Avis juridique important

|

31981L0957

Kommissionens direktiv 81/957/EEG av den 23 oktober 1981 om anpassning till tekniska framsteg för tredje gången av rådets direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 351 , 07/12/1981 s. 0005 - 0044 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 3 s. 0164  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0040  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 3 s. 0164  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0040

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 23 oktober 1981 om anpassning till tekniska framsteg för tredje gången av rådets direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (81/957/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(1), senast ändrat genom direktiv 79/831/EEG(2), särskilt artiklarna 19, 20 och 21 i detta, ochmed beaktande av följande:Bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG innehåller en förteckning över farliga ämnen och detaljer om klassificerings- och märkningsförfaranden för vart och ett av dessa ämnen (farosymbol, farans art och skyddsanvisningar).En genomgång av förteckningen över farliga ämnen har visat att denna förteckning måste anpassas med hänsyn till nu tillgänglig vetenskaplig och teknisk kunskap eller, närmare bestämt, att det är nödvändigt att ändra klassificeringen och märkningen av vissa ämnen för att klargöra vissa namn, att föra in andra ämnen i förteckningen och lämna kompletterande förklarande anmärkningar till den förteckningen.Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 67/548/EEG ändras på följande sätt:1. Bilaga 1 (förteckning över farliga ämnen) skall ändras på följande sätt:1) Nr 015-012-00-1 TetrafosfortrisulfidSymbolerna>Start Grafik>>Slut Grafik>skall ersättas med>Start Grafik>>Slut Grafik>De särskilda riskerna och skyddsanvisningarna skall ersättas med följande:R: 11-22S: 7-16-24/252) Ämnet som identifieras av nr 015-017-00-4 skall identifieras av nr 015-018-00-4. Beteckningen på franska skall ersättas med:Phosphates de tritolyle (Phosphates de tricrésyle).(Mélanges contenant au maximum 1 % d'ortho-crésol estérifié).3) Nr 024-001-00-0: KromtrioxidEfter R: 8-35 skall -43 läggas till.4) Nr 024-002-00-6: KaliumdikromatEfter R: 36/37/38 skall -43 läggas till.5) Nr 024-003-00-1: AmmoniumdikromatEfter R: 1-8-36/37/38 skall -43 läggas till.6) Nr 024-004-00-7: NatriumdikromatEfter R: 36/37/38 skall -43 läggas till.7) Nr 024-006-00-8: KaliumkromatEfter R:36/37/38 skall -43 läggas till.8) Nr 030-001-00-1: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Zinkpulver   Zinkstøv (ustabiliseret)Zinkpulver   Zinkstaub (nicht stabilisiert)ØåõäÜñãõñïò óêüíç (ðõñïöüñïò)Zinc powder   Zinc dust (pyrophoric)Zinc en poudre   Poussières de zinc (pyrophorique)Zinco in polvere   (piroforica)Zinpoeder   Zinkstof (pyrofoor)9) Nr 030-002-00-7: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Zinkpulver   Zinstøv (stabiliseret)Zinkpulver   Zinstaub (nicht stabilisiert)ØåõäÜñãõñïò óêüíç (óôáèåñïðïéçìÝíç)Zinc powder   Zinc dustZinc en poudre   Poussières de zinc (stabilisées)Zinco in polvere   (stabilizzata)Zinpoeder   Zinkstof (gestabiliseerd)10) Nr 048-001-00-5: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Cadmiumforbindelser, med undtagelse af cadmiumsulfid (CdS), cadmiumsulfoselenid (xCdS  7 yCdSe) og blandinger af cadmiumsulfid med zinksulfid (xCdS  7 yZnS), blandinger af cadmiumsulfid med kviksølvsulfid (xCdS  7 yHgs) savel som cadmiumforbindelser opført andetsteds i dette bilagCadmiumverbindungen, mit Ausnahme von Cadmiumsulfid (CdS), Cadmiumselenosulfid (xCdS  7 yCdSe) und Mischungen von Cadmium und Zinksulfid (xCdS  7 yZnS), Mischungen von Cadmium und Quecksilbersulfid (xCdS  7 yHgS), sowie der in dieser Anlage gesondert aufgeführten CadmiumverbindungenÅíþóåéò êáäìßïõ åîáéñÝóåé ôïõ èåéïý÷ïõ êáäìßïõ (ØäÓ), ôïõ èåéïóåëçíéïý÷ïõ êáäìßïõ (÷ØäÓ  7 æØäÓå), ôùí ìåéãìÜôùí èåéïý÷ïõ êáäìßïõ ìå èåéïý÷ï õäñÜñãõñï (÷ØäÓ  7 æÇãÓ), êáé ôùí åíþóåùí ðïõ ñçôþò êáôïíïìÜæïíôáé óôï ðáñüí ðáñÜñôçìáCadmium compounds, which the exception of cadmium sulphide (CdS), cadmium sulphoselenide (xCdS  7 yCdSe), mixture of cadmium sulphide with zinc sulphide (xCdS  7 yZnS), mixture of cadmium sulphide with mercury sulphide (xCdS  7 yHgS), and those specified elsewhere in this AnnexComposés de cadmium, à l'exclusion du sulfure (CdS), du sulfoséléniure (xCdS  7 yCdSe) du sulfure mixte cadmium-zinc (xCdS  7 yZnS), du sulfure mixte cadmium-mercure (xCdS  7 yHgS) et de ceux nommément désignés dans cette annexeComposti di cadmio, esclusi il solfuro (CdS), il solfoseleniuto (xCdS  7 yCdSe), i solfuri misti di cadmio e zinco (xCdS  7 ySnS), i solfuri misti di cadmio e mercurio (xCdS  7 yHgS) e quelli espressamente indicati in questo allegatoCadmiumverbindingen met uitzondering van cadmiumsulfide (CdS), cadmiumsulfoselenider (xCdS  7 yCdSe) en mengsels van cadmiumsulfide met zinksulfide (xCdS  7 yHgS), alsmede van in deze bijlage met name genoemde Cd-verbindingen11) Nr 080-002-00-6: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Uorganiske kviksølvforbindelser, undtagen kviksølv (II) sulfid (cinnober) samt sådanne nævnt andersteds i dette bilagAnorganische Quecksilberverbindungen mit Ausnahme von Quecksilber (II)sulfid (Zinnober) und der namentlich in dieser Anlage bezeichneten¶íüñãáíåò Ýíþóåéò ýäñáñãýñïõ åêôüò Üðü ôï èåéïý÷ï õäñÜñãõñï êáß ôßò Ýíþóåéò ðïý ñçôþò êáôïíïìÜæïíôáé óôü ðáñüí ðáñÜñôçìáInorganic compounds of mercury with the exception of mercuric sulphide and those specified elsewhere in this AnnexComposés minéraux du mercure, á l'exception du sulfure mercurique (cinabre) et de ceux nommément désignés dans cette annexeComposti inorganici del mercurio, escluso il solfuro di mercurio (cinabro) e quelli espressamente indicati in questo allegatoAnorganische kwikverbindingen, met uitzondering van kwiksulfide en van de in deze bijlage met name genoemde12) Nr 080-004-00-7: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Organiske kviksølvforbindelser undtagen sådanne nævnt andetsteds i dette bilagOrganische Quecksilberverbindungen mit Ausnahme der namentlich in dieser Anlage bezeichneten¼ñãáíéêÝò Ýíþóåéò ýäñáñãýñïõ Ýêôüò Üðü áýôÝò ðïõ ñçôþò êáôïíïìÜæïíôáé óôï ðáñüí ðáñÜñôçìáOrganic compounds of mercury which the exception of those specified elsewhere in this AnnexComposés organiques du mercure, à l'exception de ceux nommément désignés dans cette annexeComposti organici del mercurio, esclusi quelli espressamente indicati in questo allegatoOrganische kwikverbindingen met uitzondering van de in deze bijlage met name genoemde13) Nr 082-001-00-6: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Blyforbindelser, undtagen sådanne nævnt andetsteds i dette bilagBleiverbindungen mit Ausnahme der namentlich in dieser Anlage bezeichneten¸íþóåéò ìïëýâäïõ Ýêôüò Üðü áýôÝò ðïõ ñçôþò êáôïíïìÜæïíôáé óôï ðáñüí ðáñÜñôçìáLead compounds with the exception of those specified elsewhere in this AnnexComposés du plomb, á l'exception de ceux nommément désignés dans cette annexeComposti del piombo, esclusi quelli espressamente indicati in questo allegatoLoodverbindingen met uitzondering van de in deze bijlage met name genoemde14) Nr 601-007-00-7: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:HexanBlanding af isomere der indeholder mindre end 5 % n-HexanHexanIsomerengemisch mit höchstens 5 % n-HexanÅîÜíéïÌåßãìá éóïìåñþí ðïõ ðåñßå÷åé ëéãüôåñï áðü 5 % í-ÅîÜíéïHexane(Mixture of isomers containing a maximum of 5 % n-Hexane)Hexane(Mélange d'isomères contenant un maximum de 5 % de n-Hexane)EsanoMiscela di isomeri contenente un massimo de 5 % di n-Exano.HexaanMengsel van isomeren bevattende een maximum van 5 % n-Hexaan15) Nr 603-026-00-6: 1-klor-2,3-epoxypropanDe särskilda riskerna och skyddsangivelserna skall ersättas med följande:R: 10-26/27/28-40S: 9-36/37/39-4516) Nr 603-038-00-1: Allyl-2,3-epoxypropyleterEfter R:20 skall -43 läggas till.17) Nr 603-039-00-7: Butyl 2,3-epoxypropyleterEfter R:20 skall -43 läggas till.18) Nr 605-001-00-5: Formaldehyd . . . %Efter R: 36/37 skall -43 läggas till.19) Nr 605-001-00-2: Formaldehyd . . . %Efter R: 23/24/25 skall -43 läggas till.Efter S: 2-28 skall -26 läggas till.20) Nr 607-032-00-X EtylakrylatEfter R: 11-20/22-36/37/38 skall -43 läggas till.21) Nr 607-033-00-5: ButylmetakrylatEfter R: 10-36/37/38 skall -43 läggas till.22) Nr 607-035-00-6: MetylmetakrylatEfter R: 11-36/37/38 skall -43 läggas till.23) Nr 607-062-00-3: ButylakrylatEfter R: 10-36/37/38 skall -43 läggas till.24) Nr 607-106-00-1: 1-metyl-5-norbornen-2,3dikarboxylsyreanhydridEfter R: 22-36/37/38 skall -42 läggas till.25) Nr 607-113-00-X: IsobutylmetakrylatEfter R: 10-36/37/38 skall -43 läggas till.26) Nr 607-115-00-0: IsobutylakrylatEfter R: 10-20/21-38 skall -43 läggas till.27) Nr 607-117-00-1: 2,3-epoxypropylakrylatEfter R: 23/24/25-34 skall -43 läggas till.28) Nr 607-120-00-8: DietylenglykoldiakrylatEfter R: 24-36/38 skall -43 läggas till.29) Nr 607-121-00-3: Bicyklo (2,2,1)-hepta-2-akrylatEfter R: 21-38 skall -43 läggas till.30) Nr 607-123-00-4: 2,3-epoxypropylmetakrylatEfter R: 20/21/22-36/38 skall -43 läggas till.31) Nr 607-124-00-X: 2-hydroxyetylmetakrylatEfter R: 36/38 skall -43 läggas till.32) Nr 607-126-00-0: TrietylenglykoldiakrylatEfter R: 36/38 skall -43 läggas till.33) Nr 607-127-00-6: 2-dietylaminoetylmetakrylatEfter R: 20-36/38 skall -43 läggas till.34) Nr 607-128-00-1: 2-tert-butylaminoetylmetakrylatEfter R: 36/38 skall -43 läggas till.35) Nr 607-132-00-3: 2-dimetylaminoetylmetakrylatEfter R: 21/22-36/38 skall -43 läggas till.36) Nr 608-010-00-2: 2-metyl-2-propennitrilEfter R: 11-23/24/25 skall -43 läggas till.37) Nr 612-006-00-6: 1,2-etandiaminSymbolen>Start Grafik>>Slut Grafik>skall ersättas med symbolen:>Start Grafik>>Slut Grafik>De särskilda riskerna och skyddsanvisningarna skall ersättas med:R: 10-21/22-34-43S: 09-26-36/37/3938) Nr 612-028-00-6: DiaminobenzenEfter R: 23/24/25 skall -43 läggas till.39) Nr 612-050-00-6: CyclohexylaminSymbolen>Start Grafik>>Slut Grafik>skall ersättas med symbolen:>Start Grafik>>Slut Grafik>De särskilda riskerna och skyddsanvisningarna skall ersättas med:R: 10-21/22-34S: 36/37/3940) Nr 615-005-00-9: Ämnets beteckning och klassificering skall ersättas med följande:>Start Grafik>>Slut Grafik>Diphenylmethan-4,4'-diisocyanat (1)Diphenylmethan-2,4'-diisocyanat (2)Diphenylmethan-2,2'-diisocyanat (3)Blanding af (1), (2) og (3)Diphenylmethan-4,4'-diisocyanat (1)Diphenylmethan-2,4'-diisocyanat (2)Diphenylmethan-2,2'-diisocyanat (3)Mischungen von (1), (2) und (3)4,4'-Äééóïêõáíéêü-äéöáéíõëïìåèÜíéï (1)2,4'-Äééóïêõáíéêü-äéöáéíõëïìåèÜíéï (2)2,2'-Äééóïêõáíéêü-äéöáéíõëïìåèÜíéï (3)ÌåÀãìá ôþí (1), (2) êáß (3)Diphenylmethane-4,4'-di-isocyanate (1)Diphenylmethane-2,4'-di-isocyanate (2)Diphenylmethane-2,2'-di-isocyanate (3)Mixture of (1), (2) and (3)4,4'-Diisocyanate de diphénylméthane (1)2,4'-Diisocyanate de diphénylméthane (2)2,2'-Diisocyanate de diphénylméthane (3)Mélange de (1), (2) et (3)Difenilmetan-4,4'-diisocianato (MDI) (1)Difenilmetan-2,4'-diisocianato (MDI) (2)Difenilmetan-2,2'-diisocianato (MDI) (3)Miscele di (1), (2) e (3)Difenylmethaan-4,4'-diisocyanaat (MDI) (1)Difenylmethaan-2,4'-diisocyanaat (MDI) (2)Difenylmethaan-2,2'-diisocyanaat (MDI) (3)Mengsel van (1), (2) en (3)>Start Grafik>>Slut Grafik>41) Nr 615-006-00-4: Ämnets beteckning och klassificering skall ersättas med följande:>Start Grafik>>Slut Grafik>2,4-Diisocyanatotoluen (1)2,6-Diisocyanatotoluen (2)Blanding af (1) og (3)2,4-Diisocyanat-toluol (1)2,6-Diisocyanat-toluol (2)Mischungen von (1) und (2)2,4-Äééóïêõáíïôïëïõüëéï (1)2,6-Äééóïêõáíïôïëïõüëéï (2)ÌåÀãìá ôþí (1) êáé (3)Toluene-2,4-di-isocyanate (1)Toluene-2,6-di-isocyanate (2)Mixtures of (1) and (2)2,4-Diisocyanate de totuylène (1)2,6-Diisocyanate de totuylène (2)Mélanges de (1) et (2)2,4-Toluen-diisocianato (1)2,6-Toluen-diisocianato (2)Miscele di (1) e (2)Tolueen-2,4-diisocyanaat (1)Tolueen-2,6-diisocyanaat (2)Mengsel van (1) en (2)>Start Grafik>>Slut Grafik>42) Nr 051-003-00-9: Beteckningen på danska skall ersättas med:Antimonforbindelser med undtagelse af antimontrisulfid (Sb2S3),antimonpentasulfid (Sb2S5), antimontrioxid (Sb2O3),antimontetraoxid (Sb2O4), antimonpentoxid (Sb2O5) samt sådanne naevnt andetsteds i dette bilag.43) Nr 603-037-00-6: Ämnets beteckning skall ersättas med följande:Cellulose nitrat (nitrocellulose) indeholdende mere end 12,6 % nitrogenNitrozellulose mit mehr als 12,6 % StickstoffÍéôñïêõôôáñßíç ðåñéÝ÷ïõóá á æùôï Üíù ôïý 12,6 %Cellulose nitrate (Nitrocellulose) containing more than 12 76 % nitrogenNitrate de cellulose (Nitrocellulose) contenant plus de 12,6 % d'azoteNitrocellulosa contenente più del 12,6 % d'azotoNitrocellulosen met meer dan 12,6 % stikstofNitrato de celulosa (Nitrocelulosa) con un contenido superior a 12,6 % de nitrógeno44) Nr 603-014-00-0: 2-butozyetanolSymbolen>Start Grafik>>Slut Grafik>skall ersättas med:>Start Grafik>>Slut Grafik>Riskangivelserna och försiktighetsreglerna skall ersättas medR: 20/21/22-37S: 24/2545) Nr 603-013-00-5: 2-isopropoxyetanolSymbolen>Start Grafik>>Slut Grafik>skall ersättas med symbolen>Start Grafik>>Slut Grafik>De särskilda riskerna och skyddsanvisningarna skall ersättas med:R: 20/21-36S: 24/2546) Nr 603-011-00-4: 2-metozyetanolSymbolen>Start Grafik>>Slut Grafik>skall ersättas med symbolen:>Start Grafik>>Slut Grafik>De särskilda riskerna och skyddsanvisningarna skall ersättas med:R: 10-20/21/22-37S: 24/2547) Nr 607-071-00-2: EtylmetakrylatEfter R: 11-36/37/38 skall -43 läggas till.2. De ämnen som anges i bilagan till detta direktiv skall läggas till bilaga 1 "Förteckning över farliga ämnen".Artikel 2 Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1982 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser senast den 1 juli 1983.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 oktober 1981.På kommissionens vägnarKarl-Heinz NARJESLedamot av kommissionen >Hänvisning till film>(1) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1.(2) EGT nr L 259, 15.10.1979, s. 10.


