppgifterna skall omfattas av lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder, för att säkerställa att tillgång till dem endast ges särskilt bemyndigad personal.

               d)

               Uppgifterna skall förstöras vid slutet av lagringstiden, utom de uppgifter för vilka tillgång har medgivits och som har bevarats.

         Artikel 8
   Krav för lagring av uppgifter
   Medlemsstaterna skall säkerställa att uppgifter som anges i artikel 5 lagras i enlighet med detta direktiv på ett sådant sätt att uppgifterna och annan nödvändig information som är relaterad till uppgifterna utan dröjsmål kan överföras till de behöriga myndigheterna när de begär det.
   Artikel 9
   Tillsynsmyndighet
   1.   Varje medlemsstat skall utse en eller flera offentliga myndigheter som skall ansvara för att inom landets territorium övervaka tillämpningen av de bestämmelser om lagrade uppgifters säkerhet som antagits av medlemsstaterna i enlighet med artikel 7. Dessa myndigheter får vara desamma som de som avses i artikel 28 i direktiv 95/46/EG.
   2.   De myndigheter som avses i punkt 1 skall vara helt oberoende när de utövar de övervakningsuppgifter som avses i den punkten.
   Artikel 10
   Statistik
   1.   Medlemsstaterna skall säkerställa att kommissionen varje år får statistik om lagring av de uppgifter som genereras eller behandlas i samband med allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller ett allmänt kommunikationsnät. Denna statistik skall innefatta följande:

               —

               De fall där information skickats till behöriga myndigheter i enlighet med nationell lagstiftning.

               —

               Den tid som gått från det datum då uppgifterna lagrades och det datum då den behöriga myndigheten begärde överförande av uppgifterna.

               —

               De fall där en begäran om uppgifter inte kunde tillgodoses.

         2.   Sådan statistik skall inte omfatta personuppgifter.
   Artikel 11
   Ändring av direktiv 2002/58/EG
   I artikel 15 i direktiv 2002/58/EG skall följande punkt införas:

      ”1a.   Punkt 1 skall inte tillämpas på uppgifter som specifikt skall lagras enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/24/EG av den 15 mars 2006 om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät (8) för de ändamål som avses i artikel 1.1 i det direktivet.

   Artikel 12
   Framtida åtgärder
   1.   En medlemsstat som står inför särskilda omständigheter som föranleder en tidsbegränsad förlängning av den högsta tillåtna lagringstid som avses i artikel 6 får vidta nödvändiga åtgärder. Medlemsstaten skall då omedelbart underrätta kommissionen och informera övriga medlemsstater om de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna artikel och ange skälen till att de vidtagits.
   2.   Kommissionen skall inom sex månader efter den underrättelse som avses i punkt 1 godkänna eller förkasta de berörda nationella åtgärderna, efter att ha kontrollerat huruvida de utgör godtycklig diskriminering eller dolda handelsrestriktioner mellan medlemsstater eller inte och huruvida de utgör ett hinder för en fungerande inre marknad eller inte. Om kommissionen inte fattar något beslut inom denna tidsperiod skall de nationella åtgärderna anses vara godkända.
   3.   Om en medlemsstats nationella åtgärder som utgör undantag från bestämmelserna i detta direktiv godkänns i enlighet med punkt 2 får kommissionen överväga att föreslå en ändring av detta direktiv.
   Artikel 13
   Prövning, ansvar och sanktioner
   1.   Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de nationella åtgärder som genomför kapitel III om rättslig prövning, ansvar och sanktioner i direktiv 95/46/EG genomförs med full respekt för behandlingen av uppgifter i detta direktiv.
   2.   Varje medlemsstat skall särskilt vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att sådan avsiktlig tillgång till eller överföring av uppgifter som lagras i enlighet med detta direktiv som är förbjuden enligt nationell lagstiftning som antagits till följd av detta direktiv beläggs med sanktioner, inbegripet administrativa eller straffrättsliga sanktioner, som är effektiva, proportionerliga och avskräckande.
   Artikel 14
   Utvärdering
   1.   Senast den 15 september 2010 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet översända en utvärdering av tillämpningen av detta direktiv och dess inverkan på de ekonomiska aktörerna och konsumenterna, med beaktande av den fortsatta utvecklingen av tekniken för elektronisk kommunikation och den statistik som översänts till kommissionen i enlighet med artikel 10, i syfte att avgöra om det är nödvändigt att ändra direktivets bestämmelser, särskilt vad avser listan över uppgifter i artikel 5 och de lagringstider som föreskrivs i artikel 6. Utvärderingsresultaten skall offentliggöras.
   2.   För detta ändamål skall kommissionen utreda alla synpunkter som inkommer från medlemsstaterna eller den arbetsgrupp som inrättats genom artikel 29 i direktiv 95/46/EG.
   Artikel 15
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 15 september 2007. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   3.   Varje medlemsstat får till och med den 15 mars 2009 skjuta upp tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post. Alla medlemsstater som önskar utnyttja denna bestämmelse skall underrätta rådet och kommissionen om detta i form av en förklaring när detta direktiv antas. Förklaringen skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 16
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 17
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 15 mars 2006.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         H. WINKLER

            Ordförande

      (1)  Yttrande avgivet den 19 januari 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 14 december 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 21 februari 2006.

      (3)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (4)  EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.

      (5)  EUT L 69, 16.3.2005, s. 67.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

      (8)  EUT L 105, 13.4.2006, s. 54.”

      Förklaring från Nederländerna
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      När det gäller Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och om ändring av direktiv 2002/58/EG utnyttjar Nederländerna möjligheten att skjuta upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post under högst 18 månader från och med dagen för direktivets ikraftträdande.

