Avis juridique important

|

31973L0240

Rådets direktiv 73/240/EEG av den 24 juli 1973 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten för verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 228 , 16/08/1973 s. 0020 - 0022 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0160  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0174  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0160  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0158  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0158

RÅDETS DIREKTIV av den 24 juli 1973 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten för verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (73/240/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2 och 54.3 i detta,med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet (1) för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten, särskilt avdelning IV C i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:I det ovannämnda allmänna handlingsprogrammet föreskrivs att all diskriminerande behandling av andra medlemsstaters medborgare skall avskaffas såvitt gäller etablering av direkt försäkringsrörelse avseende annan försäkring än livförsäkring.Enligt detta allmänna handlingsprogram är, såvitt gäller direkt försäkringsrörelse, avskaffandet av inskränkningar för etablering av agenturer och filialer beroende av samordningen av villkoren för att starta och driva verksamheten. Denna samordning har för verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring genomförts genom rådets första direktiv av den 24 juli 1973.Tillämpningsområdet för detta direktiv överensstämmer i alla avseenden med det som angetts i punkt A i bilagan till det första samordningsdirektivet. Med hänsyn till omständigheterna ansågs det skäligt att undanta exportkreditförsäkring från samordning.Enligt det ovannämnda allmänna handlingsprogrammet skall inskränkningar i rätten att ansluta sig till yrkesorganisationer avskaffas när sådant medlemskap hör till näringsverksamheten.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall, till förmån för de fysiska personer och företag som anges i avdelning I i det allmänna handlingsprogrammet för upphävande begränsningar av etableringsfriheten, i fortsättningen kallade "förmånsberättigade", avskaffa de inskränkningar som anges i avdelning III i detta program och som påverkar rätten att starta och driva självständig verksamhet omfattande de försäkringsklasser som anges i artikel 1 i det första samordningsdirektivet.Med "första samordningsdirektivet" avses rådets första direktiv av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring.Såvitt gäller exportkreditförsäkring skall dessa inskränkningar emellertid finnas kvar till dess det samordningsprogram som anges i artikel 2.2 d i det första samordningsdirektivet genomförts.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall avskaffa särskilt följande inskränkningar:a) De som hindrar förmånsberättigade att etablera sig i värdlandet på samma villkor och med samma rätt som värdlandets egna medborgare.b) Sådana som gäller till följd av administrativ praxis och som medför att de förmånsberättigade behandlas på ett sätt som är diskriminerande i förhållande till vad som gäller för de egna medborgarna.2. Till de inskränkningar som skall avskaffas hör särskilt sådana som innebär förbud eller inskränkning i fråga om förmånsberättigades möjligheter att etablera sig, detta på följande sätt:a) I Tyskland:De bestämmelser som ger förbundsministeriet för ekonomiska angelägenheter en diskretionär rätt att ställa upp villkor för utländska medborgares tillträde till denna verksamhet och att hindra dem från att driva sådan verksamhet inom förbundsrepubliken (lag av den 6 juni 1931 (VAG), artikel 106.2, nr 1, tillsammans med artikel 8.1, nr 3, artikel 106.2, sista meningen, och artikel 111.2).b) I Belgien:Skyldigheten att inneha ett carte professionelle (artikel 1 i lagen av den 19 februari 1965).c) I Frankrike:- kravet på särskilt tillstånd (lag av den 15 februari 1917, ändrad och kompletterad genom décret-loi av den 30 oktober 1935, artikel 2.2 - décret av den 19 augusti 1941, med ändringar, artiklarna 1 och 2 - décret av den 13 augusti 1947, med ändringar, artiklarna 2 och 10),- det reciprocitetskrav som innebär skyldighet att ställa borgen eller särskilda garantier (lag av den 15 februari 1917, ändrad och kompletterad genom décret-loi av den 30 oktober 1935, artikel 2.2 - décret-loi av den 14 juni 1938, artikel 42 - décret av den 30 december 1938, med ändringar, artikel 143 - décret av den 14 december 1966, artikel 9, 10 och 11), och- skyldigheten att deponera tekniska reserver (décret av den 30 december 1938, med ändringar, artikel 179 - décret av den 13 augusti 1947, med ändringar, artiklarna 8 och 13 - décret av den 14 december 1966, avdelning I).d) I Irland:Bestämmelsen att följande villkor skall vara uppfyllda för att ett bolag skall kunna ges tillstånd att driva försäkringsrörelse, nämligen att bolaget skall vara registrerat enligt Irish Companies Acts, att två tredjedelar av bolagets aktier skall ägas av irländska medborgare och att majoriteten av styrelseledamöterna (med undantag av en heltidsanställd verkställande direktör) skall vara irländska medborgare (Insurance Act, 1936, avsnitt 12; Insurance Act, 1964, avsnitt 7).3. De bestämmelser i lagar och andra författningar som ålägger förmånsberättigade att ställa deposition eller särskild borgen skall inte avskaffas, så länge företagen inte uppfyller de finansiella villkoren i artiklarna 16 och 17 i det första samordningsdirektivet enligt bestämmelserna i artikel 30.1 och 30.2 i samma direktiv.Artikel 3 1. När ett värdland av sina egna medborgare, som villkor för att de skall få starta någon av de verksamheter som avses i artikel 1, kräver andelsintyg eller bevis om att de inte varit försatta i konkurs, skall medlemsstaten, när det gäller medborgare i andra medlemsstater, som tillräckligt bevis godta ett utdrag ur "kriminalregistret" eller, i avsaknad därav, motsvarande handlingar utfärdade av en behörig rättslig eller administrativ myndighet i hemlandet eller det senaste uppehållslandet, som visar att dessa krav är tillgodosedda.2. Om den utländske medborgarens hemland eller senaste uppehållsland inte utfärdar sådana skriftliga bevis om god vandel eller beträffande frihet från konkurs, får dessa ersättas av en förklaring under ed - eller, i stater där inga bestämmelser om edgång finns, av en försäkran - av vederbörande inför en behörig rättslig eller administrativ myndighet eller, i förekommande fall, inför en notarie i vederbörande persons hemland eller senaste uppehållsland, varpå myndigheten eller notarien utfärdar ett intyg om edgång eller avgiven försäkran. En försäkran om frihet från konkurs får också avges inför en behörig yrkes- eller näringsorganisation i samma land.3. Handlingar som utfärdas i enlighet med punkt 1 eller punkt 2 får vid ingivandet inte vara äldre än tre månader.4. Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 6 utse de myndigheter och organisationer som skall ha behörighet att utfärda ifrågavarande handlingar och skall genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall se till att de förmånsberättigade har rätt att ansluta sig till yrkes- eller näringsorganisationer på samma villkor och med samma rättigheter och skyldigheter som gäller för de egna medborgarna.2. Med rätten till medlemskap i yrkes- eller näringsorganisationer skall, då etablering sker, följa valbarhet för eller rätt att utses till högre tjänster i sådana organisationer. Dock får sådana tjänster förbehållas landets egna medborgare, när organisationen medverkar vid utövandet av offentlig myndighet enligt lag eller annan författning.3. I Luxemburg skall medlemskap i Chambre de commerce inte medföra rätt för förmånsberättigade att delta i val av dess förvaltningsorgan.Artikel 5 Stöd som kan snedvrida villkoren för etablering får medlemsstaterna inte ge sina egna medborgare, då de beger sig till en annan medlemsstat för att driva någon av de verksamheter som avses i artikel 1.Artikel 6 Medlemsstaterna skall inom 18 månader efter anmälan av första samordningsdirektivet ändra sina nationella bestämmelser så att de överensstämmer med detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta. De sålunda ändrade bestämmelserna skall börja tillämpas samtidigt med de lagar och andra författningar som utfärdats för att följa första direktivet.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 24 juli 1973.På rådets vägnarI. NØRGAARDOrdförande(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.(2) EGT nr C 27, 28.3.1968, s. 15.(3) EGT nr 118, 20.6.1967, s. 2323/67.