Avis juridique important

|

31994L0035

Europaparlamentets och rådets direktiv 94/35/EG av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 237 , 10/09/1994 s. 0003 - 0012 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 27 s. 0005  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 27 s. 0005

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 94/35/EG av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedelEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel(1), särskilt artikel 3.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3),efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén,enligt förfarandet i artikel 189b i fördraget(4), ochmed beaktande av följande:Skillnader mellan nationell lagstiftning i olika medlemsstater i fråga om sötningsmedel och villkoren för deras användning är ett hinder för den fria rörligheten för livsmedel. Detta kan skapa otillbörliga konkurrensförhållanden.Det viktigaste syftet med all lagstiftning om sötningsmedel och villkoren för användning av dem bör vara att skydda och informera konsumenterna.Mot bakgrund av de senaste vetenskapliga och toxikologiska rönen bör dessa ämnen endast tillåtas för vissa livsmedel och med vissa villkor för användningen.Detta direktiv skall inte påverka bestämmelser om andra funktioner än de sötande egenskaperna hos ämnen som omfattas av detta direktiv.Användning av sötningsmedel som ersättning för socker är berättigad vid framställning av energireducerade livsmedel, livsmedel som inte orsakar karies eller livsmedel som inte tillsatts socker i syfte att uppnå bättre hållbarhet genom ersättning med sötningsmedel och vid framställning av dietprodukter.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv är ett särdirektiv, som utgör en del av det uttömmande direktiv som avses i artikel 3 i direktiv 89/107/EEG.2. Detta direktiv skall tillämpas på sådana livsmedelstillsatser, nedan kallade sötningsmedel, som används-för att ge livsmedel söt smak,-som bordssötningsmedel.3. I detta direktiv avses följande med utan tillsats av socker och energireducerade i tredje kolumnen i bilagan:- utan tillsats av socker: utan varje tillsats av mono- eller disackarider eller av något annat livsmedel som används på grund av sina sötande egenskaper.- energireducerad: produkt vars energivärde reducerats med minst 30 % jämfört med det ursprungliga livsmedlet eller med en liknande produkt.4. Detta direktiv skall inte tillämpas på livsmedel med sötande egenskaper.Artikel 21. Endast de sötningsmedel som upptas i bilagan får släppas ut på marknaden för att- säljas till den enskilde konsumenten,eller- användas vid framställning av livsmedel.2. De sötningsmedel som avses i punkt 1 andra strecksatsen får endast användas vid framställning av livsmedel som nämns i bilagan och enligt där angivna villkor.3. Om inte särskilda bestämmelser medger detta, får sötningsmedel inte användas i livsmedel som är avsedda för spädbarn eller små barn enligt direktiv 89/398/EEG(5).4. De största mängder som får användas enligt bilagan avser konsumtionsfärdiga livsmedel som tillretts enligt bruksanvisningen.Artikel 31. Detta direktiv skall inte påverka bestämmelserna i särdirektiv som tillåter användning av tillsatser som upptas i bilagan för andra ändamål än sötning.2. Detta direktiv skall inte heller påverka bestämmelser i gemenskapslagstiftning om livsmedels sammansättning och beskrivningen av dem.Artikel 4Om skiljaktiga meningar föreligger om huruvida sötningsmedel kan användas i ett visst livsmedel enligt villkoren i detta direktiv, kan förfarandet i artikel 7 tillämpas för att avgöra om detta livsmedel skall anses tillhöra någon av de kategorier som anges i kolumn 3 i bilagan.Artikel 51. Beteckningen på bordssötningsmedel skall innehålla uttrycket ...-baserat bordssötningsmedel, kompletterat med namn på det eller de sötningsmedel som ingår i sammansättningen.2. I märkningen av bordssötningsmedel som innehåller sockeralkoholer och/eller aspartam skall följande varningstexter ingå:- Sockeralkoholer: "Alltför stor konsumtion kan ge laxerande effekt".- Aspartam: "Innehåller en källa till fenylalanin".Artikel 6Bestämmelser om- de uppgifter som skall ingå i märkningen av livsmedel som innehåller sötningsmedel för att detta innehåll skall uppmärksammas, och- varningstexter beträffande förekomsten av vissa sötningsmedel i livsmedelskall antas enligt förfarandet i artikel 7 före utgången av den tidsfrist som fastställs i artikel 9.1 första strecksatsen.Artikel 71. När förfarandet i denna artikel skall följas, skall ordföranden hänskjuta ärendet till Ständiga livsmedelskommittén, nedan kallad kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas på det sätt som anges i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget förelades rådet, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 81. Inom tre år från det att detta direktiv antagits skall medlemsstaterna enligt de allmänna kriterierna i punkt 4 i bila- ga 2 till direktiv 89/107/EEG upprätta ett system för att övervaka konsumtionen av sötningsmedel.De närmare bestämmelserna för detta övervakningssystem skall samordnas enligt förfarandet i artikel 7.2. Inom fem år från det att detta direktiv antagits skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet lämna en rapport som bygger på de uppgifter som framkommit genom det övervakningssystem som avses i punkt 1 om förändringar på marknaden för sötningsmedel, användningsnivåer och om det eventuella behovet att ytterligare begränsa villkoren för användning, även genom lämpliga varningar till konsumenterna, för att säkerställa att användningen inte överskrider det godkända dagliga intaget. Om så är nödvändigt, skall rapporten åtföljas av förslag till ändring av detta direktiv.Artikel 91. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. Därigenom skall- handel med och användning av produkter som uppfyller kraven i detta direktiv tillåtas senast den 31 december 1995,- handel med och användning av produkter som inte uppfyller kraven i detta direktiv förbjudas senast den 30 juni 1996. Produkter som släppts ut på marknaden eller märkts före detta datum och som inte uppfyller kraven i detta direktiv får dock saluhållas till dess att lagren uttömts.Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifterom hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 10Detta direktiv träder i kraft den dag det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 11Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 juni 1994.På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnarE. KLEPSCHA. BALTASOrdförandeOrdförande(1) EGT nr L 40, 11.2.1989, s. 27. Direktivet är ändrat genom direktiv 94/34/EG (EGT nr L 237, 10.9.1994, s. 1).(2) EGT nr C 206, 13.8.1992, s. 3.(3) EGT nr C 332, 16.12.1992, s. 10.(4) Europaparlamentets yttrande av den 29 oktober 1993 (EGT nr C 305, 23.11.1993), bekräftat den 2 december 1993 (EGT nr C 342, 20.12.1993), rådets gemensamma ställningstagande av den 11 november 1993 och Europaparlamentets beslut av den 9 mars 1994 (EGT nr C 91, 28.3.1994, s. 81).(5) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 27.BILAGA>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31990L0679

Rådets direktiv 90/679/EEG av den 26 november 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 374 , 31/12/1990 s. 0001 - 0012 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 5 s. 0025  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 5 s. 0025

