title: Kommissionens direktiv 2009/130/EG av den 12 oktober 2009 om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilaga III till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)

text:
               13.10.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 268/5

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/130/EG
   av den 12 oktober 2009
   om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilaga III till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter (1), särskilt artikel 8.2,
   efter samråd med vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet, och
   av följande skäl:

               (1)

               Efter offentliggörandet av en vetenskaplig studie om sambandet mellan permanenta hårfärger och risken för blåscancer (Use of permanent hair dyes and bladder cancer risk, 2001) konstaterade vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter som är avsedda för konsumenter, numera vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet (2), att det fanns risker som gav anledning till oro. Kommittén rekommenderade kommissionen att vidta ytterligare åtgärder för att kontrollera användningen av hårfärgningsämnen.

               (2)

               Vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet rekommenderade vidare en övergripande strategi för säkerhetsbedömning av hårfärgningsämnen, som bl.a. omfattar krav på att testa de ämnen som används i hårfärgningsmedel med avseende på eventuell genotoxicitet eller mutagenicitet.

               (3)

               Till följd av yttrandena från vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet enades kommissionen, medlemsstaterna och berörda parter om en övergripande strategi för att reglera användningen av ämnen i hårfärgningsmedel, enligt vilken industrin måste inkomma med vetenskapliga data om ämnena till kommittén för utvärdering.

               (4)

               Ämnena p-fenylendiamin och toluen-2,5-diamin regleras för närvarande i de allmänna posterna 8 och 9 i del 1 i bilaga III till rådets direktiv 76/768/EEG. Vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet har klassificerat dessa ämnen som extremt sensibiliserande ämnen som i hög grad bidrar till omfattningen av hudallergier hos konsumenterna av hårfärgningsmedel. Kommitténs riskbedömning av den kompletterande informationen om p-fenylendiamin och toluen-2,5-diamin och dess slutliga beslut angående ämnenas säkerhet kan komma att dröja en längre tid. Som en försiktighetsåtgärd för att minska risken för allergier mot hårfärgningsmedel hos konsumenterna bör den maximala tillåtna koncentrationen av p-fenylendiamin och toluen-2,5-diamin omedelbart sänkas till de nivåer som industrin angett i den inlämnade säkerhetsdokumentationen.

               (5)

               Eftersom ämnena p-fenylendiamin och toluen-2,5-diamin för närvarande regleras i allmänna poster i del 1 i bilaga III bör de ges separata referensnummer med lägre maximala tillåtna koncentrationer.

               (6)

               Genom kommissionens direktiv 2008/88/EG (3) förbjöds användning av hydrokinon i oxidationshårfärgningsmedel och användningsområdet ströks i kolumn c för referensnummer 14 i del 1 i bilaga III. Av tydlighetsskäl bör man för referensnummer 14 också stryka den tillåtna koncentrationen på 0,3 % i kolumn d samt användningsvillkoren och varningstexten på etiketten i led a i kolumn f.

               (7)

               Direktiv 76/768/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (8)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för kosmetiska produkter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga III till direktiv 76/768/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 15 april 2010 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
   De ska tillämpa bestämmelserna i bilagan till detta direktiv från och med den 15 juli 2010.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 12 oktober 2009.

            På kommissionens vägnar

         Günter VERHEUGEN

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 169.

      (2)  Kommitténs namn ändrades genom kommissionens beslut 2008/721/EG (EUT L 241, 10.9.2008, s. 21).

      (3)  EUT L 256, 24.9.2008, s. 12.

      BILAGA
      Direktiv 76/768/EEG ska ändras på följande sätt:
      Del 1 i bilaga III ska ändras på följande sätt:

                  a)

                  I kolumn b för referensnummer 8 ska orden ”p-fenylendiaminer, deras N-substituerade derivat och deras salter; N-substituerade derivat av o-fenylendiaminer (5) med undantag av de derivat som förtecknas på annan plats i denna bilaga och med referensnummer 1309, 1311 och 1312 i bilaga 2” ersättas med följande:
                  ”N-substituerade derivat av p-fenylendiamin och deras salter; N-substituerade derivat av o-fenylendiamin (5), med undantag av de derivat som förtecknas på annan plats i denna bilaga och med referensnummer 1309, 1311 och 1312 i bilaga II”.

                  b)

                  Följande referensnummer 8a ska införas efter referensnummer 8:

                              Referensnummer

                              Ämne

                              Begränsningar

                              Villkor för användning och varningstext som ska tryckas på etiketten

                              Användningsområde och/eller bruk

                              Maximal tillåten koncentration i den kosmetiska slutprodukten

                              Andra begränsningar och krav

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              ”8a

                              p-Fenylendiamin och dess salter (5)
                              CAS-nr 106-50-3
                              EINECS-nr 203-404-7
                              p-Phenylenediamine HCl
                              CAS-nr 624-18-0
                              EINECS-nr 210-834-9
                              p-Phenylenediamine sulfate
                              CAS-nr 16245-77-5
                              EINECS-nr 240-357-1

                              Hårfärgningsämne i oxidationshårfärgningsmedel

                                          a)

                                          Allmän användning

                                          b)

                                          Yrkesmässig användning

                              a) och b) Efter blandning under oxidativa förhållanden får den maximala koncentration som används i håret inte överstiga 2 % beräknat som fri bas.

                                          a)

                                          Kan framkalla allergisk reaktion. Innehåller fenylendiaminer. Ej för färgning av ögonfransar eller ögonbryn.

                                          b)

                                          Endast för yrkesmässig användning. Innehåller fenylendiaminer. Kan framkalla allergisk reaktion. Använd skyddshandskar.”

                  c)

                  I kolumn b för referensnummer 9 ska orden ”Metylfenylendiaminer, deras N-substituerade derivat och deras salter (1) med undantag av ämnen med referensnummer 364, 1310 och 1313 i bilaga 2” ersättas med följande:
                  ”Metylfenylendiaminer, deras N-substituerade derivat och deras salter (1), med undantag av ämnet med referensnummer 9a i denna bilaga och ämnen med referensnummer 364, 1310 och 1313 i bilaga II”.

                  d)

                  Följande referensnummer 9a ska införas efter referensnummer 9:

                              Referensnummer

                              Ämne

                              Begränsningar

                              Villkor för användning och varningstext som ska tryckas på etiketten

                              Användningsområde och/eller bruk

                              Maximal tillåten koncentration i den kosmetiska slutprodukten

                              Andra begränsningar och krav

                              a

                              b

                              c

                              d

                              e

                              f

                              ”9a

                              Toluen-2,5-diamin och dess salter (1)
                              CAS-nr 95-70-5
                              EINECS-nr 202-442-1
                              Toluene-2,5-diamine sulfate
                              CAS-nr 615-50-9
                              EINECS-nr 210-431-8

                              Hårfärgningsämne i oxidationshårfärgningsmedel

                                          a)

                                          Allmän användning

                                          b)

                                          Yrkesmässig användning

                              a) och b) Efter blandning under oxidativa förhållanden får den maximala koncentration som används i håret inte överstiga 4 % beräknat som fri bas.

                              Se referensnummer 9, kolumn f.”

                  e)

                  Under referensnummer 14 ska den maximala tillåtna koncentrationen på 0,3 % i den kosmetiska slutprodukten i kolumn d och led a i kolumn f strykas.


Avis juridique important

|

32000L0040

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/40/EG av den 26 juni 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om främre underkörningsskydd för motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/156/EEG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 203 , 10/08/2000 s. 0009 - 0028