      Förklaring från Österrike
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Österrike förklarar sin avsikt att skjuta upp tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post under 18 månader från och med den tidpunkt som anges i artikel 15.1.

      Förklaring från Estland
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      I enlighet med artikel 15.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG meddelar Estland sin avsikt att utnyttja denna bestämmelse och med 36 månader från och med dagen för antagandet av föreliggande direktiv skjuta upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Förenade kungariket
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Förenade kungariket förklarar i enlighet med artikel 15.3 i direktivet om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG att Förenade kungariket kommer att skjuta upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Republiken Cypern
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Cypern förklarar att landet kommer att skjuta upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post till den dag som anges i artikel 15.3.

      Förklaring från Grekland
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Grekland förklarar att det med tillämpning av artikel 15.3 kommer att skjuta upp tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post till 18 månader efter det att den i artikel 15.1 angivna tidsfristen har löpt ut.

      Förklaring från Storhertigdömet Luxemburg
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      I enlighet med bestämmelserna i artikel 15.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG förklarar Storhertigdömet Luxemburgs regering att den avser åberopa artikel 15.3 i ovan nämnda direktiv för att få möjlighet att skjuta upp tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Slovenien
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Slovenien ansluter sig till den grupp medlemsstater som har gjort en förklaring i enlighet med artikel 15.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät om att skjuta upp tillämpningen av detta direktiv under 18 månader i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Sverige
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Sverige vill i enlighet med artikel 15.3 ha möjlighet att skjuta upp tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Republiken Litauen
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      I enlighet med artikel 15.3 i utkastet till Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG (nedan kallat ”direktivet”) förklarar Republiken Litauen att landet när direktivet antagits kommer att skjuta upp dess tillämpning i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post under den period som föreskrivs i artikel 15.3.

      Förklaring från Republiken Lettland
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Lettland förklarar i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG av den 15 mars 2006 om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät och om ändring av direktiv 2002/58/EG att det skjuter upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post till och med den 15 mars 2009.

      Förklaring från Tjeckien
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      I enlighet med artikel 15.3 förklarar Tjeckien att man uppskjuter tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post till 36 månader efter direktivets antagande.

      Förklaring från Belgien
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Belgien förklarar att landet, i enlighet med den möjlighet som föreskrivs i artikel 15.3 och under en period av 36 månader efter antagandet av detta direktiv, skjuter upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Republiken Polen
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Polen förklarar i enlighet med den möjlighet som anges i artikel 15.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och om ändring av direktiv 2002/58/EG att landet kommer att uppskjuta tillämpningen av lagring av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post med 18 månader från den tidpunkt som anges i artikel 15.1.

      Förklaring från Finland
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Finland förklarar i enlighet med artikel 15.3 i direktivet om lagring av uppgifter som behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och om ändring av direktiv 2002/58/EG att Finland kommer att skjuta upp tillämpningen av direktivet i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post.

      Förklaring från Tyskland
      i enlighet med artikel 15.3 i direktiv 2006/24/EG
      Tyskland förbehåller sig rätten att skjuta upp tillämpningen av detta direktiv i fråga om lagringen av kommunikationsuppgifter rörande Internetåtkomst, Internettelefoni och Internetbaserad e-post under 18 månader från och med den tidpunkt som anges i artikel 15.1 första meningen.


Avis juridique important

|

32004L0001

Kommissionens direktiv 2004/1/EG av den 6 januari 2004 om ändring av direktiv 2002/72/EG när det gäller upphävande av användningen av azodikarbonamid som jäsmedel (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 007 , 13/01/2004 s. 0045 - 0046