RÅDETS DIREKTIV av den 26 november 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet (sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG) (90/679/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 118a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1), utarbetat efter samråd med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor,i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 118a i fördraget skall rådet genom direktiv fastställa minimikrav i syfte att främja förbättringar, i synnerhet på arbetsmiljöområdet, för att trygga en högre skyddsnivå för arbetstagarnas hälsa och säkerhet.Enligt denna artikel skall man undvika att sådana direktiv medför administrativa, ekonomiska och rättsliga hinder som skulle kunna hämma bildandet och utvecklingen av små och medelstora företag.Enligt rådets resolution av den 27 februari 1984 om ett andra handlingsprogram för Europeiska gemenskaperna för säkerhet och hälsa i arbetet(4) skall det utvecklas skyddsåtgärder för arbetstagare som exponeras för farliga agenser.Kommissionens meddelande om dess program om arbetarskyddsfrågor(5) förutsätter att direktiv antas för att garantera arbetstagarnas hälsa och säkerhet.För att tillvarata arbetstagarnas hälsa och säkerhet är det nödvändigt att man uppfyller de minimikrav som är avsedda att garantera en högre hälso- och säkerhetsnivå i fråga om arbetstagarnas skydd mot risker vid exponering för biologiska agenser i arbetet.Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 16.1 i rådsdirektiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(6). Bestämmelserna i det direktivet skall därför tillämpas fullt ut på arbetstagarnas exponering för biologiska agenser utan att det hindrar strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.Mer exakt kunskap om de risker som är förenade med exponering för biologiska agenser i arbetet kan man få genom att föra journal.Arbetsgivaren skall hålla sig à jour med nya teknologiska rön i syfte att förbättra skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet.Förebyggande arbetarskyddsåtgärder skall vidtas för att skydda dem som exponeras för biologiska agenser.Detta direktiv är ett led i förverkligandet av den inre marknadens sociala dimension.Enligt beslut 74/325/EEG(7) samråder kommissionen med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor när den utarbetar förslag på detta område.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Tillämpningsområde1. Detta direktiv, som är det sjunde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG, har till syfte att skydda arbetstagarna mot och att förebygga hälso- och säkerhetsrisker, som uppstår eller kan uppstå vid exponering för biologiska agenser i arbetet.Det fastställer särskilda minimikrav inom detta område.2. Direktiv 89/391/EEG skall tillämpas fullt ut inom hela det område som avses i punkt 1 utan att det hindrar strängare och/eller mer specifika bestämmelser i detta direktiv.3. Detta direktiv skall tillämpas utan att det hindrar tilllämpningen av bestämmelserna dels i rådets direktiv 90/219/EEG av den 23 april 1990 om innesluten användning av genetiskt modifierade mikroorganismer(8), dels i rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktligt utsläpp i miljön av genetiskt modifierade organismer(9).Artikel 2 DefinitionerI detta direktiva) avses med biologiska agenser mikroorganismer inklusive dem som har blivit genetiskt modifierade, cellodlingar och humana invärtesparasiter, som kan framkalla infektioner, allergier eller toxiska effekter,b) avses med mikroorganism en mikrobiologisk enhet, cellulär eller ej cellulär, som kan reproduceras eller överföra genetiskt material,c) avses med cellodling en tillväxt in vitro av celler som härrör från flercelliga organismer,d) klassificeras biologiska agenser i följande fyra riskgrupper enligt risknivå beträffande infektion:1. Med biologiskt agens grupp 1 avses ett agens som sannolikt inte orsakar sjukdomar hos människan.2. Med biologiskt agens grupp 2 avses ett agens som kan orsaka sjukdomar hos människan och som kan utgöra en risk för arbetstagarna. Det kan sannolikt inte spridas ut till samhället. Vanligtvis finns det effektiv profylax eller behandling att tillgå.3. Med biologiskt agens grupp 3 avses ett agens som kan orsaka allvarliga sjukdomar hos människan och utgöra en allvarlig risk för arbetstagarna. Det kan finnas en risk för spridning ut till samhället, men vanligtvis finns det effektiv profylax eller behandling att tillgå.4. Med biologiskt agens grupp 4 avses ett agens som kan orsaka allvarliga sjukdomar hos människan och som utgör en allvarlig risk för arbetstagarna. Det kan finnas en stor risk för att det sprids ut till samhället. Vanligtvis finns det ingen effektiv profylax eller behandling att tillgå.Artikel 3 Räckvidd - fastställande och bedömning av risker1. Detta direktiv skall tillämpas på verksamhet där arbetstagarna till följd av arbetet är eller potentiellt kan bli exponerade för biologiska agenser.2. a) När det gäller verksamhet som skulle kunna innebära en risk för exponering för biologiska agenser, skall arten, graden och varaktigheten av arbetstagarnas exponering fastställas dels för att göra det möjligt att bedöma alla risker för arbetstagarnas hälsa eller säkerhet, dels för att bestämma vilka åtgärder som skall vidtas.b) När det gäller verksamhet som innefattar exponering för flera grupper av biologiska agenser, skall risken bedömas på basis av den risk som alla dessa agenser utgör.c) Bedömningen skall revideras regelbundet och i alla händelser när någon förändring i förhållandena inträffar som kan påverka arbetstagarnas exponering för biologiska agenser.d) Arbetsgivaren skall på begäran tillhandahålla de behöriga myndigheterna den information som använts för att göra bedömningen.3. Den bedömning som avses i punkt 2 skall göras på basis av tillgänglig information som inkluderar- klassificering av biologiska agenser som utgör eller kan utgöra en risk för människors hälsa enligt artikel 18,- rekommendationer från en behörig myndighet vilka anger att det biologiska agenset skall kontrolleras för att skydda arbetstagarnas hälsa, när arbetstagarna är eller kan bli exponerade för ett sådant biologiskt agens i arbetet,- information om sjukdomar som arbetstagarna kan ådra sig i arbetet,- potentiella allergiframkallande eller toxiska effekter i arbetet,- kunskap om sjukdomar som en arbetstagare visar sig lida av och som har direkt samband med arbetet.Artikel 4 Tillämpning av de olika artiklarna beträffande bedömningen av riskerna1. Om resultaten av den bedömning som avses i artikel 3 visar att exponeringen och/eller den potentiella exponeringen gäller ett biologiskt agens grupp 1 utan identifierbar hälsorisk för arbetstagarna, skall artikel 5-17 och artikel 19 inte tillämpas.Punkt 1 i bilaga 6 skall dock beaktas.2. Artiklarna 5, 7, 8 och 10-14 skall tillämpas om resultaten av den bedömning som avses i artikel 3 visar att det inte finns någon avsikt att i verksamheten arbeta med eller använda ett biologiskt agens, men arbetstagarna ändå kan bli exponerade för sådant agens. Exempel på sådan verksamhet finns i en vägledande förteckning i bilaga 1. Artiklarna skall dock inte tillämpas om resultaten av bedömningen enligt artikel 3 visar att det inte behövs. AVSNITT II ARBETSGIVARENS SKYLDIGHETER Artikel 5 UtbyteOm verksamhetens art tillåter det, skall arbetsgivaren byta ut ett skadligt biologiskt agens mot ett biologiskt agens som inte är farligt eller är mindre farligt för arbetstagarnas hälsa, när det används enligt de kunskaper man har idag.Artikel 6 Riskreducering1. Om resultaten av den bedömning som avses i artikel 3 uppdagar en risk för arbetstagarnas hälsa och säkerhet, skall man förhindra att arbetstagarna exponeras.2. Om detta inte är praktiskt möjligt ur teknisk synpunkt med hänsyn till verksamheten och riskbedömningen enligt artikel 3, skall exponeringsrisken reduceras till en så låg nivå som krävs för att tillräckligt skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. Särskilt skall följande åtgärder vidtas i ljuset av resultaten från bedömningen enligt artikel 3:a) Man ser till att antalet arbetstagare som exponeras eller kan bli exponerade är så lågt som möjligt.b) Man utformar arbetsprocesser och tekniska kontrollåtgärder för att undvika eller minimera utsläpp av biologiska agenser på arbetsplatsen.c) Gemensamma skyddsåtgärder och/eller om man inte kan undvika exponering på annat sätt, individuella skyddsåtgärder.d) Hygieniska åtgärder i syfte att förebygga eller reducera oavsiktlig överföring eller utsläpp av ett biologiskt agens på arbetsplatsen.e) Användning av den symbol för mikrobiologisk risk som är avbildad i bilaga 2 och andra relevanta varningsskyltar.f) Upprättande av planer för åtgärder i händelse av olyckor med biologiska agenser.g) Om det är nödvändigt och tekniskt möjligt, utförande av tester för att undersöka om biologiska agenser, som används i arbetet, förekommer utanför den primära fysiska begränsningen.h) Utformning av tillvägagångssätt för att arbetstagarna på ett säkert sätt efter lämplig behandling, om det är nödvändigt, skall kunna samla upp, lagra och slutbehandla avfall; ett sådant tillvägagångssätt innefattar även användning av säkra och identifierbara behållare.i) Åtgärder för säker hantering och transport av biologiska agenser inom arbetsplatsen.Artikel 7 Information till behörig myndighet1. Om resultaten av bedömningen enligt artikel 3 ger vid handen en risk för arbetstagarnas hälsa och säkerhet, skall arbetsgivaren på begäran tillhandahålla en behörig myndighet tillfredsställande information om- resultaten från bedömningen,- den