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/40/EGav den 26 juni 2000om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om främre underkörningsskydd för motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/156/EEGEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Rådet har genom beslut 97/836/EG(4), och med Europaparlamentets samtycke, bemyndigat gemenskapen att ansluta sig till Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade i enlighet med dess föreskrifter som upprättades i Genève den 20 mars 1958 och som reviderades den 16 oktober 1995.(2) Genom att ansluta sig till överenskommelsen har gemenskapen godtagit en bestämd förteckning över föreskrifter som upprättats i enlighet med den överenskommelsen. Förteckningen omfattar FN-ECE:s föreskrifter nr 93(5).(3) För att minska antalet skadade i trafikolyckor i Europa, är det nödvändigt att utan dröjsmål införa de åtgärder som anges i FN-ECE:s föreskrifter nr 93 i det förfarande för EG-typgodkännande som införs genom rådets direktiv 70/156/EEG(6) för att förbättra skyddet för personer i personbilar och skåpbilar mot skador i händelse av en frontalkollision med tunga lastfordon, samt att tillverkare av sådana anordningar och av fordon som är utrustade med sådana anordningar skall kunna erhålla ett EG-typgodkännande om de uppfyller de tekniska graven i de föreskrifterna.(4) I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen som anges i artikel 5 i fördraget kan de mål som omfattas av detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna på grund av den planerade åtgärdens omfattning och verkningar inom den berörda sektorn och kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. Direktivet går inte utöver vad som är nödvändigt för att dess mål skall uppnås, nämligen EG-typgodkännande.(5) Detta direktiv kommer att vara ett av de särdirektiv som måste följas för att förfarandet för EG-typgodkännande skall uppfyllas. Följaktligen är bestämmelserna i direktiv 70/156/EEG om fordon, fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter tillämpliga på detta direktiv.(6) Med tanke på att der sker många trafikolyckor med fordon i ykresmässig trafik med en vikt som överskrider 3,5 ton, och för att öka trafiksäkerheten, bör bestämmelserna om sådana fordon göras tvingande genom detta direktiv utan att invänta ytterligare kompletteringar av EG-typgodkännandet för denna fordonskategori.(7) Direktiv 70/156/EEG bör ändras i enlighet härmed.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses meda) fordon: ett motorfordon såsom det definieras i avsnitt A i bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG,b) anordning för främre underkörningsskydd: en anordning för främre underkörningsskydd som är avsedd att vara en del av ett fordon och som kan godkännas som en separat teknisk enhet enligt artikel 2 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 21. Med verkan från och med den 10 augusti 2001 eller, om det offentliggörande som avses i artikel 3 sker först efter den 10 februari 2001, sex månader efter dagen för nämnda offentliggörande, får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till ett fordons främe underkörningsskydd,a) vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande, med avseende på en fordonstyp eller en typ av anordning för främre underkörningsskydd som en separat teknisk enhet,ellerb) förbjuda att ett fordon eller anordningar för främre underkörningsskydd som separata tekniska enheter registreras, säljs eller tas i brukom fordonen eller de separata tekniska enheterna uppfyller kraven i detta direktiv.2. Med verkan från och med den 10 augusti 2003a) får medlemsstaterna inte längre bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en fordonstyp eller en typ av anordning för främre underkörningsskydd som en separat teknisk enhet,b) skall medlemsstaterna förbjuda att nya fordon eller nya anordningar för främre underkörningsskydd som separata tekniska enheter registreras, säljs eller tas i brukav skäl som hänför sig till de främre underkörningsskyddet, om kraven i det här direktivet inte är uppfyllda.3. De administrativa bestämmelserna för EG-typgodkännande fastställs i bilaga I.Tillämpningsområdet för det här direktivet liksom de tekniska krav som skall vara uppfyllda för att EG-typgodkännande skall kunna erhållas anges i bilaga II.Artikel 3Föreskrifter nr 93, utfärdat av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning före den 10 februari 2001.Artikel 4Direktiv 70/156/EEG ändras på följande sätt:1. Bilaga 1 skall ändras på följande sätt:a) Punkt 2.3.4 skall ersättas med följande:"2.3.4 Bredd för den främre axeln (mätt vid däckens yttersta punkter förutom utbuktningen av däcken närmast marken): ..."b) Följande punkter skall införas:"9.22 Främre underkörningsskydd9.22.1 Ritningar av de delar av fordonet som är av betydelse för det främre underkörningsskyddet, dvs. ritning av fordonet och/eller chassiet med läge och montering av den bredaste framaxeln, ritning av monteringen och/eller fastsättningen av det främre underkörningsskyddet. Om underkörningsskyddet inte är en separat anordning skall det klart framgå av ritningen att dess mått uppfyller kraven: ...9.22.2 I fråga om en särskild anordning, fullständig beskrivning och/eller ritning av det främre underkörningsskyddet (inklusive montering och fastsättning), eller typgodkännandenumret, om anordningen är godkänd som en separat teknisk enhet: ...".2. Bilaga 4 skall ändras på följande sätt:a) I del I skall följande punkt läggas till:">Plats för tabell>"b) I del II skall följande punkt läggas till:">Plats för tabell>"Artikel 51. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 10 augusti 2001. Om det offentliggörande som avses i artikel 3 görs först efter den 10 februari 2001, skall medlemsstaterna uppfylla detta åtagande inom sex månader efter offentliggörandet. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Medlemsstaterna skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 10 augusti 2001 eller, om de dokument som avses i artikel 3 offentliggörs först efter den 10 februari 2001, sex månader efter offentliggörandet.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 26 juni 2000.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineTalmanPå rådets vägnarJ. CoelhoOrdförande(1) EGT C 89, 30.3.1999, s. 11.(2) EGT C 209, 22.7.1999, s. 8.(3) Europaparlamentets yttrande av den 27 oktober 1999 (EGT C 154, 5.6.2000, s. 50), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 mars 2000 (EGT C 178, 27.6.2000, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 17 maj 2000.(4) EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.(5) Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, dokument E/ECE/324.(6) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamenets och rådets direktiv 98/91/EG (EGT L 11, 16.1.1999, s. 25).FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR>Plats för tabell>BILAGA IADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER FÖR EG-TYPGODKÄNNANDE1. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE1.1 Ansökan om EG-typgodkännande av en anordning för främre underkörningsskydd som en separat teknisk enhet.1.1.1 Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG med avseende på en anordning för främre underkörningsskydd, som betraktas som en separat teknisk enhet enligt artikel 2 i direktiv 70/156/EEG, skall inlämnas av tillverkaren av anordningen för främre underkörningsskydd.1.1.2 Tillägg 1 innehåller en mall för informationsdokumentet.1.1.3 Ett representativt provexemplar av den typ av anordning som skall godkännas, skall inlämnas till den tekniska tjänst som har ansvar för utförande av typgodkännandeprovningarna. Denna tjänst kan, om det anses nödvändigt, begära ytterligare ett provexemplar. Provexemplar skall vara tydligt och outplånligt märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke och typbeteckningen.1.2 Ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på installation av anordning för främre underkörningsskydd som har blivit typgodkänd som separat teknisk enhet.1.2.1 Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.1 i direktiv 70/156/EEG skall inlämnas av fordonstillverkaren.1.2.2 Tillägg 2 innehåller en mall för informationsdokumentet.1.2.3 Ett fordon som är representativt för den typ som skall godkännas skall tillsammans med ett främre underkörningsskydd för installation som har blivit godkänt som separat teknisk enhet inlämnas till den tekniska tjänst som har ansvar för utförande av provningarna för typgodkännande.1.3 Ansökan om EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på dess främre underkörningsskydd.1.3.1 Ansökan om EG-typgodkännande enligt artikel 3.1 i direktiv 70/156/EEG skall inlämnas av fordonstillverkaren.1.3.2 Tillägg 3 innehåller en mall för informationsdokumentet.1.3.3 Ett fordon som är representativt för den typ som skall godkännas skall inlämnas till den tekniska tjänst som har ansvar för utförande av provningarna för typgodkännande.2. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE2.1 Om de relevanta kraven är uppfyllda, skall EG-typgodkännande enligt artikel 4.3 och, i förekommande fall, artikel 4.4 i direktiv 70/156/EEG beviljas.2.2 En mall för intyget om EG-typgodkännande2.2.1 för en anordning för främre underkörningsskydd som en separat teknisk enhet, finns i tillägg 4,2.2.2 för en fordonstyp med avseende på installationen av en anordning för främre underkörningsskydd, som har blivit typgodkänd som en separat teknisk enhet, finns i tillägg 5,2.2.3 för en fordonstyp med avseende på dess främre underkörningsskydd, finns i tillägg 6.2.3 Ett typgodkännandenummer enligt bilaga 7 till direktiv 70/156/EEG skall tilldelas varje godkänd typ av anordning för främre underkörningsskydd eller varje godkänd fordonstyp. Samma medlemsstat skall inte tilldela samma nummer till en annan typ av anordning för främre underkörningsskydd eller till en annan typ av fordon.3. EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING FÖR SEPARATA TEKNISKA ENHETER3.1 På varje anordning för främre underkörningsskydd som överensstämmer med den typ som godkänts enligt detta direktiv som en separat teknisk enhet skall finnas ett EG-typgodkännandemärke.3.2 Detta märke skall ha formen av en rektangel runt bokstaven "e", följd av identifikationssiffran för den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet:1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna5 för Sverige6 för Belgien9 för Spanien11 för Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland12 för Österrike13 för Luxemburg17 för Finland18 för Danmark21 för Portugal23 för Grekland24 för IrlandMärket skall även, i närheten av rektangeln, innehålla "grundgodkännandenumret" som finns i del 4 av det typgodkännandenummer som det hänvisas till i bilaga 7 till direktiv 70/156/EEG, föregånget av de två siffror som anger ordningstalet som tilldelats den senaste större tekniska ändringen av direktiv 2000/40/EG vid den tidpunkt då EG-typgodkännandet beviljades. I detta direktiv är ordningstalet 00.3.3 EG-typgodkännandemärket skall fästas vid anordningen för främre underkörningsskydd på sådant sätt att det är outplånligt och tydligt läsbart även om anordningen monteras på ett fordon.3.4 Ett exempel på EG-typgodkännandemärke ges i tillägg 7.4. ÄNDRING AV TYP OCH ÄNDRINGAR AV GODKÄNNANDEN4.1 Om en fordonstyp som godkänts enligt detta direktiv ändras, skall bestämmelserna i artikel 5 i direktivet 70/156/EEG tillämpas.5. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE5.1 Åtgärder för att säkerställa produktionsöverensstämmelse skall vidtas i enlighet med bestämmelserna i artikel 10 i direktiv 70/156/EEG.Tillägg 1INFORMATIONSDOKUMENT nr ...för EG-typgodkännande av en anordning för främre underkörningsskydd som en separat teknisk enhet(Direktiv 2000/40/EG, senast ändrat genom direktiv ...)>PIC FILE= "L_2000203SV.001502.EPS">Tillägg 2INFORMATIONSDOKUMENT nr ...enligt bilaga 1 i rådets direktiv 70/156/EEG(1) för EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på installationen av anordningar för främre underkörningsskydd som har blivit typgodkända som separata tekniska enheter(Direktiv 2000/40/EG, senast ändrat genom direktiv ...)>PIC FILE= "L_2000203SV.001602.EPS">>PIC FILE= "L_2000203SV.001701.EPS">(1) Punktnumreringen och fotnoterna i detta informationsdokument motsvarar dem som finns i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG. Punkter som saknar betydelse för detta direktiv har utelämnats.Tillägg 3INFORMATIONSDOKUMENT nr ...enligt bilaga 1 i rådets direktiv 70/156/EEG(1) för EG-typgodkännande av en fordonstyp med avseende på dess främre underkörningsskydd(Direktiv 2000/40/EG, senast ändrat genom direktiv ...)>PIC FILE= "L_2000203SV.001802.EPS">>PIC FILE= "L_2000203SV.001901.EPS">(1) Punktnumreringen och fotnoterna i detta informationsdokument motsvarar dem som finns i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG. Punkter som saknar betydelse för detta direktiv har utelämnats.Tillägg 4MALL(Största format: A4 (210 mm × 297 mm))EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG>PIC FILE= "L_2000203SV.002002.EPS">>PIC FILE= "L_2000203SV.002101.EPS">Tillägg 5MALL(Största format: A4 [210 mm × 297 mm])EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG>PIC FILE= "L_2000203SV.002202.EPS">>PIC FILE= "L_2000203SV.002301.EPS">Tilläg 6MALL(Största format: A4 [210 mm × 297 mm])EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG>PIC FILE= "L_2000203SV.002402.EPS">>PIC FILE= "L_2000203SV.002501.EPS">Tillägg 7MALL FÖR EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKET>PIC FILE= "L_2000203SV.002602.TIF">Den anordning för främre underkörningsskydd som är försedd med ovanstående EG-typgodkännandemärke har godkänts i Tyskland (e 1) enligt grundgodkännandenummer 2439 på grundval av detta direktiv (00).De använda talen tjänar endast som exempel.BILAGA IIRÄCKVIDD OCH TEKNISKA KRAV1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE1.1 Detta direktiv gäller för1.1.1 anordningar för främre underkörningsskydd som separata tekniska enheter avsedda att monteras på fordon av kategorierna N2 och N3(1).1.1.2 fordon av kategorierna N2 och N3 med avseende på installation av anordningar för främre underkörningsskydd som har blivit typgodkända som separata tekniska enheter,1.1.3 fordon av kategorierna N2 och N3 med avseende på främre underkörningsskydd.1.2 Fordon av kategori N2 med en högsta vikt som inte överkrider 7,5 ton behöver endast uppfylla kravet i detta direktiv på 400 mm markfrigång.1.3 Kraven i detta direktiv är inte tillämpliga på1.3.1 terrängfordon av kategorierna N2 och N3,1.3.2 fordon, vars användning är oförenlig med bestämmelserna om främre underkörningsskydd.2. DEFINITIONERI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:2.1 högsta vikt: den hos ett fordon högsta tekniskt tillåtna vikt med last så som denna definieras i punkt 2.8 i bilaga I till direktiv 70/156/EEG.2.2 olastat fordon: fordon i körklart tillstånd med den vikt som definieras i punkt 2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.2.3 typ av anordning för främre underkörningsskydd: anordningar för främre underkörningsskydd som inte skiljer sig åt med avseende på sina väsentliga egenskaper, såsom form, dimensioner, fastsättning, material och den märkning som nämns i punkt 1.1.3 i bilaga 1.2.4 främre underkörningsskydd: förekomst vid fordonets front av antingenen speciell anordning för främre underkörningsskydd, ellerkarosseri- eller chassidelar eller andra komponenter, som är sådana att de på grund av sin form och sina egenskaper kan betraktas som anordningar för främre underkörningsskydd.2.5 fordonstyp: fordon som inte väsenligt skiljer sig åt med avseende på sådana egenskaper som2.5.1 den främsta axelns bredd mätt vid däckens yttersta punkter förutom utbuktningen av däcken närmast marken,2.5.2 fordonets frampartis struktur, dimensioner, form och material om dessa är av betydelse för kraven i den relevanta delen av detta direktiv,2.5.3 den godkända anordningen för främre underkörningsskydd monterad på fordonet,2.5.4 fordonstypens högsta vikt.3. TEKNISKA KRAVDe tekniska krav som skall uppfyllas för att erhålla ett typgodkännande i enlighet med detta direktiv finns angivna i punkterna 6, 8 och 10 samt i bilaga 5 i de av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa antagna föreskrifter nr 93, med följande undantag:3.1 I punkt 8.2 skall "communication document contained in annex 1" läsas som "EC type approval certificate contained in Annex I, Appendix 5".3.2 I punkt 8.3 skall orden inom parentes "annex 1, item 9)" läsas som "(Annex I, Appendix 4, Addendum, Paragraph 1.4)".3.3 I punkt 8.6 skall orden inom parentes "(annex 1, item 8)", läsas som "(Annex I, Appendix 1, Paragraph 2.3)".3.4 I punkt 3.5.1 i bilaga 5 skall uttrycket "For applications pursuant to Part III" läsas som "For applications pursuant to Annex I, Paragraph 1.3".(1) Enligt definitionen i avsnitt A i bilaga 2 till direktiv 70/156/EEG.