Kommissionens direktiv 2004/1/EGav den 6 januari 2004om ändring av direktiv 2002/72/EG när det gäller upphävande av användningen av azodikarbonamid som jäsmedel(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/109/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel(1), särskilt artikel 3 i detta, ochav följande skäl:(1) I kommissionens direktiv 2002/72/EG av den 6 augusti 2002 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel(2) godkänns, i enlighet med yttrandet från Vetenskapliga kommittén för livsmedel, användningen av azodikarbonamid som jäsmedel i material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel.(2) Azodikarbonamid används som jäsmedel vid tillverkning av packning av plast i metallock till glasburkar. Nya rön har visat att azodikarbonamid sönderdelas till semikarbazid vid upphettning under tillverkningen av den jästa packningen och vid steriliseringen av den förslutna glasburken.(3) Den 8 juli 2003 underrättades Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad "myndigheten") av branschindustrin om att semikarbazid hade konstaterats i ett antal livsmedel i glasburk. Nivån semikarbazid i dessa livsmedel var varierande (upp till 25 μg/kg), och den högsta koncentrationen konstaterades i barnmat.(4) Mot bakgrund av befintliga vetenskapliga uppgifter, däribland nyare forskning som utförts på uppdrag av myndigheten, kom den vetenskapliga panelen för livsmedelstillsatser, smakämnen, processhjälpmedel och material som kommer i kontakt med livsmedel (nedan kallad "panelen") i sitt yttrande av den 1 oktober 2003 fram till att semikarbazid har en svag cancerogen effekt hos försöksdjur och svag genotoxicitet in vitro, men att det enligt aktuella vetenskapliga rön inte är möjligt att fastställa om semikarbazid innebär någon risk för cancer hos människan.(5) En tillfällig expertgrupp fick till särskilt uppdrag av myndigheten att ge ytterligare råd om eventuella risker för spädbarn, som är den konsumentgrupp för vilken den potentiella exponeringen av semikarbazid i förhållande till kroppsvikt är som störst. När de möjliga konsekvenserna av semikarbazid i barnmat utvärderades gick expertgruppen igenom såväl de toxikologiska som de mikrobiologiska och näringsmässiga aspekterna.(6) Den 9 oktober 2003 framförde de, med beaktande av tillgänglig information om nivåerna semikarbazid i livsmedel, konsumtion och toxikologi, att risken för både spädbarn och vuxna som äter livsmedel som innehåller semikarbazid sannolikt är mycket liten. Panelen hävdade emellertid att förekomsten av semikarbazid i barnmat inte är önskvärd och rekommenderade att exponeringen för semikarbazid av försiktighetsskäl borde minskas så fort den tekniska utvecklingen säkerhetsmässigt så medger.(7) Mot bakgrund av panelens och den tillfälliga expertgruppens slutsatser samt den vetenskapliga osäkerhet som fortfarande föreligger är det lämpligt att, för att uppnå den höga hälsoskyddsnivå som valts i gemenskapen, upphäva användningen av azodikarbonamid i enlighet med försiktighetsprincipen i artikel 7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002(3) (livsmedelslagstiftning). Azodikarbonamid stryks från den ofullständiga förteckningen över tillsatser som är helt harmoniserade på EU-nivå och den bör tillämpas medan gemenskapen söker efter mera fullständiga uppgifter som, oavsett källan, skulle kunna bringa klarhet och fylla de luckor som idag finns i kunskaperna om semikarbazid.(8) Kommissionen har underrättats om att alternativ till azodikarbonamid kommer att bli tillgängliga inom en nära framtid. När man söker en möjlig ersättning till azodikarbonamid i förpackningsmaterial till barnmat är det av avgörande betydelse att förseglingens effektivitet noggrant beaktas och utvärderas innan ersättningen görs, för att den mikrobiologiska säkerheten hos livsmedlet inte skall äventyras. Därför är det nödvändigt med en övergångsperiod på 18 månader för att utvärderingen skall kunna genomföras under en tidsperiod då den minsta hållbarhetstiden för sådana livsmedel kan beaktas.(9) En övergångsperiod bör även gälla för material och artiklar som kommer i kontakt med livsmedel före sista datum för genomförandet av detta direktiv.(10) Under denna övergångsperiod bör även kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel(4) beaktas.(11) Direktiv 2002/72/EG bör därför ändras.(12) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1När det gäller tillsatsen azodikarbonamid med referensnummer 36640 skall texten i kolumn 4 i avsnitt A i bilaga III i direktiv 2002/72/EG ersättas med följande:">Plats för tabell>".Artikel 21. Medlemsstaterna skall senast den 2 augusti 2005 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till de bestämmelserna till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för de bestämmelserna och bestämmelserna i det här direktivet.2. Medlemsstaterna skall tillämpa de bestämmelser som avses i punkt 1 från och med den 2 augusti 2005 på ett sådant sätt att material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel och som inte är förenliga med det här direktivet inte saluförs och inte importeras.Material och produkter som har fyllts före den 2 augusti 2005 får dock även fortsättningsvis saluföras, förutsatt att förpackningsdag anges på material och produkter. Uppgiften om förpackningsdag kan ersättas med en annan angivelse, förutsatt att den angivelsen gör det möjligt att fastställa förpackningsdagen. Uppgift om förpackningsdag skall på begäran göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna och alla som har hand om genomförandet av direktivet.Det första och det andra stycket skall tillämpas utan att det påverkar bestämmelserna i direktiv 2000/13/EG.När en medlemsstat antar dessa de bestämmelser som avses i punkt 1 skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 januari 2004.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 38. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).(2) EGT L 220, 15.8.2002, s. 18.(3) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).(4) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/89/EG (EGT L 308, 25.11.2003, s. 15.)


Avis juridique important

|

31996L0074

Europaparlamentets och rådets direktiv 96/74/EG av den 16 december 1996 om benämningar på textilier

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 032 , 03/02/1997 s. 0038 - 0055