verksamhet i vilken arbetstagarna har exponerats eller kan ha blivit exponerade för biologiska agenser,- antal exponerade arbetstagare,- namn på och kunskaper hos den person som är ansvarig för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen,- förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder som vidtagits inklusive utformning av arbetsprocesser och -metoder,- en utrymningsplan för att skydda arbetstagarna för exponering för biologiska agenser grupp 3 och 4 i händelse av utsläpp från den slutna förvaringen.2. Arbetsgivaren skall omedelbart informera den behöriga myndigheten om varje olycka eller annan händelse, som kan ha lett till utsläpp av ett biologiskt agens och som skulle kunna orsaka allvarliga infektioner och/eller sjukdomar hos människor.3. Den lista som avses i artikel 11 och det medicinska registret enligt artikel 14 skall i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis vara tillgängliga för den behöriga myndigheten om företaget upphör med sin verksamhet.Artikel 8 Hygien och personligt skydd1. I verksamhet där det finns risker för hälsa och säkerhet för arbetstagarna beroende på arbete med biologiska agenser, är arbetsgivaren skyldig att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa atta) arbetstagarna inte äter eller dricker på arbetsplatsen där det finns en risk för att bli smittad av biologiska agenser,b) arbetstagarna förses med lämpliga skyddskläder eller andra lämpliga specialkläder,c) arbetstagarna förses med lämpliga och tillfredsställande tvätt- och toalettmöjligheter, vilket kan inkludera ögontvätt och/eller desinfektionsmedel,d) all nödvändig skyddsutrustning- förvaras väl på bestämd plats,- kontrolleras och rengörs om möjligt före, och i alla händelser efter varje användning,- om den går sönder lagas eller byts ut innan den åter används,e) särskilda rutiner finns för att ta, hantera och behandla prover från människor eller djur.2. a) Arbetskläder och skyddsutrustning inklusive de skyddskläder som avses i punkt 1, som kan bli förorenade av biologiska agenser, skall tas av när man lämnar arbetsplatsen. Innan de åtgärder vidtas, som avses i b, skall kläderna och utrustningen hållas avskilda från andra kläder.b) Arbetsgivaren skall säkerställa att sådana kläder och sådan skyddsutrustning dekontamineras och tvättas eller vid behov förstörs.3. Man får inte låta arbetstagarna bära kostnaden för de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2.Artikel 9 Information till arbetstagarna och utbildning av dem1. Arbetsgivaren skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att arbetstagarna och/eller arbetstagarnas representanter på företaget eller i verksamheten får tillfredsställande utbildning på grundval av all tillgänglig information, särskilt i form av information och instruktioner oma) potentiella hälsorisker,b) skyddsåtgärder som skall vidtas för att förhindra exponering,c) hygieniska krav,d) bärande och användande av skyddsutrustning och -kläder,e) åtgärder som skall vidtas av arbetstagarna i händelse av tillbud eller olyckshändelser eller för att förebygga olyckshändelser.2. Utbildningen skall- ges i början av det arbete som innebär kontakt med biologiska agenser,- anpassas för att ta hänsyn till nya eller förändrade risker, och- vid behov upprepas med jämna mellanrum.Artikel 10 Information till arbetstagarna i speciella fall1. Arbetsgivaren skall tillhandahålla skrivna instruktioner på arbetsplatsen och, vid behov, sätta upp anslag, som i vart fall skall ange det förfarande som skall följas i händelse av- en allvarlig olycka eller ett tillbud vid hantering av ett biologiskt agens,- hantering av ett biologiskt agens grupp 4.2. Arbetstagarna skall omedelbart rapportera varje olycka eller tillbud i samband med hantering av ett biologiskt agens till arbetsledningen eller till den person som är ansvarig för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen.3. Arbetsgivaren skall omedelbart informera arbetstagarna och/eller arbetstagarnas representanter om varje olycka eller tillbud, som kan ha medfört utsläpp av ett biologiskt agens och som skulle kunna förorsaka infektioner och/eller sjukdomar hos människor.Dessutom skall arbetsgivaren informera arbetstagarna och/eller deras representanter på företaget eller i verksamheten så snart som möjligt, när en allvarlig olycka eller ett allvarligt olyckstillbud inträffar, om orsakerna till det och om de åtgärder som vidtagits eller som skall vidtas för att rätta till förhållandena.4. Varje arbetstagare skall ha tillgång till den information som finns på den lista som avses i artikel 11 och som berör honom personligen.5. Arbetstagaren och/eller arbetstagarnas representanter på företaget eller i verksamheten skall ha tillgång till avidentifierad kollektiv information.6. Arbetsgivaren skall på begäran förse arbetstagarna och/eller deras representanter med den information som avses i artikel 7.1.Artikel 11 Lista över arbetstagare som exponerats1. Arbetsgivaren skall upprätta en lista över de arbetstagare som exponeras för biologiska agenser grupp 3 och/eller grupp 4 och ange vilken typ av arbete som utförts och, när det är möjligt, det biologiska agens för vilket de exponerats och även när det är lämpligt upprätta register över exponering, olyckor och tillbud.2. Den lista som avses i punkt 1 skall bevaras under minst 10 år efter exponeringens slut i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis.När det gäller exponering som kan leda till infektioner- orsakade av biologiska agenser som kan ge långvariga eller latenta infektioner,- som, i ljuset av nuvarande kunskaper, inte går att diagnosticera förrän sjukdomen bryter ut många år senare,- som har speciellt långa inkubationstider innan sjukdomen bryter ut,- som leder till sjukdomar som tidvis blossar upp under en lång period trots behandling, eller- som kan ha allvarliga och långvariga sviter,skall listan bevaras under lämplig längre tid, upp till 40 år efter den senast kända exponeringen.3. Den läkare som avses i artikel 14 och/eller det organ och varje annan person som ansvarar för hälsa och säkerhet i arbetet skall ha tillgång till listan enligt punkt 1.Artikel 12 Samråd med och medverkan av arbetstagarnaArbetstagarna och/eller deras representanter skall enligt artikel 11 i direktiv 89/391/EEG delta i samråd om och behandling av frågor som omfattas av detta direktiv och dess bilagor.Artikel 13 Anmälan till behörig myndighet1. En anmälan skall göras i förväg till en behörig myndighet när man första gången använder- biologiska agenser grupp 2,- biologiska agenser grupp 3,- biologiska agenser grupp 4.Anmälan skall göras minst 30 dagar innan arbetet påbörjas.Med det undantag som anges i punkt 2 skall man även göra en anmälan i förväg, när man för första gången använder ett ytterligare biologiskt agens grupp 4 eller grupp 3 enligt arbetesgivarens provisoriska klassificering.2. Laboratorier som gör diagnoser beträffande biologiska agenser grupp 4 behöver bara göra en initial anmälan.3. En ny anmälan skall göras varje gång det förekommer sådana väsentliga förändringar i fråga om processer och/eller förfaranden som gör anmälan inaktuell och som har betydelse för hälsa och säkerhet i arbetet.4. Anmälan som avses i denna artikel skall omfattaa) namn och adress på företaget eller verksamheten,b) namn och kunskaper för den person som är ansvarig för hälsa och säkerhet på arbetsplatsen,c) resultaten av bedömningen enligt artikel 3,d) typ av biologiskt agens,e) skyddsåtgärder och åtgärder i förebyggande syfte som planeras.AVSNITT III ÖVRIGA BESTÄMMELSER Artikel 14 Hälsokontroll1. Medlemsstaterna skall i enlighet med nationell lagstiftning och praxis vidta åtgärder för relevant hälsokontroll av de arbetstagare för vilka resultaten från bedömningen enligt artikel 3 avslöjar en risk för hälsa och säkerhet.2. Åtgärderna enligt punkt 1 skall vara sådana att varje arbetstagare vid behov skall kunna genomgå relevant hälsokontroll- före exponeringen,- med regelbundna mellanrum därefter.Dessa åtgärder skall vara sådana att det är möjligt att direkt genomföra såväl individualhygieniska åtgärder som yrkesmedicinska åtgärder.3. Bedömningen enligt artikel 3 skall identifiera de arbetstagare för vilka speciella skyddsåtgärder kan krävas.Vid behov skall effektiva vaccin erbjudas de arbetstagare som inte redan är immuna för det biologiska agens som de är exponerade för eller kan komma att exponeras för.Om man finner att en arbetstagare lider av en infektion och/eller sjukdom som man misstänker härrör från exponeringen, skall den läkare eller det organ som ansvarar för arbetstagarnas hälsokontroll, erbjuda sådan kontroll åt andra arbetstagare som har exponerats på liknande sätt.I så fall skall man göra en ny bedömning av exponeringsrisken i enlighet med artikel 3.4. I de fall då hälsokontroll utförs, skall en individuell läkarjournal bevaras under minst 10 år efter det att exponeringen upphört i överensstämmelse med nationell lagstiftning och praxis.I de speciella fall som avses i artikel 11.2, andra stycket, skall en individuell läkarjournal bevaras för en lämplig längre period upp till 40 år efter den senast kända exponeringen.5. Den läkare eller det organ som är ansvariga för hälsokontroller skall föreslå alla skyddsåtgärder och åtgärder i förebyggande syfte de anser skall vidtas för varje enskild arbetstagare.6. Information och råd skall ges till arbetstagarna om de hälsokontroller som de kan genomgå efter det att exponeringen har upphört.7. I enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis- skall arbetstagarna ha tillgång till resultaten från hälsokontroller som berör dem,- kan de berörda