Avis juridique important

|

31969L0464

Rådets direktiv 69/464/EEG av den 8 december 1969 om bekämpning av potatiskräfta

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 323 , 24/12/1969 s. 0001 - 0002 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 2 s. 0249  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1969(II) s. 0545  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 2 s. 0249  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1969(II) s. 0561  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 5 s. 0019  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 3 s. 0170  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 3 s. 0170

RÅDETS DIREKTIV av den 8 december 1969 om bekämpning av potatiskräfta (69/464/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Potatisproduktionen intar en viktig plats inom gemenskapens jordbruk.Potatisavkastningen hotas ständigt av växtskadegörare.Genom att skydda potatisodlingarna mot sådana skadegörare skulle inte endast produktionskapaciteten upprätthållas utan jordbruksproduktionen skulle också öka.Skyddsåtgärder mot införsel av växtskadegörare till enskilda medlemsstater skulle endast ha en begränsad effekt om inte sådana skadegörare bekämpades samtidigt och metodiskt i hela gemenskapen och hindrades från att sprida sig.En av de farligaste skadegörarna på potatis är Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., den sjukdomsalstrande organism som orsakar svampsjukdomen potatiskräfta.Denna sjukdom har förekommit i flera medlemsstater och det finns några begränsade smittkällor inom gemenskapen.Det föreligger en ständig risk för potatisodlingar i hela gemenskapen om effektiva åtgärder inte vidtas för att bekämpa denna sjukdom och förhindra dess spridning.För att denna skadegörare skall kunna utrotas, måste minimibestämmelser fastställas för gemenskapen. Medlemsstaterna måste om nödvändigt kunna vidta ytterligare eller strängare bestämmelser.Potatissorter som är resistenta mot vissa raser av denna skadegörare spelar en viktig roll. Deras användning är av stor betydelse, särskilt i de skyddsområden som omger smittade områden. Det ligger därför i allas intresse att förteckningar över sådana sorter regelbundet offentliggörs.För att kunna fastslå om angrepp förekommer och om sorterna är resistenta, förefaller det nödvändigt att tillämpa lämpliga metoder som medlemsstaterna inte har någon invändning mot.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv rör de minimiåtgärder som skall vidtas i medlemsstaterna för att bekämpa potatiskräfta och för att förhindra spridning av denna svampsjukdom.Artikel 2 1. Då förekomst av Synchytrium endobioticum (Schilb.) Perc., den sjukdomsalstrande organism som orsakar potatiskräfta, konstateras, skall medlemsstaterna avgränsa det smittade området och ett skyddsområde som är tillräckligt vidsträckt för att säkerställa att de omgivande arealerna skyddas.2. Ett område skall anses vara smittat då symptom på potatiskräfta har hittats på minst en planta från detta område.Artikel 3 Medlemsstaterna skall föreskriva att potatisknölar och blast som kommer från smittade områden skall behandlas på ett sådant sätt att skadegöraren förintas. Om det inte längre är möjligt att avgöra varifrån smittade knölar och smittad blast kommer, måste hela det parti behandlas, i vilket de smittade knölarna eller den smittade blasten har påvisats.Artikel 4 Medlemsstaterna skall föreskriva att inom smittade områdena) får ingen potatis odlas,b) får ingen växt som är avsedd för omplantering odlas, jordslås eller lagras.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att inom skyddsområde får potatis odlas endast om den är av en sort som är resistent mot de raser av Synchytrium endobioticum som förekommer inom det smittade området.2. En potatissort skall betraktas som resistent mot en viss ras av Synchytrium endobioticum om den reagerar på smitta från den patogena organismen av den rasen på ett sådant sätt att det inte är någon fara för sekundära angrepp.Artikel 6 Medlemsstaterna skall återkalla de åtgärder som har vidtagits för att bekämpa potatiskräfta eller för att förhindra dess spridning endast om Synchytrium endobioticum inte längre kan påvisas.Artikel 7 Medlemsstaterna skall förbjuda innehav av kulturer av Synchytrium endobioticum.Artikel 8 Medlemsstaterna får tillåta undantag från de åtgärder som avses i artiklarna 3, 4, 5 och 7 i vetenskapligt syfte, för försök och för växtförädling förutsatt att sådana undantag inte inverkar menligt på bekämpningen av potatiskräfta och inte skapar någon risk för spridning av denna sjukdom.Artikel 9 Medlemsstaterna får fastställa de ytterligare eller strängare bestämmelser som kan krävas för att bekämpa potatiskräfta eller för att förhindra dess spridning.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari varje år till kommissionen inge en förteckning över alla de potatissorter som de godkänner för saluföring och som de genom en officiell undersökning har funnit är resistenta mot Synchytrium endobioticum. De skall ange vilka raser som sorterna är resistenta mot.2. Kommissionen skall säkerställa att en förteckning över resistenta sorter, som grundar sig på medlemsstaternas ingivna förteckningar, offentliggörs varje år, om möjligt före den 1 februari.Artikel 11 Medlemsstaten skall säkerställa att nedsmittning av Synchytrium endobioticum och potatissorternas resistens mot denna organism konstateras med lämpliga metoder till vilka medlemsstaterna inte har några invändningar.Artikel 12 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 13 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 8 december 1969.På rådets vägnarJ. M. A. H. LUNSOrdförande(1) EGT nr 28, 17.2.1967, s. 454/67.


Avis juridique important

|

31968L0415

Rådets direktiv 68/415/EEG av den 20 december 1968 om frihet för jordbrukare som är medborgare i en medlemsstat och har etablerat sig i en annan medlemsstat att erhålla olika former av stöd

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 308 , 23/12/1968 s. 0017 - 0018 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0088  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1968(II) s. 0578  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0088  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1968(II) s. 0589  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0114  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0110  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0110

RÅDETS DIREKTIV av den 20 december 1968 om frihet för jordbrukare som är medborgare i en medlemsstat och har etablerat sig i en annan medlemsstat att erhålla olika former av stöd (68/415/EEG)EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKAPENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2 och 54.3 i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning IV F 5 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten innefattar en särskild tidtabell för genomförande av denna frihet inom jordbruket, där hänsyn tas till jordbruksnäringens speciella karaktär. Som ett femte åtgärdspaket föreskrivs i den tidtabellen att varje medlemsstat i början av tredje etappen säkerställer att jordbrukare som är medborgare i en annan medlemsstat har tillgång till de olika stödformerna på samma villkor som de egna medborgarna.Bestämmelserna i handlingsprogrammet omfattar alla slags stöd i vilken form de än ges, såvida stödet är avsett för en jordbrukare som har etablerat sig i värdlandet, för hans jordbruksrörelse, för hans driftskapital eller för de av honom producerade varorna. Förmåner inom ramen för sjukförsäkringen och socialförsäkringen, som enligt den tidtabell som fastställts i handlingsprogrammet skall omfattas av de regler som antas i slutet av övergångsperioden, bör emellertid undantas från detta direktivs räckvidd.Förmånstagare enligt rådets direktiv av den 2 april 1963 med detaljbestämmelser för etableringsfrihet på jordbruksområdet inom en medlemsstats territorium för medborgare i andra medlemsstater som har varit anställda som lantarbetare i den medlemsstaten under en sammanhängande period av två år (4), samt förmånstagare enligt rådets direktiv av den 2 april 1963 med detaljbestämmelser för etableringsfrihet på jordbruk som legat öde eller vars mark inte varit uppodlad i mer än två år (5) åtnjuter redan samma behandling som medborgare i den berörda medlemsstaten när det gäller möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd.Förmånstagarnas rätt att erhålla återbetalbara lån, inklusive alla slags räntesubventionerade lån, har redan erkänts enligt rådets direktiv av den 5 april 1968 om frihet för jordbrukare som är medborgare i en medlemsstat och har etablerat sig i en annan medlemsstat att erhålla olika former av kredit (6).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall i överensstämmelse med följande bestämmelser upphäva alla begränsningar för medborgare och bolag i andra medlemsstater som utövar verksamhet som egenföretagare inom jordbruket eller som etablerar sig för detta ändamål (här nedan kallade förmånstagare), när det gäller möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd.Artikel 2 1. Med möjlighet att erhålla de olika formerna av stöd avses i detta direktiv förmånstagarnas rätt att erhålla ekonomiskt stöd eller stöd in natura i vilken form det än må vara på samma villkor som dem som tillämpas på medborgare i det land där de har etablerat sig, särskilt subventioner, lånegarantier, räntesubventioner och skattebefrielse men exklusive förmåner enligt sjukförsäkringen och socialförsäkringen.2. Med jordbruksnäring avses i detta direktiv- verksamhet som omfattas av bilaga V till Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (ur huvudgrupp 01, jordbruk, International Standard Industrial Classification of all Economic Activities) (7), särskilta) allmänt jordbruk inklusive åkerbruk och vinodling, odling av frukt, nötter, frön, grönsaker och blommor såväl utomhus som under glas,b) boskapsskötsel, uppfödning av fjäderfä, kaniner, pälsdjur eller andra djur, bin samt produktion av kött, mjölk, ull, hudar och pälsar, ägg och honung,- skogsavverkning, skogsbruk samt plantering och återplantering av träd, då dessa former av verksamhet utövas som binäring och är förenliga med en medlemsstats nationella lagstiftning, särskilt markanvändningsplaner.Artikel 3 Medlemsstaterna skall upphäva de begränsningar- som i enlighet med bestämmelserna i lagar och andra författningar förvägrar förmånstagare möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd, eller underkastar denna möjlighet särskilda villkor,- som finns på grund av en förvaltningspraxis, som leder till att förmånstagarna särbehandlas jämfört med de egna medborgarna när det gäller möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd.Medlemsstaterna är dessutom skyldiga att se till att diskriminering av förmånstagarna undviks, oavsett vilket slags organ som lämnar de former av stöd som avses i detta direktiv.Artikel 4 Ingen medlemsstat får i och för eller med anledning av deras etablering i en annan medlemsstat bevilja de egna medborgarna något direkt eller indirekt stöd, och då särskilt något stöd i form av lån, som skulle kunna leda till att etableringsvillkoren i värdlandet snedvrids.Artikel 5 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 1968.På rådets vägnarV. LATTANZIOOrdförande(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.(2) EGT nr C 55, 5.6.1968, s. 16.(3) EGT nr 158, 18.7.1967, s. 7.(4) EGT nr 62, 20.4.1963, s. 1323/63.(5) EGT nr 62, 20.4.1963, s. 1326/63.(6) EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 13.(7) Statistical Office of the United Nations, Statistical Papers, serie M nr 4, rev. 1 (New York, 1958).