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 96/74/EG av den 16 december 1996 om benämningar på textilierEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med det i artikel 189b i fördraget (3) angivna förfarandet, ochmed beaktande av följande:1. Rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier (4), har ändrats ett flertal gånger och ändringarna har varit genomgripande. Direktivet bör, för klarhetens och rationalitetens skull, sammanställas.2. Om medlemsstaternas bestämmelser rörande benämning, sammansättning och märkning av textilprodukter varierar mellan medlemsstaterna, hindrar detta den inre marknadens funktion.3. Dessa hinder kan undanröjas genom att man fastställer enhetliga regler för saluförande av textilprodukter på den gemensamma marknaden. Man måste därför harmonisera de olika benämningarna på textilfibrer och de beskrivningar på etiketter, märken och dokument som åtföljer textilprodukter på olika nivåer i produktionen, beredningen och distributionen. Termen "textilfiber" måste utvidgas till att omfatta remsor, flata eller rörformade, med en uppskattad bredd av 5 mm eller smalare, som skärs ut från folier som tillverkas genom strängsprutning av de polymerer som räknas upp under nr 19 38 och nr 41 bilaga I, och därefter dras ut på längden.4. Bestämmelser bör också finnas för vissa produkter som inte är tillverkade av enbart textila material, men där textilier ingår som en väsentlig del eller där tillverkaren, beredaren eller försäljaren av varan särskilt framhäver det textila inslaget. Beträffande punkt 30 i bilaga II behöver man inte skilja mellan de olika typerna polyamid eller nylon, och därför bör de godtagna toleransvärdena för dessa samordnas.5. Den avvikelse gällande "övriga fibrer" som redan har fastställts för oblandade produkter måste också tillämpas på blandningar.6. För att uppnå syftet med de nationella bestämmelserna på området bör märkning vara obligatorisk.7. I de fall där det är tekniskt svårt att ange en produkts sammansättning vid tillverkningstillfället, kan de fibrer man då vet ingår anges på etiketten, förutsatt att de svarar för en viss procentsats av den färdiga produkten.8. För att undvika de skillnader i tillämpningen som har uppstått i detta sammanhang inom gemenskapen, är det lämpligt att i detalj ange metoderna för märkning av vissa textilprodukter som har två eller flera beståndsdelar. Det är också lämpligt att ange de beståndsdelar i textilprodukter som man kan bortse från när det gäller märkning och analys.9. Textilprodukter som endast behöver ha en gemensam märkning och sådana som säljs som metervara eller i avklippta längder, måste saluföras på ett sådant sätt att konsumenten kan få fullständig information om vad som står på ytterförpackningen eller på rullen. Det ankommer på medlemsstaterna att bestämma vilka åtgärder som skall beslutas för att detta syfte skall uppnås.10. Användningen av beskrivningar eller benämningar som åtnjuter särskild prestige bland användare och konsumenter bör underkastas vissa villkor.11. Det har varit nödvändigt att fastställa metoder för provtagning och analys av textilier och analysmetoder för att omöjliggöra alla invändningar mot de metoder som används. Det faktum att man provisoriskt behåller gällande nationella metoder hindrar emellertid inte att man tillämpar enhetliga regler.12. Bilaga II till detta direktiv, som bestämmer den godtagna toleransen för varje fibers torrvikt vid analysundersökningen av fiberinnehållet i textilprodukter anger i punkterna 1, 2 och 3 två olika, godtagna toleransvärden för beräkning av sammansättningen av kardade eller kammade fibrer som innehåller ull och/eller djurhår. Laboratorier kan inte alltid avgöra om en produkt är kardad eller kammad, och följaktligen kan motstridiga resultat uppnås när man tillämpar denna bestämmelse vid kontroller av likformigheten av textilprodukter i gemenskapen. Laboratorier bör därför få rätt att tillämpa ett enda godtaget toleransvärde i tveksamma fall.13. Det vore inte tillrådligt att i ett särskilt direktiv för textilprodukter harmonisera samtliga bestämmelser för sådana produkter.14. Bilagorna III och IV måste, med hänsyn till den speciella beskaffenheten hos de situationer som anges där, också gälla andra produkter som undantas från märkning, särskilt engångsartiklar eller artiklar som bara behöver en gemensam märkning.15. De bestämmelser som är nödvändiga för fastställandet av analysmetoder och dessas anpassning till den tekniska utvecklingen, är genomförandebestämmelser av rent teknisk natur. I samband med dessa bestämmelser och de åtgärder som är nödvändiga för att anpassa bilagorna I och II till detta direktiv till den tekniska utvecklingen, bör det kommittéförfarande som tidigare fastställts i artikel 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/73/EG av den 16 december 1996 om vissa metoder för kvantitativ analys av binära blandningar av textilfibrer (5), tillämpas.16. Bestämmelserna i detta direktiv överensstämmer med den uppfattningen som Kommittén för direktiv om benämningar på textilier och deras märkningar har.17. Detta direktiv skall inte innebära att medlemsländernas skyldigheter påverkas angående tidsfristerna för genomförande av direktiven som anges i bilaga V, del B.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Textilprodukter får marknadsföras inom gemenskapen endast när sådana produkter följer bestämmelserna i detta direktiv. Detta gäller före eller under tillverkningsprocessen eller vid varje annat distributionssteg.Artikel 2 1. I detta direktiv avses med textilprodukter alla varor i obearbetat, halvbearbetat, bearbetat, halvförädlat, förädlat, halvkonfektionerat eller konfektionerat tillstånd som uteslutande består av textila fibrer, oavsett vilket förfarande som använts för deras blandning eller sammansättning.2. I detta direktiv avses följande med textilfibrer- en enhet materia som utmärks av att den är flexibel och tunn samt lång i förhållande till den maximala genomskärningen, vilket gör den lämpad för textil användning,- elastiska remsor, flata eller rörformade, där den uppskattade bredden inte överstiger 5 mm, inklusive remsor som skärs till av bredare remsor eller folier, framställda av substanser som används för tillverkningen av de fibrer som räknas upp under punkt 19 41 i bilaga I och som lämpar sig för textil användning. Med den uppskattade bredden avses bredden på remsan eller bandet när den/det viks, stryks ut, pressas ihop eller vrids eller, när bredden varierar, genomsnittsbredden.3. Följande artiklar skall behandlas som textilprodukter och falla under bestämmelserna i detta direktiv:- Produkter som består av minst 80 viktprocent textilfibrer.