arbetstagarna eller arbetsgivaren begära en granskning av resultaten av hälsokontrollen.8. ning för hälsokontroll av arbetstagarna. I bilaga 4 finns rekommendationer med praktisk vägledning för hälsokontroll av arbetstagarna.9. Alla sjukdoms- och dödsfall som i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis fastställs vara ett resultat av yrkesmässig exponering för biologiska agenser skall anmälas till en behörig myndighet.Artikel 15 Vård- och veterinärinrättningar förutom diagnoslaboratorier1. Vid bedömningen enligt artikel 3 bör man särskilt uppmärksammaa) osäkerheter om förekomsten av biologiska agenser hos människor eller djur och i material och prover som tagits från dem,b) den risk som utgörs av de biologiska agenser som finns eller misstänks finnas hos människor eller djur och material och prover som tagits från dem,c) de risker som arbetets art medför.2. Lämpliga åtgärder skall vidtas inom vård- och veterinärinrättningar för att skydda de berörda arbetstagarnas hälsa och säkerhet.De åtgärder som skall vidtas skall särskilt inbegripaa) att specificera lämpliga metoder för dekontaminering,b) att införa metoder som gör det möjligt att hantera och slutbehandla förorenat avfall utan risk.3. På isoleringsavdelningar där det finns människor eller djur som är eller som misstänks vara infekterade av biologiska agenser grupp 3 eller 4, skall skyddsåtgärder väljas ur bilaga 5 kolumn A för att minska risken för infektion.Artikel 16 Särskilda åtgärder för processer inom industri, för laboratorier och för djurrum1. Följande åtgärder skall vidtas i laboratorier inklusive diagnoslaboratorier och i rum för försöksdjur, som avsiktligt har blivit infekterade av biologiska agenser grupperna 2, 3 eller 4 eller som misstänks vara bärare av sådana agenser:a) Laboratorier som utför arbete som innefattar hantering av biologiska agenser grupperna 2, 3 eller 4 för forskning, utveckling, undervisning eller diagnostik skall fastställa skyddsåtgärder enligt bilaga 5 för att minska risken för infektion.b) Efter bedömningen enligt artikel 3 skall åtgärder fastställas enligt bilaga 5 sedan skyddsnivån fastställts beroende på graden av risk.Verksamhet som innefattar hantering av ett biologiskt agens får utövas- endast inom arbetsplatser motsvarande minst skyddsnivå 2 för biologiska agenser grupp 2,- endast inom arbetsplatser motsvarande minst skyddsnivå 3 för biologiska agenser grupp 3,- endast inom arbetsplatser motsvarande minst skyddsnivå 4 för biologiska agenser grupp 4.c) Laboratorier som hanterar material där det finns osäkerheter om förekomsten av biologiska agenser som kan förorsaka sjukdomar hos människor, men som inte har till uppgift att arbeta med biologiska agenser som sådana (dvs. odla eller koncentrera dem) skall ha minst skyddsnivå 2. När man vet eller misstänker att det är nödvändigt, skall man använda skyddsnivå 3 eller 4 om det är lämpligt. Detta gäller dock inte i sådana fall då riktlinjer från behöriga nationella myndigheter visar att en lägre skyddsnivå är tillräcklig.2. Följande åtgärder skall vidtas i fråga om processer inom industrin där biologiska agenser grupp 2, 3 eller 4 används:a) Skyddsprinciperna som fastställts enligt punkt 1 b andra stycket bör också tillämpas på processer inom industrin på basis av de praktiska åtgärder och lämpliga förfaranden som anges i bilaga 6.b) I enlighet med en bedömning av risken vid användning av biologiska agenser grupp 2, 3 eller 4, kan behöriga myndigheter besluta om lämpliga åtgärder som skall vidtas vid industriell användning av sådana biologiska agenser.c) När det gäller all verksamhet som omfattas av denna artikel för vilken det inte har varit möjligt att utföra en slutgiltig bedömning av ett biologiskt agens men där den avsedda användningen förefaller innebära en allvarlig hälsorisk, får arbete bedrivas endast på arbetsplatser med minst skyddsnivå 3.Artikel 17 Användning av informationKommissionen skall ha möjlighet att få uppgifter om hur de behöriga nationella myndigheterna använder den information som anges i artikel 14.9.Artikel 18 Klassificering av biologiska agenser1. I enlighet med förfarandet i artikel 118a i fördraget, skall rådet inom sex månader från det genomförandedatum som anges i artikel 20.1 fastställa en första förteckning över biologiska agenser grupp 2, 3 och 4 för bilaga 3.2. Klassificering på gemenskapsnivå skall göras på basis av definitionerna i artikel 2 d punkt 2-4 (grupperna 2-4).3. I avvaktan på en klassificering på gemenskapsnivå, skall medlemsstaterna klassificera de biologiska agenser som är eller kan bli farliga för människors hälsa på basis av definitionen i artikel 2 d punkt 2-4 (grupp 2-4).4. Om det biologiska agenset som skall bedömas inte klart kan föras till en av de grupper som definierats i artikel 2 d, skall det föras till den högsta riskgruppen bland de olika alternativen.Artikel 19 BilagorRent tekniska ändringar i bilagorna i ljuset av den tekniska utvecklingen, ändringar i internationella regler eller specifikationer och nya rön om biologiska agenser skall beslutas enligt förfarandet i artikel 17 i direktiv 89/391/EEG.Artikel 20 Slutbestämmelser1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast tre år efter anmälan av detta direktiv(10). De skall genast underrätta kommissionen om detta.För Portugal skall emellertid den tidgräns som anges i punkt 1 vara fem år.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan antagit eller som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 21 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 november 1990.På rådets vägnarC. DONAT CATTINOrdförande(1) EGT nr C 150. 8.6.1988, s. 6.(2) EGT nr C 158, 26.6.1989, s. 92.(3) EGT nr C 56, 6.3.1989, s. 38.(4) EGT nr C 67, 8.3.1984, s. 2.(5) EGT nr C 28, 3.2.1988, s. 1.(6) EGT nr L 183, 29.6.1989, s. 1.(7) EGT nr L 185, 9.7.1974, s. 15.(8) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 1.(9) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15.(10) Detta direktiv anmäldes hos medlemsstaterna den 29 november 1990.BILAGA 1 VÄGLEDANDE FÖRTECKNING ÖVER OLIKA VERKSAMHETER (Artikel 4.2) 1. Arbete inom livsmedelsindustrin.2. Arbete inom jordbruket.3. Verksamhet med kontakt med djur och/eller animaliska produkter.4. Arbete inom vården, inklusive isoleringsavdelningar och bårhus.5. Arbete på veterinär-, diagnos- och kliniska laboratorier, exklusive diagnostiska mikrobiologiska laboratorier.6. Arbete vid avfallsanläggningar.7. Arbete vid avloppsreningsverk.BILAGA 2 SYMBOL FÖR MIKROBIOLOGISK RISK (Artikel 6.2 e) BILAGA 3 KLASSIFICERING PÅ GEMENSKAPSNIVÅ (Artiklarna 18 och 2 d) plats för förteckningenBILAGA 5 EXEMPEL PÅ SKYDDSÅTGÄRDER OCH SKYDDSNIVÅER (Artikel 15.3 och 16.1 a och b) Inledande anmärkningÅtgärderna i denna bilaga skall vidtas alltefter verksamhetens art, riskbedömningen för arbetstagarna och arten av det biologiska agenset.>Plats för tabell>BILAGA 4 REKOMMENDATIONER MED PRAKTISK VÄGLEDNING FÖR HÄLSOKONTROLL AV ARBETSTAGARNA (Artikel 14.8) 1. Den läkare och/eller det organ som ansvarar för hälsokontroll av arbetstagare som exponeras för biologiska agenser skall vara förtrogna med varje enskild arbetstagares exponeringsförhållanden.2. Hälsokontrollen av arbetstagarna skall utföras enligt principer och praxis inom yrkesmedicinen; den skall minst omfatta följande åtgärder:- Förande av journal över en arbetstagares sjukdoms- eller yrkesanamnes.- En individuell bedömning av arbetstagarens hälsotillstånd.- Vid behov en biologisk kontroll samt utrönande av tidiga effekter som går att bota.Man kan besluta om ytterligare prover för varje arbetstagare när han är föremål för hälsokontroll i ljuset av de senaste tillgängliga rönen inom yrkesmedicinen.BILAGA 6 SKYDDSÅTGÄRDER VID INDUSTRIELLA PROCESSER (Artikel 4.1 och artikel 16.2 a) Biologiska agenser grupp 1Vid arbete med biologiska agenser grupp 1 inklusive levande attenuerade vacciner bör man respektera principerna för god arbetsmiljö och yrkesmedicin.Biologiska agenser grupp 2, 3 och 4Det kan vara lämpligt att välja ut och kombinera skyddskrav från olika kategorier nedan på grundval av en riskbedömning i fråga om varje särskild process eller del av en process.>Plats för tabell>RÅDETS BESLUT av den 26 november 1990 om ingående av avtalet i form av en skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra (90/680/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 99 och 113 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), ochmed beaktande av följande:De nationella avtal som nu är i kraft i handelsförbindelserna mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Andorra bör ersättas med ett gemenskapssystem.På grund av geografiska, historiska och socio-ekonomiska faktorer bör Andorra tillförsäkras särskilda regler om undantag från importtullar, omsättningsskatter och punktskatter på varor i resandes personliga reseutrustning.Avtalet i form av en skriftväxling som förhandlats fram mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra undertecknades i Luxemburg den 28 juni 1990. Det bör godkännas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Avtalet i form av skriftväxling mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Furstendömet Andorra, samt det avtal och de deklarationer som är bifogade detta, godkänns härmed på gemenskapens vägnar.Texterna till de akter som omnämns i första stycket är bifogade detta beslut.Artikel 2 Rådets ordförande skall på gemenskapens vägnar göra den underrättelse som föreskrivs i artikel 24(2) i avtalet.Utfärdat i Bryssel den 26 november 1990.På rådets vägnarC. DONAT CATTINOrdförande(1) Yttrandet avgivet den 23 november 1990.(2) EGT nr L 374, 31.12.1990, s. 33.