Avis juridique important

|

31971L0307

Rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 185 , 16/08/1971 s. 0016 - 0026 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 1 s. 0145  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1971(II) s. 0623  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 1 s. 0145  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1971(II) s. 0694  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 1 s. 0127  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 2 s. 0006  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 2 s. 0006

RÅDETS DIREKTIV av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier (71/307/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De flesta medlemsstaterna har bindande bestämmelser för benämning, sammansättning och märkning av textilprodukter.Dessa bestämmelser skiljer sig åt medlemsstaterna emellan och utgör därför ett hinder för den gemensamma marknaden och hindrar den från att fungera på rätt sätt.Dessa hinder kan undanröjas genom att man fastställer enhetliga regler för saluförande av textilprodukter på den gemensamma marknaden. Man måste därför harmonisera de olika benämningarna på textilfibrer och de beskrivningar på etiketter, märken och dokument som åtföljer textilprodukter på olika nivåer i produktionen, beredningen och distributionen.Bestämmelser bör också finnas för vissa produkter som inte är tillverkade av enbart textila material, men där textilier ingår som en väsentlig del eller där tillverkaren, beredaren eller försäljaren av varan särskilt framhäver det textila inslaget.För att uppnå syftet med de nationella bestämmelserna på området bör märkning vara obligatorisk.Användningen av beskrivningar eller benämningar som åtnjuter särskild prestige bland användare och konsumenter bör underkastas vissa villkor.På ett senare stadium kommer det att bli nödvändigt att fastställa metoder för provundersökningar av textilier och analysmetoder för att omöjliggöra alla invändningar mot de metoder som används. Det faktum att man provisoriskt behåller gällande nationella metoder hindrar emellertid inte att man tillämpar enhetliga regler.Det vore inte tillrådligt att i ett särskilt direktiv för textilprodukter harmonisera samtliga bestämmelser för sådana produkter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Textilprodukter får marknadsföras inom gemenskapen endast när sådana produkter följer bestämmelserna i detta direktiv. Detta gäller före eller under tillverkningsprocessen eller vid varje annat distributionssteg.Artikel 2 1. I detta direktiv avses med textilprodukter: alla varor i obearbetat, halvbearbetat, bearbetat, halvförädlat, förädlat, halvkonfektionerat eller konfektionerat tillstånd som uteslutande består av textila fibrer, oavsett vilket förfarande som använts för deras blandning eller sammansättning.2. I detta direktiv avses med textilfiber: en enhet materia som utmärks av att den är flexibel och tunn samt lång i förhållande till sin tjocklek, vilket gör den lämpad för textil användning.3. Följande artiklar skall behandlas som textilprodukter och skall falla under bestämmelserna i detta direktiv:- Produkter som består av minst 80 viktprocent textilfibrer.- Möbel- , paraply- och markistyg som består av minst 80 viktprocent textila inslag; även textila inslag i flerlagrade golvbeläggningar, i madrasser och i campingartiklar samt i värmande foder i fotbeklädnader, handskar, vantar och halvvantar, förutsatt att sådana delar eller foder utgör minst 80 viktprocent av hela artikeln.- Textilier som ingår i andra produkter som en väsentlig del i de fall deras sammansättning deklareras.Artikel 3 1. Namn och beskrivning på fibrer enligt artikel 2 återfinns i bilaga 1.2. Benämningarna i bilaga 1 skall användas enbart för fibrer som motsvarar beskrivningen vid resp. benämning i tabellen i bilaga 1.3. Ingen av dessa benämningar får användas på någon annan fiber, vare sig fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn oavsett vilket språk som används.4. Ordet "silke" får inte användas för att beteckna att en fiber till sin form eller sitt särskilda utförande är ett ändlöst filament.Artikel 4 1. Ingen textil produkt får beskrivas som 100 % "ren" (pure) eller "hel-" (all) om den inte består av ett och samma fiberslag; inget liknande ord får användas.2. En textil produkt får innehålla upp till 2 viktprocent andra fibrer, förutsatt att denna kvantitet är befogad av tekniska skäl och inte är rutinmässigt iblandad. För kardgarnsvaror kan tolereras en avvikelse på 5 %.Artikel 5 1. En ullprodukt får beskrivas som- "laine vierge" eller "laine de tonte"- "Schurwolle"- "lana virgine" eller "lana di tosa"- "scheerwol"endast om den uteslutande består av fiber som tidigare aldrig ingått i en färdigvara och som tidigare varken genomgått någon annan än den för framställningen erforderliga spinn- och/eller filtningsprocessen eller någon fiberskadande behandling eller användning.2. Utan hinder av punkt 1 får beteckningen "ny ull" även användas på den i fiberblandningen ingående ullen oma) all ull som ingår i blandningen uppfyller kraven i punkt 1,b) denna ull svarar för minst 25 % av blandningens hela vikt,c) ifråga om grovkardad blandning, ullen är blandad med endast en annan fiber.Hela den procentuella sammansättningen måste anges i ovanstående fall.3. En avvikelse berättigad av tekniska skäl i samband med tillverkningen skall inte överstiga 0,3 % fiberorenheter för produkter som beskrivs med något av uttrycken i punkt 1 och 2, inklusive ullprodukter som genomgått en kardningsprocess.Artikel 6 1. En textilprodukt där två eller flera fibrer ingår och där den ena står för minst 85 % av totalvikten, skall benämnas med- den senare fiberns namn följt av uppgift om viktprocenten, eller- den senare fiberns namn följt av orden "minst 85 %", eller- produktens fullständiga procentuella sammansättning.2. En textil produkt som består av två eller flera fibrer, varav ingen ingår med så mycket som 85 % av totalvikten, skall namnges med beteckningarna på alla de viktigaste fibrerna och dessas viktprocent, följt av namnen på övriga ingående fibrer i fallande ordning efter vikt med eller utan angivande av deras viktprocent. Dock gäller följande:a) Fibrer som var och en står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt kan kollektivt betecknas med termen "övriga fibrer" följt av den totala viktprocenten.b) Om namnet på en fiber som står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt anges, skall produktens fullständiga procentuella sammansättning deklareras.3. Produkter med varp av ren bomull och väft av rent lin, där procentandelen lin är minst 40 % av totalvikten av den obehandlade (till ytan specificerade) vävnaden, får betecknas som "halvlinne" åtföljt av "varp av ren bomull   väft av rent lin".4. I fråga om textila produkter avsedda för en slutanvändare skall en avvikelse på 3 % tillåtas mellan den deklarerade och den verkliga viktprocentandelen fibrer i förhållande till fibrernas totalvikt i den färdiga produkten i de procentuella blandningar som fastställs genom denna artikel, om inte tillverkningsprocessen för en speciell produkt är sådan att en större avvikelse måste tolereras.5. Beteckningarna "omarbetat material" eller "varor med obestämd sammansättning" får användas för sådana produkter vars sammansättning inte utan svårighet kan bestämmas, oavsett beståndsdelarnas procentandelar efter vikt.Artikel 7 Utöver avvikelserna angivna i artikel 4.2, artikel 5.4 och artikel 6.4 medges en ytterligare tolerans av 7 % uteslutande för synliga, urskiljbara fibrer av rent dekorativ karaktär.Artikel 8 1. Textila produkter i detta direktivs mening skall förses med etikett eller märkas så snart de släpps ut på marknaden i produktions- eller kommersiellt syfte; denna etikettering eller märkning kan ersättas eller kompletteras med åtföljande affärshandlingar, när produkterna inte utbjuds till försäljning till slutanvändaren, eller när de levereras för att tillgodose en beställning från staten eller från annan offentligrättslig juridisk person.2. a) Namn, beskrivningar och specifikationer om fiberinnehållet enligt artikel 3, 4, 5 och 6 och bilaga 2 skall klart och