- Möbel-, paraply- och markistyg som består av minst 80 viktprocent textila inslag; även textila inslag i flerlagrade golvbeläggningar, i madrasser och i campingartiklar samt i värmande foder i fotbeklädnader, handskar, vantar och halvvantar, förutsatt att sådana delar eller foder utgör minst 80 viktprocent av hela artikeln.- Textilier som ingår i andra produkter som en väsentlig del i de fall deras sammansättning deklareras.Artikel 3 1. Namn och beskrivning på fibrer enligt artikel 2 återfinns i bilaga I.2. Benämningarna i bilaga I skall användas enbart för fibrer som motsvarar beskrivningen vid respektive benämning i tabellen i bilaga I.3. Ingen av dessa benämningar får användas på någon annan fiber, vare sig fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn oavsett vilket språk som används.4. Ordet "silke" får inte användas för att beteckna att en fiber till sin form eller sitt särskilda utförande är ett ändlöst filament.Artikel 4 1. Ingen textil produkt får beskrivas som 100 % "ren" (pure) eller "hel-" (all) om den inte består av ett och samma fiberslag; inget liknande ord får användas.2. En textil produkt får innehålla upp till 2 viktprocent andra fibrer, förutsatt att denna kvantitet är befogad av tekniska skäl och inte är rutinmässigt iblandad. För kardgarnsvaror kan tolereras en avvikelse på 5 %.Artikel 5 1. En ullprodukt får beskrivas som- "lana virgen" eller "lana de esquilado"- "ren, ny uld"- "Schurwolle"- "ðáñèÝíï ìáëëí"- "fleece wool" eller "virgin wool"- "laine vierge" eller "laine de tonte"- "lana vergine" eller "lana di tosa"- "scheerwol"- "lã virgem"- "uusi villa"- "ren ull"endast om den uteslutande består av fiber som tidigare aldrig ingått i en färdigvara och som tidigare varken genomgått någon annan än den för framställningen erforderliga spinn- och/eller filtningsprocessen eller någon fiberskadande behandling eller användning.2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 får beteckningarna i den punkten även användas på den i fiberblandningen ingående ullen, oma) all ull som ingår i blandningen uppfyller kraven i punkt 1,b) denna ull svarar för minst 25 % av blandningens hela vikt,c) i fråga om grovkardad blandning, ullen är blandad med endast en annan fiber.Hela den procentuella sammansättningen måste anges i ovanstående fall.3. En avvikelse berättigad av tekniska skäl i samband med tillverkningen skall inte överstiga 0,3 % fiberorenheter för produkter som avses i punkterna 1 och 2, inklusive ullprodukter som genomgått en kardningsprocess.Artikel 6 1. En textilprodukt där två eller flera fibrer ingår och där den ena står för minst 85 % av totalvikten, skall benämnas med- antingen den senare fiberns namn följt av uppgift om viktprocenten,eller- den senare fiberns namn av orden "minst 85 %",eller- produktens fullständiga procentuella sammansättning.2. Varje textilprodukt som består av två eller flera fibrer, varav ingen ingår med så mycket som 85 % av totalvikten, skall anges med namn och viktprocent för åtminstone två av de viktigaste fibrerna, följt av namnen på övriga ingående fibrer i fallande ordning efter vikt med eller utan angivande av viktprocent. Dock gäller atta) fibrer, som var och en står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt kollektivt kan betecknas med termen övriga fibrer följt av den totala viktprocenten,b) om namnet på en fiber som står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt anges, produktens fullständiga procentuella sammansättning skall deklareras.3. Produkter med varp av ren bomull och väft av rent lin, där procentandelen lin är minst 40 % av totalvikten av den obehandlade (till ytan specificerade) vävnaden, får betecknas som "halvlinne" åtföljt av "varp av ren bomull   väft av rent lin".4. I fråga om textilprodukter avsedda för en konsument med de procentsatser som anges i punkterna 1, 2, 3 och 5 gäller följande:a) Främmande fibrer skall godtas med upp till 2 % av textilproduktens totalvikt, förutsatt att denna kvantitet är berättigad av tekniska skäl och inte blandats in rutinmässigt. Denna avvikelse skall ökas till 5 % för produkter som har genomgått en kardningsprocess och skall inte påverka den avvikelse som anges i artikel 5.3.b) En avvikelse om 3 % skall tillåtas mellan de deklarerade procentsatserna fibrer och de procentsatser man får fram vid en analys i förhållande till totalvikten fibrer angiven på etiketten. En sådan avvikelse skall också gälla sådana fibrer som enligt punkt 2 uppräknas i fallande ordning efter vikt utan angivande av procentsats. Denna avvikelse skall också gälla artikel 5.2 b.Vid en analys skall dessa avvikelser beräknas separat. När man utgår från avvikelsen enligt a, skall den totalvikt man skall ta hänsyn till vid beräkningen av avvikelsen enligt b vara totalvikten för fibrerna i den färdiga produkten minus vikten på alla främmande fibrer som påträffas.Det skall vara tillåtet med avvikelser enligt a och b endast om någon främmande fiber, som påträffas vid en analys där man utgår från avvikelsen enligt a, visar sig vara av samma kemiska typ som en eller flera av de fibrer som anges på etiketten.Endast i undantagsfall och om tillverkaren anger godtagbara skäl kan för speciella produkter där tillverkningsprocessen kräver detta större avvikelser än som anges under a och b vara tillåtna i de fall produkten kontrolleras enligt artikel 13.1. Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.5. Beteckningarna "blandade fibrer" eller "ospecificerad sammansättning" får användas för alla produkter vars sammansättning inte utan svårighet kan bestämmas vid tillverkningstillfället.Artikel 7 Utan att det påverkar tillämpningen av avvikelserna enligt artikel 4.2, 5.3 och 6.4 behöver i fiberdeklarationen enligt artikel 4 och 6 inte anges synliga, urskiljbara fibrer av rent dekorativ karaktär, som inte utgör mer än 7 % av den färdiga produktens vikt. Detsamma skall gälla för fibrer (t.ex. metalliska fibrer) som har blandats in för att uppnå en antistatisk effekt och som inte överstiger 2 % av den färdiga produktens totalvikt. Vad gäller de produkter som anges i artikel 6.3, skall sådana procentsatser inte beräknas efter materialets vikt utan efter vikten på varpen och väften var för sig.Artikel 8 1. Textilprodukter enligt definitionen i detta direktiv etiketteras och märks vid varje form av en marknadsföring som ett led i en industriell och kommersiell process; etikettering och märkning kan ersättas av eller kompletteras med därtill fogade handelsdokument när varorna inte utbjuds till konsument, eller när varorna levereras efter beställning från stat eller annan offentligrättslig juridisk person, eller i medlemsstater där detta begrepp inte är känt, ett motsvarande organ.2. a) Namn, beskrivningar och specifikationer om textilfiberinnehållet enligt artiklarna 3 6 och bilaga I skall klart och tydligt framgå av affärshandlingarna. Detta krav skall göra det omöjligt att använda förkortningar i försäljningsavtal, på räkningar och fakturor; en mekaniserad processkod får emellertid användas, förutsatt att koden förklaras i handlingen i fråga.b) Namn, beskrivningar och specifikationer om fiberinnehållet enligt artikel 3 6 och bilaga I skall klart framgå i lättläslig och enhetlig tryckstil, när textilprodukter utbjuds till försäljning eller säljs till slutanvändare. Detta gäller i synnerhet för kataloger och annan reklam, för förpackningar, etiketter och märken.Närmare beskrivningar och upplysningar, utöver dem som faller under detta direktiv, skall presenteras separat. Denna bestämmelse gäller inte ett varumärke eller namn på ett företag, som kan stå omedelbart före eller efter de specificeringarna, föreskrivna i detta direktiv.Om emellertid en textilprodukt utbjuds till försäljning eller säljs till en slutanvändare enligt första stycket, och ett varumärke eller ett företagsnamn, vare sig fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn, innehåller ett av namnen som räknas upp i bilaga I eller ett namn som lätt kan förväxlas med detta, måste varumärket eller företagets namn omedelbart föregås eller följas av namn, beskrivning och specifikationer om textilfiberinnehållet enligt artiklarna 3 6 eller bilaga I, tryckta med lättläsliga och tydliga bokstäver.c) När textilprodukter utbjuds till försäljning eller säljs till en slutanvändare inom medlemsstaternas territorium, får dessa kräva att även det egna språket används på de etiketter och märken som krävs enligt denna artikel.När det gäller spolar, trådrullar, garnhärvor, nystan eller andra sömnads-, lagnings- och brodergarner i små kvantiteter, skall den möjlighet som anges i första stycket tillämpas av medlemsstaterna endast vid gemensam märkning på förpackningar eller i skyltningar. Utan att de fall som täcks av punkt 18 i bilaga IV påverkas kan enskilda artiklar märkas med valfritt gemenskapsspråk.d) Medlemsstaterna får inte förbjuda användning av beskrivningar eller specifikationer om olika produkters egenskaper utöver de som nämns i artiklarna 3, 4 och 5, när sådana beskrivningar eller specifikationer överensstämmer med god affärssed hos dem.Artikel 9 1. Alla textilprodukter som består av två eller flera komponenter med olika fiberinnehåll skall vara försedda med en etikett som anger fiberinnehållet i varje komponent. En sådan etikett skall inte vara obligatorisk för komponenter som ingår med mindre än 30 % av produktens totalvikt, exklusive fodret.2. Två eller flera textilprodukter som har samma fiberinnehåll och normalt bildar en enhet behöver bara ha en etikett.3. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 12 skall följande gälla:a) Fibersammansättningen i följande korsettartiklar anges genom en materialbeskrivning av hela produkten eller för de delar som räknas upp nedan, antingen i sin helhet eller separat:- För bysthållare: kupornas och bakstyckets inre och yttre tyg.- För korsetter: framstycket, bakstycket och sidostyckenas styva delar.- För korseletter: kupornas inre och yttre tyg, fram- och bakstyckenas styva delar och sidostyckena.Fibersammansättningen i andra korsettartiklar än de som räknas upp i första stycket skall anges genom en materialbeskrivning av hela produkten eller för dess olika delar, antingen i sin helhet eller separat. Sådan märkning skall inte vara obligatorisk för delar som svarar för 10 % eller mindre av produktens totalvikt.Den separata märkningen av olika delar av de nämnda korsettartiklarna skall vara sådan att konsumenten lätt kan förstå vilken produktdel informationen på etiketten avser.b) Fibersammansättningen i etsningstryckta textilprodukter skall redovisas för produkten i dess helhet och får anges genom separata materialbeskrivningar dels av bastyget, dels av de etsningstryckta delarna. Dessa komponenter måste namnges.c) Fibersammansättningen i broderade textilier skall redovisas för produkten i dess helhet och kan anges genom separata materialbeskrivningar av bottentyget, respektive brodergarnet. Dessa komponenter måste namnges. Om de broderade delarna täcker mindre än 10 % av produktytan, behöver bara bottentygets sammansättning deklareras.d) Fibersammansättningen i garner, som består av en kärna omspunnen med olika fibrer och som saluförs på detta sätt till konsumenten, skall anges för produkten i dess helhet. Den får även anges genom separata materialbeskrivningar av den inre delen och höljet, varvid dessa båda beståndsdelar uttryckligen måste anges.e) Fibersammansättningen