title: Rådets direktiv 2004/113/EG av den 13 december 2004 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster

text:
               21.12.2004

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 373/37

      RÅDETS DIREKTIV 2004/113/EG
   av den 13 december 2004
   om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 13.1,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen bygger unionen på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och på rättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna, och unionen skall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner.

               (2)

               Rätten till likställdhet inför lagen och skydd mot diskriminering för alla och envar är grundläggande rättigheter som erkänns i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, i FN:s konvention om avskaffandet av all slags diskriminering av kvinnor, i den internationella konventionen om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering samt i FN:s konventioner om medborgerliga och politiska rättigheter och om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt genom Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, vilka har undertecknats av alla medlemsstater.

               (3)

               Samtidigt som diskriminering förbjuds är det viktigt att andra grundläggande fri- och rättigheter respekteras, bland annat skyddet för privat- och familjeliv och transaktioner som utförs i det sammanhanget samt religionsfrihet.

               (4)

               Jämställdhet mellan kvinnor och män är en grundläggande princip för Europeiska unionen. Artiklarna 21 och 23 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna förbjuder all könsdiskriminering och föreskriver att jämställdhet mellan kvinnor och män skall säkerställas på alla områden.

               (5)

               Enligt artikel 2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är det en av gemenskapens grundläggande uppgifter att främja sådan jämställdhet. I artikel 3.2 i fördraget föreskrivs också att gemenskapen i all verksamhet skall syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jämställdhet mellan dem.

               (6)

               Kommissionen aviserade i sitt meddelande om den socialpolitiska agendan att den hade för avsikt att lägga fram ett förslag till direktiv mot könsdiskriminering på områden utanför arbetsmarknaden. Ett sådant förslag är helt i enlighet med rådets beslut 2001/51/EG av den 20 december 2000 om inrättande av gemenskapens handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (2001–2005) (4), som omfattar samtliga av gemenskapens politikområden och syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män genom en anpassning av dessa politikområden och vidtagande av konkreta åtgärder för att förbättra situationen för kvinnor och män i samhället.

               (7)

               Europeiska rådet uppmanade vid sitt möte i Nice den 7 och 9 december 2000 kommissionen att förstärka rättigheterna i fråga om likabehandling genom att anta ett förslag till direktiv för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män inom andra områden än sysselsättning och yrkesverksamhet.

               (8)

               Gemenskapen har antagit en rad rättsinstrument för att förebygga och motverka könsdiskriminering på arbetsmarknaden. Dessa instrument har visat hur viktig lagstiftning är för kampen mot diskriminering.

               (9)

               Könsdiskriminering, inklusive trakasserier och sexuella trakasserier, förekommer även på andra områden än arbetsmarknaden. Denna diskriminering kan få lika stora negativa konsekvenser och hindra kvinnor och män från att i full utsträckning integreras väl i det ekonomiska och sociala livet.

               (10)

               Dessa problem är särskilt tydliga när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster. Könsdiskriminering bör därför förhindras och undanröjas på detta område. Precis som i fråga om rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung (5) kan detta mål uppnås bättre med hjälp av gemenskapslagstiftning.

               (11)

               Sådan lagstiftning bör förbjuda könsdiskriminering när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster. Med varor bör avses varor enligt bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i fråga om fri rörlighet för varor. Med tjänster bör avses tjänster enligt artikel 50 i det fördraget.

               (12)

               För att förhindra diskriminering på grund av kön bör detta direktiv tillämpas på såväl direkt som indirekt diskriminering. Direkt diskriminering uppstår endast då en person på grund av kön behandlas sämre än en annan person i en jämförbar situation. Olika behandling av kvinnor och män när det gäller hälso- och sjukvård som grundar sig på fysiska skillnader mellan könen, till exempel, gäller inte jämförbara situationer och utgör därför inte diskriminering.

               (13)

               Diskrimineringsförbudet bör gälla personer som tillhandahåller varor och tjänster som är tillgängliga för allmänheten och som erbjuds utanför området för privat- och familjeliv och transaktioner i samband med detta. Det bör inte gälla medie- och reklaminnehåll och inte heller offentlig eller privat utbildning.

               (14)

               Alla individer har rätt att fritt sluta avtal inbegripet rätt att välja avtalspart för en transaktion. En individ som tillhandahåller varor eller tjänster kan ha ett antal subjektiva skäl till val av avtalspart. Så länge som valet av avtalspart inte grundar sig på denna persons kön bör inte detta direktiv påverka individens frihet att välja avtalspart.

               (15)

               Det finns redan ett antal rättsliga instrument för genomförande av principen om likabehandling mellan kvinnor och män när det gäller frågor som rör arbetslivet. Detta direktiv bör därför inte gälla frågor som rör detta område. Samma princip gäller för egenföretagande i den mån detta omfattas av befintliga rättsliga instrument. Direktivet bör endast gälla försäkringar och pensioner som är privata, frivilliga och åtskilda från anställningsförhållandet.

               (16)

               Skillnader i behandling kan endast godtas om de motiveras av ett berättigat syfte. Ett berättigat syfte kan till exempel vara skydd av offer för könsrelaterat våld (som vid upprättande av skyddat boende för enbart det ena könet), skäl som rör privatliv och anständighet (som då en person upplåter en bostad i en del av sitt hem), främjande av jämställdhet eller kvinnors eller mäns intressen (till exempel frivilligorganisationer för enbart det ena könet), föreningsfrihet (som medlemskap i privata klubbar för enbart det ena könet) samt anordnande av idrottsaktiviteter (som idrottsarrangemang för enbart det ena könet). Varje begränsning bör dock vara lämplig och nödvändig i enlighet med de kriterier som härrör ur Europeiska gemenskapernas domstols praxis.