tydligt framgå av affärshandlingarna. Detta krav skall göra det omöjligt att använda förkortningar i försäljningsavtal, på räkningar och fakturor; en mekaniserad processkod får emellertid användas, förutsatt att koden förklaras i handlingen ifråga.b) Namn, beskrivningar och specifikationer om fiberinnehållet enligt artikel 3, 4, 5 och 6 och bilaga 1 skall klart framgå i lättläslig och enhetlig tryckstil, när textilprodukter utbjuds till försäljning eller säljs till slutanvändare. Detta gäller i synnerhet för kataloger och annan reklam, för förpackningar, etiketter och märken.Närmare beskrivningar och upplysningar, utöver dem som faller under detta direktiv, skall presenteras separat. Denna bestämmelse gäller inte ett varumärke eller namn på ett företag, som kan stå omedelbart före eller efter de specificeringarna, föreskrivna i detta direktiv. Om emellertid en textilprodukt utbjuds till försäljning eller säljs till en slutanvändare enligt punkt 2 a, och ett varumärke eller ett företagsnamn, vare sig fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn, innehåller ett av namnen som räknas upp i bilaga 1 eller ett namn som lätt kan förväxlas med detta, måste varumärket eller företagets namn omedelbart föregås eller följas av namn, beskrivning och specifikationer om fiberinnehållet enligt artikel 3, 4, 5 och 6 eller bilaga 1, tryckta med lättläsliga och tydliga bokstäver.c) När textilprodukter utbjuds till försäljning eller säljs till en slutanvändare inom medlemsstaternas territorium får dessa kräva att även det egna språket används på de etiketter och märken som krävs enligt denna artikel.d) Medlemsstaterna får inte förbjuda användning av beskrivningar eller specifikationer om olika produkters egenskaper utöver de som nämns i artikel 3, 4 och 5, när sådana beskrivningar eller specifikationer överensstämmer med god affärssed i det landet.Artikel 9 1. Alla textilprodukter som består av två eller flera komponenter med olika fiberinnehåll skall vara försedda med en etikett som anger fiberinnehållet i varje komponent. En sådan etikett skall inte vara obligatorisk för komponenter som ingår med mindre än 30 % av produktens totalvikt, exklusive fodret.2. Två eller flera textilprodukter som har samma fiberinnehåll och normalt bildar en enhet behöver bara ha en etikett.Artikel 10 Utan hinder av bestämmelserna i artikel 8 och 9 gäller följande:a) I fråga om de textilprodukter som räknas upp i bilaga 3 och som befinner sig i något av de stadier som nämns i artikel 2.1 behöver medlemsstaterna inte kräva någon etikett eller något märke med namn eller sammansättning. Bestämmelserna i artiklarna 8 och 9 skall dock gälla när sådana produkter har en etikett eller märkning med namn eller sammansättning eller ett varumärke eller namn på ett företag, som fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn, innehåller antingen en av benämningarna i bilaga 1 eller en benämning som lätt kan förväxlas med denna.b) Om de textilprodukter som räknas upp i bilaga 4 är av samma typ och sammansättning kan de utbjudas till försäljning gemensamt, försedda med samma etiketter med detaljerade upplysningar om sammansättning fastställda i detta direktiv.Artikel 11 Medlemsstaternaskall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att ingen information som ges när textilprodukter släpps ut på marknaden kan förväxlas med benämningarna och specifikationerna fastställda i detta direktiv.Artikel 12 1. De i artiklarna 5 och 6 angivna procenttalen för fibrerna skall beräknas med användning av de i bilaga 2 nämnda och överenskomna fukttilläggen på torrvikten av respektive fiberslag.2. Vid beräkning av procentsatserna för textilfibrer skall följande delar först borträknas:a) Förstyvningar, förstärkningar, mellanfoder och mellanlägg av canvas, förbindelsetrådar, sytrådar, stadkanter, etiketter och märken, kantband, knappar och garneringar som inte är beståndsdelar av varan, överdrag, tillbehör, dekorationsbesättningar, resårband och band samt, om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 9, foder.b) Bindevarp och -väft i filtar, binde- och fyllnadsvarp och väft i golvbeläggningar, möbeltyger och handknutna mattor.c) Grundlagren i tyger med lugg och flerlagrade golvbeläggningar om dessa baksidor inte har samma fibersammansättning som luggen.d) Fetter, bindemedel, förtyngningsmedel och andra textila appreturmedel samt färg- och tryckhjälpmedel och andra textilbearbetningsprodukter.3. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de detaljer som räknas upp i punkt 2 d inte finns med i mängder som kan vilseleda konsumenten.Artikel 13 Separata direktiv kommer att specificera de prov- och analysmetoder som skall användas av alla medlemsstater för att bestämma fibersammansättningen i de produkter som omfattas av detta direktiv.Artikel 14 1. Ingen medlemsstat får förbjuda eller hindra utsläppandet på marknaden av textila produkter som följer bestämmelserna i detta direktiv av orsaker som har samband med benämningar eller specifikationer av sammansättning.2. Bestämmelserna i detta direktiv utesluter inte att man tillämpar gällande bestämmelser i de olika medlemsstaterna om skydd av industriell och kommersiell egendom, om uppgifter beträffande ursprung, ursprungsmärkning och förhindrande av otillbörlig konkurrens.Artikel 15 Bestämmelserna i detta direktiv skall inte gälla textilprodukter som1. är avsedda för export till tredje land,2. förs in i medlemsländerna i gemenskapen efter tullkontroll för vidare transitering,3. importeras från tredje land för beredning inom marknaden,4. läggs ut på entreprenad till personer som arbetar i hemmet eller till fristående företag som framställer produkter från tillhandahållet material utan att detta överlåts mot betalning.Artikel 16 1. Medlemsstaterna skall besluta om de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommmissionen om detta.2. Varje medlemsstat får bestämma att nationella bestämmelser som gäller innan nationella åtgärder vidtas för att följa detta direktiv fortfarande får gälla under 24 månader efter det att sådana åtgärder trätt i kraft för textilprodukter som inte uppfyller kraven i detta direktiv.3. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 17 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 juli 1971.På rådets vägnarA. MOROOrdförande (1) EGT nr C 2, 8.1.1970, s. 41.(2) EGT nr C 10, 27.1.1970, s. 9.BILAGA 1 FÖRTECKNING ÖVER TEXTILFIBRER >Plats för tabell>(1) När det gäller blandningar av fint djurhår och fibrer från får eller lamafällar får dessa speciella benämningar användas endast om de åtföljs av innehållsdeklarationer enligt Artikel 6.1 eller 6.2.(2) Under en period av fem år efter anmälan om detta direktiv får fibern som faller under punkt 23 (viskos) även kallas "rayon" när det är fråga om filamentet eller "stapelrayon" ifråga om ändlös fiber; ordet "viskos" får läggas till i bägge fallen.(3) Ordet "fiber" är underförstått.BILAGA 2 >Plats för tabell>BILAGA 3 PRODUKTER FÖR VILKA INTE KAN FÖRESKRIVAS ETIKETTERING ELLER MÄRKNING(Artikel 10 a)1. ärmhållare2. klockarmband av textila material3. etiketter och emblem4. vadderade grytlappar av textila material5. tehuvar6. kaffehuvar7. ärmskydd8. muffar, ej av plysch9. konstgjorda blommor10. nåldynor11. målad kanvasduk12. vävda tyger för stoffering och mellanlägg13. filtar14. gamla, omgjorda textilprodukter där detta särskilt anges15. damasker16. industritextilier17. emballage, inte nytt och sålt som sådant18. filthattar19. mjuka behållare/kärl utan bottenplatta och sadelmakeri av textilt material20. reseeffekter av textila material21. handbroderier22. glidbara spännen i kjollinningar23. knappar och spännen, överklädda med textila material24. bokomslag i textila material25. leksaker26. textila delar av fotbeklädnader utom värmande foder27. smådukar som har flera beståndsdelar och en yta som inte överstiger 500 cm2BILAGA 4 PRODUKTER FÖR VILKA EN GEMENSAM ETIKETTERING ELLER MÄRKNING KAN ANVÄNDAS(Artikel 10 b)1. skurtrasor2. dammtrasor3. kantband och garneringar4. garneringsband, spetskragar o.dyl.5. skärp6. hängslen7. strumpeband8. sko- och kängsnören9. band10. resårband11. nya förpackningar, sålda som sådana12. paketsnören13. bordstabletter14. näsdukar