i sammet och plysch eller i textilier som liknar sammet eller plysch skall anges för produkten i dess helhet. När produkten består av en tydlig baksida och en framsida av olika fibrer, får sammansättningen anges separat för dessa båda beståndsdelar som uttryckligen måste nämnas.f) Sammansättningen av golvbeläggningar och mattor, vilkas undersida och ovansida består av olika sorters fibrer, behöver anges endast för ovansidan som uttryckligen skall nämnas.Artikel 10 1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 8 och 9 gäller följande:a) I fråga om de textilprodukter som räknas upp i bilaga III och som befinner sig i något av de stadier som nämns i artikel 2.1, behöver medlemsstaterna inte kräva någon etikett eller något märke med namn eller sammansättning. Bestämmelserna i artiklarna 8 och 9 skall dock gälla när sådana produkter har en etikett eller märkning med namn eller sammansättning eller ett varumärke eller namn på ett företag, som fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn, innehåller antingen en av benämningarna i bilaga I eller en benämning som lätt kan förväxlas med denna.b) Om de textilprodukter som räknas upp i bilaga IV är av samma typ och sammansättning kan de utbjudas till försäljning gemensamt, försedda med samma etiketter med detaljerade upplysningar om sammansättning fastställda i detta direktiv.c) Sammansättningen av textilprodukter som säljs i metervara behöver endast anges på den saluförda tyglängden eller rullen.2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att produkterna under b och c i punkt 1 saluförs på sådant sätt att konsumenten kan få fullständig information om sammansättningen av dessa produkter.Artikel 11 Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att ingen information som ges när textilprodukter släpps ut på marknaden kan förväxlas med benämningarna och specifikationerna fastställda i detta direktiv.Artikel 12 Vid tillämpningen av artikel 8.1 och de övriga bestämmelserna i detta direktiv gällande märkningen av textilprodukter skall procentsatserna för fibrer enligt artiklarna 4, 5 och 6 bestämmas utan hänsyn till följande:1. För alla textilprodukter: icke-textila delar, stadkanter, etiketter och märkningar, kantband och garneringar som inte är en väsentlig del av produkten, knappar och spännen överklädda med textilt material, tillbehör, dekorationer, band som inte är elastiska, elastisk tråd och resårband anbringade på speciella och avgränsade ställen på produkten samt synliga, urskiljbara och rent dekorativa eller antistatiska fibrer som är underkastade bestämmelserna i artikel 7.2. a) För golvbeläggningar och mattor: alla delar bortsett från slitytan.b) För möbeltyger: binde- och fyllnadsvarp samt dito väft som inte ingår i slitytan.För draperier och gardiner: binde- och fyllnadsvarp samt dito väft som inte ingår i tygets rätsida.c) För övriga textilprodukter: förstyvningar eller tyg som tjänar som underlag, mellanlägg och förstärkning, mellanfoder och canvasstoffering, sytråd och förbindelsetråd, om de inte ersätter varpen och/eller väften i tyget, vadderingar som inte fyller någon isolerande funktion och, om inte annat följer av artikel 9.1, foder.För denna bestämmelse gäller att- materialet i textilprodukter som tjänar som underlag för rätsidan, särskilt i filtar och dubbelvävda tyger, i baksidan på sammet och plysch och besläktade produkter, inte skall betraktas som underlag som skall avlägsnas,- "förstyvningar och förstärkningar" är de garner eller tyger som anbringas på speciella och avgränsade ställen på textilprodukter för att förstärka dem eller göra dem styva eller tjocka.3. Fettsubstanser, bindemedel, förtyngningsmedel och andra appretyrmedel, impregneringsmedel, hjälpmedel vid infärgning och tryckning samt andra medel för behandling av textilprodukter. I avsaknad av gemenskapsbestämmelser skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att dessa medel inte ingår i mängder som kan vilseleda konsumenten.Artikel 13 1. Kontrollen för att utröna om textilprodukternas sammansättning stämmer med den information som lämnas enligt detta direktiv, skall ske med de analysmetoder som finns i de direktiv som anges i punkt 2 nedan.Vid kontrollförfarandet skall procentsatsen fibrer i artiklarna 4, 5 och 6 bestämmas genom att på varje fibers vattenfria massa tillämpa respektive överenskomna tolerans, angiven i bilaga II sedan man först avlägsnat de delar som anges i artikel 12.1, 12.2 och 12.3.2. De metoder för stickprov och analys som skall användas i medlemsstaterna för att bestämma fibersammansättningen i produkter som faller under detta direktiv kommer att anges i detalj genom särdirektiv.Artikel 14 1. Ingen medlemsstat får förbjuda eller hindra utsläppandet på marknaden av textila produkter som följer bestämmelserna i detta direktiv av orsaker som har samband med benämningar eller specifikationer av sammansättning.2. Bestämmelserna i detta direktiv utesluter inte att man tillämpar gällande bestämmelser i de olika medlemsstaterna om skydd av industriell och kommersiell egendom, om uppgifter beträffande ursprung, ursprungsmärkning och förhindrande av otillbörlig konkurrens.Artikel 15 Bestämmelserna i detta direktiv skall inte gälla textilprodukter som1) är avsedda för export till tredje land,2) förs in i medlemsländerna i gemenskapen efter tullkontroll för vidare transitering,3) importeras från tredje land för beredning inom marknaden,4) läggs ut på entreprenad till personer som arbetar i hemmet eller till fristående företag som framställer produkter från tillhandahållet material utan att detta överlåts mot betalning.Artikel 16 1. Tilläggen till bilaga I samt tilläggen och ändringarna i bilaga II till detta direktiv, som är nödvändiga för att anpassa dessa bilagor till den tekniska utvecklingen, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 6 i direktiv 96/73/EG.2. De nya metoderna för kvantitativ analys av binära och ternära blandningar förutom dem som man refererar till i direktiv 96/73/EG och rådets direktiv 