               (17)

               Principen om likabehandling beträffande tillgång till varor och tjänster innebär inte något krav på att kvinnor och män alltid skall erbjudas varor och tjänster på samma sätt, under förutsättning att de inte tillhandahålls på ett fördelaktigare sätt till det ena könet.

               (18)

               Användningen av könsspecifika försäkringstekniska faktorer är utbredd i samband med att försäkringstjänster och andra liknande finansiella tjänster tillhandahålls. För att säkra likabehandling av kvinnor och män bör användningen av kön som en försäkringsteknisk faktor inte leda till skillnader i enskildas premier och ersättningar. För att marknaden inte skall utsättas för alltför plötsliga förändringar bör genomförandet av denna regel endast gälla nya avtal som ingås efter utsatt tidsfrist för införlivande av detta direktiv.

               (19)

               Vissa riskkategorier kan variera mellan könen. I vissa fall är kön en men inte nödvändigtvis den enda avgörande faktorn vid bedömningen av de försäkrade riskerna. Beträffande avtal för försäkring av dessa risktyper får medlemsstaterna besluta att tillåta undantag från regeln om könsneutrala premier och ersättningar så länge de kan garantera att de bakomliggande försäkringstekniska och statistiska uppgifter som utgör grund för beräkningarna är tillförlitliga, regelbundet uppdateras och är tillgängliga för allmänheten. Undantag medges endast om den könsneutrala regeln inte redan tillämpas i den nationella lagstiftningen. Fem år efter införlivandet av detta direktiv bör medlemsstaterna på nytt granska motiveringen till dessa undantag med beaktande av de senaste försäkringstekniska och statistiska uppgifterna och en rapport från kommissionen tre år efter tidpunkten för införlivandet av detta direktiv.

               (20)

               Mindre förmånlig behandling av kvinnor på grund av graviditet och moderskap bör anses vara en form av direkt könsdiskriminering och följaktligen förbjuden i försäkringstjänster och liknande finansiella tjänster. Kostnader som har samband med risk för graviditet och moderskap bör därför inte läggas på enbart de som tillhör det ena könet.

               (21)

               Personer som har utsatts för könsdiskriminering bör tillförsäkras ett lämpligt rättsligt skydd. För att ett effektivare skydd skall tillhandahållas bör föreningar, organisationer och andra rättsliga enheter också ges befogenhet att, på det sätt medlemsstaterna bestämmer, engagera sig, antingen på den utsatta personens vägnar eller för att stödja denne, utan att detta påverkar tillämpningen av de nationella regler som rör ombud och försvar vid domstol.

               (22)

               För att principen om likabehandling skall kunna tillämpas effektivt bör reglerna om bevisbördan anpassas på så sätt att bevisbördan övergår till svaranden när det föreligger ett prima facie-fall av diskriminering.

               (23)

               För att principen om likabehandling skall kunna genomföras i praktiken krävs ett lämpligt rättsligt skydd mot repressalier.

               (24)

               Medlemsstaterna bör i syfte att främja principen om likabehandling uppmuntra dialogen med berörda intressenter som i enlighet med nationell lagstiftning och praxis har ett berättigat intresse av att bidra till att motverka könsdiskriminering när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster.

               (25)

               Skyddet mot könsdiskriminering bör stärkas genom att det i varje medlemsstat finns ett eller flera organ med behörighet att analysera problemen, undersöka tänkbara lösningar och ge praktiskt stöd till människor som utsätts för diskriminering. Dessa organ kan vara desamma som de som på nationell nivå har till uppgift att tillvarata de mänskliga rättigheterna eller enskildas rättigheter eller som har till uppgift att genomföra principen om likabehandling.

               (26)

               I detta direktiv fastställs minimikrav, vilket ger medlemsstaterna möjlighet att behålla eller införa mer förmånliga bestämmelser. Genomförandet av detta direktiv bör inte åberopas som skäl till inskränkningar i det skydd som för närvarande finns i varje medlemsstat.

               (27)

               Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder för åsidosättande av skyldigheterna enligt detta direktiv.

               (28)

               Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att säkra en enhetlig och hög nivå av skydd mot diskriminering i alla medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen enligt subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget vidta åtgärder. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (29)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (6) uppmanas medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I
   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
   Artikel 1
   Syfte
   Syftet med detta direktiv är att fastställa en ram för bekämpning av könsdiskriminering när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster, för att i medlemsstaterna genomföra principen om likabehandling av kvinnor och män.
   Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv avses med
   a)   direkt diskriminering: när en person på grund av kön behandlas mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation,
   b)   indirekt diskriminering: när en skenbart neutral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfaringssätt särskilt missgynnar personer av ett visst kön jämfört med personer av det andra könet, om inte bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet objektivt kan motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga,
   c)   trakasserier: när ett oönskat beteende som har samband med en persons kön syftar till eller leder till att en persons värdighet kränks och att en hotfull, fientlig, förnedrande, förödmjukande eller kränkande stämning skapas,
   d)   sexuella trakasserier: när ett oönskat beteende av sexuell natur, som tar sig fysiska, verbala eller icke-verbala uttryck, syftar till eller leder till att en persons värdighet kränks, särskilt då en hotfull, fientlig, förnedrande, förödmjukande eller kränkande stämning skapas.
   Artikel 3
   Tillämpningsområde
   1.   Inom ramen för gemenskapens befogenheter skall detta direktiv tillämpas på alla personer som tillhandahåller varor och tjänster som är tillgängliga för allmänheten oberoende av den berörda personen, såväl inom den offentliga som den privata sektorn, inklusive offentliga organ, och som erbjuds utanför området för privat- och familjeliv och transaktioner som utförs i det sammanhanget.
   2.   Detta direktiv påverkar inte individens frihet att välja avtalspart så länge som valet inte grundar sig på avtalspartens kön.
   3.   Detta direktiv skall inte gälla medie- och reklaminnehåll eller utbildning.
   4.   Detta direktiv skall inte gälla frågor som rör arbetslivet, inklusive verksamhet som egenföretagare, i den utsträckning dessa frågor omfattas av andra rättsakter i gemenskapslagstiftningen.
   Artikel 4
   Principen om likabehandling
   1.   I detta direktiv skall principen om likabehandling av kvinnor och män innebära att

               a)

               ingen direkt könsdiskriminering får förekomma, inklusive mindre förmånlig behandling av kvinnor på grund av graviditet och moderskap,

               b)

               ingen indirekt könsdiskriminering får förekomma.