Avis juridique important

|

31980L0597

Rådets direktiv 80/597/EEG av den 29 maj 1980 om en andra ändring av direktiv 74/329/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om emulgerings-, stabiliserings-, förtjocknings- och geleringsmedel för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 155 , 23/06/1980 s. 0023 - 0025 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0205  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 9 s. 0127  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 10 s. 0205  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 11 s. 0026  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 11 s. 0026

RÅDETS DIREKTIV av den 29 maj 1980 om en andra ändring av direktiv 74/329/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om emulgerings-, stabiliserings-, förtjocknings- och geleringsmedel för användning i livsmedel (80/597/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I direktiv 74/329/EEG(4), senast ändrat genom direktiv 78/612/EEG(5), finns en enhetlig förteckning över de emulgerings-, stabiliserings-, förtjocknings- och geleringsmedel som medlemsstaterna får tillåta för användning i livsmedel.Med hänsyn till det senaste vetenskapliga och tekniska kunnandet måste hänvisningen till mikrokristallinisk cellulosa (E 460) i bilaga 1 till direktiv 78/612/EEG formuleras om; användningen av dragant (E 413) bör tas upp till förnyad prövning efter en undersökning av kommissionen.Bilaga 2 till direktiv 74/329/EEG anger benämningarna på de ämnen som medlemsstaterna tillfälligt får godkänna för användning i livsmedel.Artikel 3.1 i direktiv 74/329/EEG tillåter detta undantag för en period av fem år från den dag då direktivet anmäldes.Bilaga 2 måste med hänsyn till de senaste vetenskapliga och tekniska rönen arbetas om; för vissa ämnen måste perioden för tillfälligt godkännande förlängas för att göra det möjligt att fullborda vissa toxikologiska undersökningar som är nödvändiga mot bakgrund av dagens krav på säkerhet när ämnena används i livsmedel.Andra ämnen för vilka de nödvändiga toxikologiska undersökningarna har slutförts, kan inte godkännas på gemenskapsnivå om inte användningsvillkoren och renhetskriterierna har fastställts; användningen av dessa ämnen får godkännas av medlemsstaterna utan tidsbegränsning.Det vetenskapliga och tekniska kunnandet om xantangummi är tillräckligt för att ämnet skall kunna föras över till bilaga 1 i direktiv 74/329/EEG; ghattigummi får inte längre användas men en tillfällig period måste likväl bestämmas för att möjliggöra att de livsmedel som innehåller detta ämne och som redan finns på marknaden skall kunna säljas.Extrakt av kvillaja omfattas inte längre av direktiv 74/329/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 74/329/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2.2 och 2.3 skall ersättas med följande:"2. I fråga om de ämnen som avses i bilaga 1 under E 413 och E 440 b, får dock rådet i enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 100 i fördraget senast den 31 december 1982 och på grundval av kommissionens undersökning besluta att stryka dem från bilagan eller ändra reglerna om dem på något annat sätt."2. Följande artikel skall införas:"Artikel 2 a1. Utan hinder av artikel 2.1 får medlemsstaterna tillåta att följande ämnen används i livsmedel:AmmoniumfosfatiderPolyglycerolpolyricinoleatSorbitanmonostearatSorbitantristearatSorbitanmonolauratSorbitanmonooleatSorbitanmonopalmitat2. Rådet får, i enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 100 i fördraget, i bilaga 1 föra in de ämnen som nämns i punkt 1 och samtidigt bestämma villkoren för deras användning i livsmedel, under förutsättning att ämnenas renhetskriterier fastställts i enlighet med artikel 7.1."3. Artikel 3.1 skall ersättas med följande:"1. Utan hinder av artikel 2.1 får medlemsstaterna tillåta att de ämnen som räknas upp i bilaga 2 används i livsmedel fram till den 31 december 1984 och att livsmedel som innehåller ghattigummi saluförs fram till den 1 april 1981. I fråga om karayagummi får dock rådet i enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 100 i fördraget senast den 31 december 1980 och på grundval av en undersökning som kommissionen gjort besluta att stryka ämnet från denna bilaga eller ändra reglerna om ämnet på något annat sätt."4. Bilaga 1 skall ändras på följande sätt:a) Ämne E 460, Mikrokristallinisk cellulosa, skall ersättas med följande:"E 460 i) Mikrokristallinisk cellulosaii) Cellulosapulver"b) Följande skall införas:"E 415 Xantangummi"5. Bilaga 2 skall ersättas med bilagan till detta direktiv.Artikel 2Artikel 1 träder i kraft den 21 juni 1979.Artikel 3Medlemsstaterna skall inom ett år från anmälan av detta direktiv ändra sin lagstiftning i enlighet med direktivets bestämmelser och skall genast underrätta kommissionen om detta. Den sålunda ändrade lagstiftningen skall vara genomförd två år efter anmälan av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 maj 1980.På rådets vägnarG. MARCORAOrdförande(1) EGT nr C 115, 8.5.1979, s. 10.(2) EGT nr C 4, 7.1.1980, s. 64.(3) EGT nr C 247, 1.10.1979, s. 1.(4) EGT nr L 189, 12.7.1974, s. 1.(5) EGT nr L 197, 22.7.1978, s. 22.BILAGA"BILAGA 2BENÄMNINGKarayagummi (synonym: sterculiagummi)Polyoxietylen(20)sorbitanmonolaurat (synonym: polysorbat 20)Polyoxietylen(20)sorbitanmonopalmitat (synonym: polysorbat 40)Polyoxietylen(20)sorbitanmonostearat (synonym:polysorbat 60)Polyoxietylen(20)sorbitantristearat (synonym: polysorbat 65)Polyoxietylen(20)sorbitanmonooleat (synonym: polysorbat 80)Polyoxietylen(8)stearatPolyoxietylen(40)stearatVärmeoxiderad sojabönsolja som fått reagera med mono- och diglycerider av fettsyrorMjölksyra- och fettsyraestrar av glycerol och propylenglykolDioctylnatriumsulfosuccinat"


title: Rådets direktiv 2006/106/EG av den 20 november 2006 om anpassning av direktiv 94/80/EG om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, med anledning av Bulgariens och Rumäniens anslutning

text:
               20.12.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 363/409

         RÅDETS DIREKTIV 2006/106/EG
   av den 20 november 2006
   om anpassning av direktiv 94/80/EG om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, med anledning av Bulgariens och Rumäniens anslutning
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien (1), särskilt artikel 4.3,
   med beaktande av anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 56,
   med beaktande av kommissionens förslag, och
   av följande skäl:

               (1)

               Om det med anledning av anslutningen krävs anpassningar av institutionernas rättsakter som fortsätter att gälla efter den 1 januari 2007 och dessa anpassningar inte finns med i anslutningsakten eller i dess bilagor, skall i enlighet med artikel 56 i anslutningsakten nödvändiga rättsakter antas av rådet utom i de fall där den ursprungliga rättsakten antogs av kommissionen.

               (2)

               I slutakten från den konferens under vilken anslutningsfördraget utarbetades anges att de höga fördragsslutande parterna har nått en politisk överenskommelse om en serie anpassningar av institutionernas rättsakter som krävs på grund av anslutningen, och rådet och kommissionen uppmanas att anta dessa anpassningar före anslutningen, vid behov kompletterade och aktualiserade så att hänsyn tas till unionsrättens utveckling.

               (3)

               Rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare (2) bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 94/80/EG skall ändras i enlighet med bilagan.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast dagen för Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft under förutsättning att anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien träder i kraft och samma dag som det fördraget.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 20 november 2006

            På rådets vägnar

         J. KORKEAOJA

            Ordförande

      (1)  EUT L 157, 21.6.2005, s. 11.

      (2)  EGT L 368, 31.12.1994, s. 38.
   BILAGA
   FRI RÖRLIGHET FÖR PERSONER
   MEDBORGERLIGA RÄTTIGHETER
   31994 L 0080: Rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare (EGT L 368, 31.12.1994, s. 38), ändrat genom

               —

               31996 L 0030: Rådets direktiv 96/30/EG av den 13.5.1996 (EGT L 122, 22.5.1996, s. 14),

               —

               12003 T: Anslutningsakten för Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien (EUT L 236, 23.9.2003, s. 33).

         I bilagan skall följande införas mellan uppgifterna för Belgien och Tjeckien:

      ”I Bulgarien:
      община/кметство/Общината е основната административно-териториална единица, в която се осъществява местното самоуправление”;

   Mellan uppgifterna för Portugal och Slovenien:

      ”I Rumänien:
      comuna, oraşul, municipiul, sectorul (numai în municipiul Bucureşti) şi judeţul”.


Avis juridique important

|

31975L0440

Rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 194 , 25/07/1975 s. 0026 - 0031 "Grekisk specialutgåva" Område 15 Volym 1 s. 0080  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 1 s. 0123  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 1 s. 0123  Finsk specialutgåva Område 15 Volym 1 s. 0232  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 1 s. 0232  DE L 328 25/07/1975 P. 0034-0039