73/44/EEG av den 26 februari 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kvantitativ analys av ternära fiberblandningar (6), skall också bestämmas med hjälp av ovanstående förfarande.3. Den kommitté man hänvisar till i artikel 5 i direktiv 96/73/EG benämns "Kommittén för direktiv om benämningen och märkningen av textilier".Artikel 17 Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till väsentliga bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 18 De direktiv som nämns i bilaga V del A upphävs härmed utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter gällande tidsfrister för genomförandet som anges i bilaga V del B.Hänvisningar till upphävda direktiv anses ske till det här direktivet och skall läsas i enlighet med den jämförelsetabell som anges i bilaga VI.Artikel 19 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 16 december 1996.På Europaparlamentets vägnarK. HÄNSCHOrdförandePå rådets vägnarI. YATESOrdförande(1) EGT nr C 96, 6.4.1994, s. 1.(2) EGT nr C 195, 18.7.1994, s. 9.(3) Europaparlamentets yttrande av den 15 februari 1995 (EGT nr C 56, 6.3.1995, s. 53), rådets gemensamma ståndpunkt av den 26 februari 1996 (EGT nr C 196, 6.7.1996, s. 20) och Europaparlamentets beslut av den 18 juni 1996 (EGT nr C 198, 8.7.1996, s. 25). Rådets beslut av den 7 oktober 1996.(4) EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16. Direktivet senast ändrat genom direktiv 87/140/EEG (EGT nr L 56, 26.2.1987, s. 24).(5) Se sidan 1 i detta nummer av EGT.(6) EGT nr L 83, 30.3.1973, s. 1.BILAGA I >Plats för tabell>BILAGA II >Plats för tabell>BILAGA III PRODUKTER FÖR VILKA ETIKETTERING ELLER MÄRKNING INTE KAN FÖRESKRIVAS (Artikel 10.1 a) 1. Ärmhållare2. Klockarmband av textila material3. Etiketter och emblem4. Vadderade grytlappar av textila material5. Tehuvar6. Kaffehuvar7. Ärmskydd8. Muffar, ej av plysch9. Konstgjorda blommor10. Nåldynor11. Målad kanvasduk12. Tyg som tjänar som underlag samt förstyvningar13. Filtar14. Gamla, omgjorda textilprodukter där detta särskilt anges15. Damasker16. Emballage, inte nytt och sålt som sådant17. Filthattar18. Mjuka behållare/kärl utan bottenplatta och sadelmakeri av textilt material19. Reseeffekter av textila material20. Färdiga och icke färdiga handbroderade väggprydnader och material för framställning av dessa, inklusive brodergarn som säljs separat från stramaljen och som saluförs enbart för att användas till sådana väggprydnader21. Glidbara spännen22. Knappar och spännen, överklädda med textila material23. Bokomslag i textila material24. Leksaker25. Textila delar av fotbeklädnader utom värmande foder26. Smådukar som har flera beståndsdelar och en yta som inte överstiger 500 cm²27. Grytlappar och ugnsvantar28. Äggvärmare29. Sminkväskor30. Tobakspungar av tyg31. Tygfodral för glasögon, cigaretter och cigarrer, tändare och kammar32. Skyddsartiklar för sport med undantag för handskar33. Necessärer34. Skoputsningsfodral35. Begravningsartiklar36. Engångsartiklar med undantag för vadd av cellulosamaterialFör detta direktivs ändamål skall textilartiklar betraktas som engångsartiklar, om de är avsedda för engångsbruk eller för en begränsad tid, och om deras normala användning utesluter varje återställande för senare användning för samma eller liknande ändamål.37. Textilartiklar som är underkastade reglerna i den europeiska farmakopén och som omfattas av en hänvisning till dessa regler, bandage av icke-engångstyp för medicinskt och ortopediskt bruk samt ortopediska artiklar i allmänhet38. Textilartiklar, inklusive tågvirke, rep och snören (om inte annat följer av nr 12 i bilaga IV), som normalt är avseddaa) att användas som delar av utrustningen vid tillverkning och beredning av varor,b) att införlivas med maskiner, med installationer (t.ex. för uppvärmning, luftkonditionering eller belysning), med hushållsapparater och andra liknande apparater, med fordon och andra transportmedel eller för att driva, underhålla och utrusta desamma, med undantag för presenningar och motorfordonstillbehör av textilt material som säljs separat från fordonet39. Textilartiklar för skydds- och säkerhetsändamål som t.ex. säkerhetsbälten, fallskärmar, flytvästar, fallskärmar för nödsituationer, brandbekämpningsapparater, skottsäkra västar och särskilda skyddskläder (t.ex. för skydd mot eld, kemiska substanser eller andra säkerhetsrisker)40. Uppblåsbara tält o.d. (t.ex. sporthallar, utställnings- eller lagerlokaler), förutsatt att information om prestanda och teknisk specifikation för dessa artiklar lämnas41. Segel42. Klädesplagg för djur43. Flaggor och standarBILAGA IV PRODUKTER FÖR VILKA ENDAST EN GEMENSAM ETIKETT ELLER MÄRKNING ÄR OBLIGATORISK (Artikel 10.1 b) 1. Skurtrasor2. Dammtrasor3. Kantband och garneringar4. Garneringsband, spetskragar o.d.5. Skärp6. Hängslen7. Strumpeband8. Sko- och kängsnören9. Band10. Resårband11. Nya förpackningar, sålda som sådana12. Paketsnören och tvinnat garn för jordbruksändamål, snören, tågvirke och rep förutom de som omfattas av nr 38 i bilaga III (1)13. Bordstabletter14. Näsdukar15. Nät för hårknutar och hår16. Slipsar och flugor för barn17. Haklappar, tvättvantar och tvättlappar18. Sömnads-, stopp- och brodergarner som säljs i små kvantiteter (1 gram eller mindre) i detaljhandeln19. Band för gardiner, rullgardiner och jalusier(1) För de produkter som omfattas av detta nummer och som säljs i tillskurna längder skall den gemensamma märkningen vara den som gäller för rullen i dess helhet. Tågvirke och rep som faller under denna punkt innefattar sådant som används inom bergsklättrings- och vattensporterna.BILAGA V DEL A FÖRTECKNING ÖVER UPPHÄVDA DIREKTIV (som avses i artikel 18) - Rådets direktiv 71/307/EEG (EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16) och senare ändringar:- Rådets direktiv 75/36/EEG (EGT nr L 14, 20.1.1975, s. 15)- Rådets direktiv 83/623/EEG (EGT nr L 353, 15.12.1983, s. 8)- Kommissionens direktiv 87/140/EEG (EGT nr L 56, 26.2.1987, s. 24)DEL B TIDSFRISTER FÖR GENOMFÖRANDE >Plats för tabell>BILAGA VI >Plats för tabell>