         2.   Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av förmånligare bestämmelser om skydd av kvinnor i samband med graviditet och moderskap.
   3.   Trakasserier och sexuella trakasserier i den mening som avses i detta direktiv skall anses vara könsdiskriminering och skall därför förbjudas. Det förhållandet att en person avvisar eller låter bli att reagera mot ett sådant beteende får inte ligga till grund för ett beslut som gäller denna person.
   4.   En instruktion att direkt eller indirekt diskriminera personer på grund av kön skall anses vara diskriminering enligt detta direktiv.
   5.   Detta direktiv utesluter inte skillnader i behandling, om tillhandahållandet av varor och tjänster uteslutande eller främst till personer av ett kön motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga.
   Artikel 5
   Försäkringstekniska faktorer
   1.   Medlemsstaterna skall se till att i alla nya kontrakt som ingås senast efter den 21 december 2007, användningen av kön som en faktor vid beräkningen av premier och ersättningar i samband med försäkringar och därmed sammanhängande finansiella tjänster inte resulterar i att skillnader uppstår i enskilda personers premier och ersättningar.
   2.   Trots vad som anges i punkt 1, får medlemsstaterna besluta att före den 21 december 2007 tillåta proportionerliga skillnader i enskildas personers premier och ersättningar om användningen av kön är en avgörande faktor vid en riskbedömning som grundas på relevanta och korrekta försäkringstekniska och statistiska uppgifter. Berörda medlemsstater skall underrätta kommissionen och se till att korrekta uppgifter som är relevanta för användningen av kön som en avgörande försäkringsteknisk faktor sammanställs, offentliggörs och regelbundet uppdateras. Dessa medlemsstater skall se över sitt beslut fem år efter den 21 december 2007 med beaktande av den rapport från kommissionen som nämns i artikel 16, och skall översända resultaten av denna översyn till kommissionen.
   3.   Kostnader som har samband med graviditet och moderskap skall i inget fall leda till skillnader i enskilda personers premier och ersättningar.
   Medlemsstaterna får skjuta upp genomförandet av de åtgärder som krävs för att följa denna punkt i högst två år efter den 21 december 2007. I sådana fall skall den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta kommissionen.
   Artikel 6
   Positiv särbehandling
   I syfte att säkerställa full jämställdhet mellan kvinnor och män i praktiken får principen om likabehandling inte hindra en medlemsstat från att behålla eller besluta om särskilda åtgärder för att förhindra eller kompensera könsrelaterat missgynnande.
   Artikel 7
   Minimikrav
   1.   Medlemsstaterna får införa eller behålla bestämmelser som är mer fördelaktiga när det gäller att upprätthålla principen om likabehandling mellan kvinnor och män än de som anges i detta direktiv.
   2.   Genomförandet av detta direktiv får under inga omständigheter utgöra skäl för att inskränka det skydd mot diskriminering som redan finns i medlemsstaterna på de områden som omfattas av detta direktiv.
   KAPITEL II
   RÄTTSMEDEL OCH SÄKERSTÄLLANDE AV EFTERLEVNADEN AV BESTÄMMELSERNA
   Artikel 8
   Tillvaratagande av rättigheter
   1.   Medlemsstaterna skall säkerställa att alla som anser sig förfördelade på grund av att principen om likabehandling inte har tillämpats på dem har tillgång till rättsliga och/eller administrativa förfaranden, inbegripet, när de anser det lämpligt, förlikningsförfaranden, för att säkerställa efterlevnaden av skyldigheterna enligt detta direktiv, även efter det att den situation i vilken diskrimineringen uppges ha förekommit har upphört.
   2.   Medlemsstaterna skall i sina nationella rättsordningar införa nödvändiga bestämmelser för att säkerställa en faktisk och effektiv kompensation eller gottgörelse, enligt vad medlemsstaterna bestämmer, för den förlust och skada som lidits av den person som drabbats av diskriminering i den mening som avses i detta direktiv, på ett sätt som är avskräckande och står i proportion till den skada som lidits. En på förhand fastställd övre gräns får inte begränsa denna gottgörelse eller kompensation.
   3.   Medlemsstaterna skall säkerställa att föreningar, organisationer eller andra juridiska personer, som i enlighet med de kriterier som fastställs i deras nationella lagstiftning har ett berättigat intresse av att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv efterlevs får, på den klagande personens vägnar eller för att stödja denne och med hans eller hennes tillstånd engagera sig i de rättsliga och/eller administrativa förfaranden som finns för att säkerställa efterlevnaden av skyldigheterna enligt detta direktiv.
   4.   Punkterna 1 och 3 påverkar inte tillämpningen av nationella regler om tidsfrister för att väcka talan som rör principen om likabehandling.
   Artikel 9
   Bevisbörda
   1.   Medlemsstaterna skall, i enlighet med sina nationella rättssystem, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det, när personer, som anser sig kränkta genom att principen om likabehandling inte har tillämpats på dem, inför domstol eller annan behörig myndighet lägger fram fakta som ger anledning att anta att det har förekommit direkt eller indirekt diskriminering, skall åligga svaranden att bevisa att det inte föreligger något brott mot principen om likabehandling.
   2.   Punkt 1 skall inte hindra att medlemsstaterna inför bevisregler som är fördelaktigare för käranden.
   3.   Punkt 1 skall inte tillämpas på straffrättsliga förfaranden.
   4.   Punkterna 1, 2 och 3 skall också tillämpas på förfaranden som inleds enligt artikel 8.3.
   5.   Medlemsstaterna kan avstå från att tillämpa punkt 1 på förfaranden där det åligger domstolen eller annan behörig myndighet att utreda fakta i målet.
   Artikel 10
   Repressalier
   Medlemsstaterna skall i sina rättsordningar införa nödvändiga bestämmelser för att skydda personer mot ogynnsam behandling eller ogynnsamma följder på grund av klagomål eller rättsliga förfaranden som syftar till att se till att principen om likabehandling följs.
   Artikel 11
   Dialog med berörda intressenter
   Medlemsstaterna skall i syfte att främja principen om likabehandling främja en dialog med berörda intressenter som i enlighet med nationella lagar och praxis har ett berättigat intresse av att motverka könsdiskriminering när det gäller tillgången till och tillhandahållande av varor och tjänster.
   KAPITEL III
   ORGAN FÖR FRÄMJANDE AV LIKABEHANDLING
   Artikel 12
   1.   Medlemsstaterna skall utse och genomföra de nödvändiga förberedelserna för ett eller flera organ för främjande, analys och kontroll av samt till stöd för likabehandling av alla personer utan åtskillnad på grund av kön. Dessa organ får utgöra en del av myndigheter som på nationell nivå har till uppgift att tillvarata de mänskliga rättigheterna eller enskildas rättigheter eller att genomföra principen om likabehandling.
   2.   Medlemsstaterna skall säkerställa att behörigheten för de organ som avses i punkt 1 omfattar följande:

               a)

               Att på ett oberoende sätt bistå personer som utsatts för diskriminering genom att driva klagomål om diskriminering, utan att det påverkar de rättigheter för personer som har blivit diskriminerade eller för föreningar, organisationer eller andra rättsliga enheter som avses i artikel 8.3.

               b)

               Att genomföra oberoende undersökningar om diskriminering.

               c)

               Att offentliggöra oberoende rapporter om och lämna rekommendationer i frågor som rör sådan diskriminering.

         KAPITEL IV
   SLUTBESTÄMMELSER
   Artikel 13
   Efterlevnad
   Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att principen om likabehandling respekteras när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster inom tillämpningsområdet för detta direktiv och i synnerhet att

               a)

               lagar och andra författningar som strider mot principen om likabehandling upphävs,

               b)

               avtalsbestämmelser, interna regler för företag och regler för vinstdrivande eller icke-vinstdrivande föreningar som strider mot principen om likabehandling, förklaras eller kan förklaras ogiltiga eller ändras.

         Artikel 14
   Påföljder
   Medlemsstaterna skall föreskriva påföljder för överträdelser av nationella bestämmelser som har utfärdats enligt detta direktiv och skall vidta de åtgärder som krävs för att se till att dessa sanktioner tillämpas. Påföljderna, som kan bestå av skadestånd till den utsatta personen, skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa bestämmelser till kommissionen senast den 21 december 2007, och alla senare ändringar som gäller dem så snart som möjligt.
   Artikel 15
   Informationsspridning
   Medlemsstaterna skall se till att på lämpligt sätt och på hela sitt territorium informera berörda personer om de bestämmelser som antas enligt detta direktiv och om relevanta bestämmelser som redan gäller.
   Artikel 16
   Rapporter
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 21 december 2009, och därefter vart femte år, till kommissionen lämna över all tillgänglig information om tillämpningen av detta direktiv.
   Kommissionen skall utarbeta en sammanfattande rapport som skall innefatta en översikt över medlemsstaternas nuvarande förfaranden med avseende på artikel 4 när det gäller kön som en faktor vid beräkningen av premier och ersättningar. Den skall lägga fram denna rapport för Europaparlamentet och rådet senast den 21 december 2010. Vid behov skall kommissionen till sin rapport foga förslag till ändring av direktivet.
   2.   Kommissionen skall i sin rapport ta hänsyn till synpunkter från berörda intressenter.
   Artikel 17
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 21 december 2007. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 18
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 19
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 13 december 2004.

            På rådets vägnar

         B. R. BOT

            Ordförande

      (1)  Yttrandet avgivet den 30 mars 2004 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 241, 28.9.2004, s. 44.

      (3)  EUT C 121, 30.4.2004, s. 27.

      (4)  EGT L 17, 19.1.2001, s. 22.

      (5)  EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.


Avis juridique important

|

32004L0061

Kommissionens direktiv 2004/61/EG av den 26 april 2004 om ändring av bilagorna till rådets direktiv 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG beträffande gränsvärden för resthalter av vissa bekämpningsmedel vars användning är förbjuden i Europeiska gemenskapen (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 127 , 29/04/2004 s. 0081 - 0091

Kommissionens direktiv 2004/61/EGav den 26 april 2004om ändring av bilagorna till rådets direktiv 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG beträffande gränsvärden för resthalter av vissa bekämpningsmedel vars användning är förbjuden i Europeiska gemenskapen(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål(1), särskilt artikel 10 i detta,med beaktande av rådets direktiv 86/363/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på livsmedel av animaliskt ursprung(2), särskilt artikel 10 i detta,med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker(3), särskilt artikel 7 i detta, ochav följande skäl:(1) I rådets direktiv 79/117/EEG(4), senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 807/2003(5) förbjuds användning och utsläppande på marknaden i gemenskapen av bekämpningsmedel som innehåller kvicksilveroxid, kvicksilverklorid (kalomel), andra oorganiska kvicksilverföreningar, alkylkvicksilverföreningar, alkoxylalkyl- och arylkvicksilverföreningar, aldrin, klordan, dieldrin, HCH, hexaklorbensen, kamfeklor (toxafen), etylenoxid, nitrofen, 1,2-dibrometan, 1,2-dikloretan, dinoseb och binapakryl. Med beaktande av att en del av dessa bekämpningsmedel finns tillgängliga på världsmarknaden är det lämpligt att för samtliga produkter fastställa gränsvärdena för resthalterna till den lägsta analytiska bestämningsgränsen. En del kvicksilverföreningar kan inte skiljas från kvicksilverföreningar som härrör från miljöförorening.(2) Om det inte är lagligt att använda ett bekämpningsmedel och om inga resthalter kan tolereras är det lämpligt att det gränsvärde för resthalter som fastställts till den lägsta analytiska bestämningsgränsen för färska produkter också gäller sammansatta och bearbetade produkter.(3) Yttrandena från Vetenskapliga kommittén för växter har beaktats, särskilt råd och rekommendationer när det gäller metoder för att skydda konsumenter mot jordbruksprodukter som behandlats med bekämpningsmedel.(4) Bilagorna till direktiven 86/362/EEG, 86/363/EEG och 90/642/EEG bör därför ändras.(5) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande skall läggas till i del A i bilaga II till direktiv 86/362/EEG:">Plats för tabell>"Artikel 2Följande skall läggas till i del A i bilaga II till direktiv 86/363/EEG:">Plats för tabell>"Artikel 3Följande skall läggas till i del B i bilaga II till direktiv 86/363/EEG:">Plats för tabell>"Artikel 4Gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester i bilagan till detta direktiv skall läggas till värdena i bilaga II till direktiv 90/642/EEG för de berörda bekämpningsmedlen.Artikel 51. Medlemsstaterna skall senast åtta månader efter det att detta direktiv har antagits anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med nio månader efter det att detta direktiv har antagits.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6Detta direktiv träder i kraft den sjunde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 april 2004.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/2/EG (EUT L 14, 21.1.2004, s. 10).(2) EGT L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/2/EG.(3) EGT L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/2/EG.(4) EGT L 33, 8.2.1979, s. 36.(5) EUT L 122, 16.5.2003, s. 36.BILAGA">Plats för tabell>"