RÅDETS DIREKTIV av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna (75/440/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Den ökande användningen av vattenresurser för uttag av vatten avsett för mänsklig konsumtion gör det nödvändigt att minska föroreningen av vattnet och att skydda det mot ytterligare försämring.Det är nödvändigt att skydda allmänhetens hälsa och att, för detta syfte, övervaka det ytvatten som avses användas för uttag av dricksvatten samt reningen av sådant vatten.Skillnader i de bestämmelser om kvalitetskrav på ytvatten som avses användas för uttag av dricksvatten som redan tillämpas eller är under utarbetande i de olika medlemsstaterna kan skapa ojämlika konkurrensvillkor och sålunda direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. Det är därför nödvändigt att närma lagarna på detta område till varandra i enlighet med artikel 100 i fördraget.Det förefaller nödvändigt att denna tillnärmning av lagstiftningen åtföljs av gemenskapsåtgärder för att genom mer omfattande bestämmelser uppnå ett av gemenskapens mål beträffande miljöskydd och förbättring av livskvaliteten. Vissa särskilda bestämmelser bör därför fastställas för att möjliggöra detta. Eftersom fördraget inte ger de nödvändiga befogenheterna för detta bör artikel 235 i fördraget åberopas.I Europeiska gemenskapernas aktionsprogram för miljön(3) föreskrivs att gemensamma kvalitetsmål skall upprättas med avseende på de krav som miljön skall motsvara, bland annat angivande av vattenparametervärden, inklusive ytvatten som används för framställning av dricksvatten.Utarbetandet av gemensamma minimikrav på kvaliteten på det ytvatten som avses användas för uttag av dricksvatten utesluter varken strängare krav när sådant vatten används på annat sätt eller de krav som kan ställas med hänsyn till det akvatiska livet.Det kommer att bli nödvändigt att med hänvisning till nyvunnen teknisk och vetenskaplig kunskap ompröva de parametervärden som anger kvaliteten på ytvatten som används för uttag av dricksvatten.För närvarande utarbetas metoder för provtagning av vatten och för mätning av de parametervärden som anger de fysiska, kemiska och mikrobiologiska egenskaperna för ytvatten som avses användas för uttag av dricksvatten. Dessa metoder skall omfattas av ett direktiv som skall antas fortast möjligt.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv gäller de kvalitetskrav som sött ytvatten som används eller är avsett att användas för uttag av dricksvatten, i fortsättningen benämnt ytvatten, måste uppfylla efter det att lämplig behandling har utförts. Grundvatten, bräckvatten och vatten som är avsett att tillföras markens grundvattenskikt skall inte omfattas av detta direktiv.2. Vid tillämpningen av detta direktiv skall allt ytvatten som är avsett för mänsklig konsumtion och som levereras via distributionsnät till allmänheten anses vara dricksvatten.Artikel 2 Vid tillämpningen av detta direktiv skall ytvatten, beroende på gränsvärden indelas i tre grupper, A1, A2 och A3, som motsvarar de standardmetoder för behandling som beskrivs i bilaga 1. Grupperna motsvarar tre olika kvaliteter av ytvatten vars olika fysiska, kemiska och mikrobiologiska egenskaper anges i tabellen i bilaga 2.Artikel 3 1. För samtliga provtagningspunkter eller för varje individuell provtagningspunkt skall medlemsstaterna för samtliga parametrar i bilaga 2 fastställa de värden som skall gälla för ytvatten.Beträffande de parametrar för vilka inget värde anges i bilaga 2 får medlemsstaterna avstå från att fastställa de värden som avses i första stycket i avvaktan på att dessa värden fastställs i enlighet med förfarandet i artikel 9.2. De värden som fastställs i enlighet med punkt 1 får inte vara mindre stränga än de som anges i spalterna märkta "I" i bilaga 2.3. Medlemsstaterna skall sträva efter att, om inte annat följer av artikel 6, tillämpa de värden som anges i spalterna märkta "G" i bilaga 2 som riktlinjer, oavsett om det finns ett motsvarande värde i spalterna märkta "I" i den bilagan.Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att ytvatten uppfyller de krav på värden som fastställs enligt artikel 3. Varje medlemsstat skall tillämpa detta direktiv utan åtskillnad mellan nationella vatten och gränsöverskridande vatten.2. I enlighet med målen för detta direktiv skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa en fortlöpande förbättring av miljön. För detta ändamål skall de utarbeta en systematisk åtgärdsplan som innehåller en tidtabell för förbättringen av ytvatten, särskilt för sådant i grupp A3. De nationella programmen skall ge avsevärda förbättringar i detta hänseende under de närmaste tio åren.Den tidtabell som avses i första stycket skall utarbetas med hänsyn till behovet att förbättra miljökvaliteten, och i synnerhet vattenkvaliteten, samt med hänsyn till de ekonomiska och tekniska begränsningar som finns eller som kan uppstå inom gemenskapens olika regioner.Kommissionen skall genomföra en grundlig granskning av de planer som avses i första stycket, inklusive tidtabellerna, och skall, om nödvändigt, överlämna lämpliga förslag till rådet.3. Ytvatten med fysiska, kemiska och mikrobiologiska egenskaper som inte uppfyller de obligatoriska gränsvärden som motsvarar reningstyp A3 får inte användas för uttag av dricksvatten. Vatten av sådan lägre kvalitet får dock utnyttjas under speciella omständigheter om lämpliga processer - inklusive blandning - används för att förbättra vattnets kvalitetsegenskaper så mycket att kvalitetsnormerna för dricksvatten uppfylls. Kommissionen skall meddelas om skälen för sådana undantag, vilka skall göras med hänvisning till en plan för hantering av vattenresurserna för det berörda området, snarast möjligt för befintliga anläggningar och på förhand för nya anläggningar. Kommissionen skall granska dessa skäl ingående och om så erfordras överlämna lämpliga förslag till rådet.Artikel 5 1. Vid tillämpningen av artikel 4 skall ytvatten anses uppfylla de relevanta parameterkraven om prover av vatten som har tagits med regelbundna intervall vid samma provtagningspunkt och använts för uttag av dricksvatten visar att det uppfyller parametervärdena för ifrågavarande vattenkvalitet- i 95 % av proverna för parametrar enligt spalterna märkta "I" i bilaga 2,- i 90 % av proverna för samtliga andra fall, och för de 5 eller 10 % av proverna som inte uppfyller kraven gäller atta) vattnet inte får avvika från det aktuella parametervärdet med mer än 50 %, med undantag för temperatur, pH, löst syre och mikrobiologiska parametrar,b) det inte får medföra fara för folkhälsan,c) efterföljande vattenprover tagna vid statistiskt lämpliga intervaller inte får avvika från de relevanta parameter-värdena.2. I avvaktan på en gemenskapspolitik på detta område skall provtagningsfrekvensen och analysen av varje parameter samt mätmetoderna anges av de behöriga nationella myndigheterna med beaktande av den uttagna vattenvolymen, uttagens omfattning, betjänad befolkningsmängd, de risker som vattnets kvalitet medför samt av säsongsmässiga variationer i kvaliteten.3. Värden som är högre än de som avses i punkt 2 skall inte beaktas vid beräkningen av de procenttal som avses i punkt 1 om de beror på översvämningar, naturkatastrofer eller onormala väderförhållanden.4. Med provtagningsplats avses den plats där ytvattnet utvinns innan det vidarebefordras till reningsanläggningen.Artikel 6 Medlemsstaterna får när som helst fastställa strängare värden för ytvatten än de som fastställs i detta direktiv.Artikel 7 Genomförandet av åtgärder som har beslutats enligt detta direktiv får inte under några förhållanden direkt eller indirekt medföra att ytvattnets aktuella kvalitet försämras.Artikel 8 Bestämmelserna i detta direktiv får åsidosättasa) vid översvämning eller andra naturkatastrofer,b) i fråga om vissa parametrar märkta (O) i bilaga 2 vid exceptionella meteorologiska eller geografiska förhållanden,c) om ytvatten berikas på naturlig väg med vissa ämnen och på detta sätt kommer att överskrida de gränsvärden som har fastställts för grupperna A1, A2 och A3 i tabellen i bilaga 2, och i fråga om ytvatten i grunda sjöar eller praktiskt taget stillastående vatten, för parametrarna märkta med asterisk i tabellen i bilaga 2; åsidosättandet gäller endast för sjöar som inte är djupare än 20 meter och vars vattenutbyte tar längre tid än ett år samt under förutsättning att avloppsvatten inte släpps ut i vattenmassan.Naturlig berikning avser den process genom vilken en viss vattenmassa, utan mänsklig påverkan, erhåller vissa ämnen från marken.De undantag som föreskrivs i första stycket får under inga omständigheter åsidosätta kravet på skydd av folkhälsan.Om en medlemsstat åsidosätter bestämmelserna i detta direktiv skall den omedelbart meddela kommissionen detta med uppgift om skälen och den förväntade tidsperioden.Artikel 9 De numeriska värden och den parameterförteckning i bilaga 2 som anger de fysiska, kemiska och mikrobiologiska egenskaperna hos ytvatten får revideras på begäran av en medlemsstat eller efter förslag från kommissionen om den tekniska och vetenskapliga kunskapen om behandlingsmetoder förbättras eller om dricksvattennormerna förändras.Artikel 10 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 16 juni 1975.På rådets vägnarR. RYANOrdförande(1) EGT nr C 62, 30.5.1974, s. 7.(2) EGT nr C 109, 19.9.1974, s. 41.(3) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.BILAGA I Definition av standardbehandlingsmetoder för framställning av dricksvatten från ytvatten av grupperna A1, A2 och A3 Grupp A1Enkel fysisk behandling och desinfektion, t ex snabbfiltrering och desinfektion.Grupp A2Normal fysisk och kemisk behandling samt desinfektion, t ex för-klorering, koagulering, flockning, dekantering, filtrering, desinfektion (avslutande klorering).Grupp A3Intensiv fysisk och kemisk behandling, utökad rening och desinfektion, t ex för-klorering till "breakpoint", koagulering, flockning, dekantering, filtrering, adsorption (aktivt kol), desinfektion (ozon, avslutande klorering).BILAGA 2 Karakteristik hos ytvatten avsett för uttag av dricksvatten >Plats för tabell>