Avis juridique important

|

31970L0388

Rådets direktiv 70/388/EEG av den 27 juli 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ljudsignalanordningar på motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 176 , 10/08/1970 s. 0012 - 0017 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0159  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1970(II) s. 0503  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0159  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1970(II) s. 0571  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 1 s. 0104  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0241  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0241

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ljudsignalanordningar på motorfordon (70/388/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. deras ljudsignalanordningar.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv(1) av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Reglerna för ljudsignalanordningar bör innehålla krav som inte endast gäller anordningarnas montering på fordonen utan också anordningarnas konstruktion.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av ljudsignalanordningar gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions- och provningskraven och att informera andra medlemsstater om sina resultat genom att översända en kopia av typgodkännandeintyget för varje typ av ljudsignalanordning. Genom att EEG-typgodkännandemärkning anbringas på alla anordningar som tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen undanröjs behovet av tekniska kontroller på dessa anordningar i de andra medlemsstaterna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall godkänna varje typ av ljudsignalanordning som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i punkt 1 i bilaga 1.2. Den medlemsstat som har beviljat ett typgodkännande skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen. Om det är nödvändigt skall detta göras i samarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall, för varje typ av ljudsignalanordning som godkänns enligt artikel 1 för tillverkaren eller dennes representant utfärda ett EEG-typgodkännandemärke enligt förebilden i punkt 1.4 i bilaga 1.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användning av märkningar som kan leda till förväxling mellan ljudsignalanordningar som typgodkänts enligt artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att ljudsignalanordningar släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktionssätt, om anordningarna är försedda med EEG-typgodkännandemärkningen.2. Denna bestämmelse får emellertid inte hindra en medlemsstat från att vidta sådana åtgärder beträffande ljudsignalanordningar med EEG-typgodkännandemärkningen, om dessa på grund av sin konstruktion inte överensstämmer med den godkända typen.Denna stat skall genast upplysa övriga medlemsstater och kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut. Bestämmelserna i artikel 5 skall också gälla.Bristande överensstämmelse med den godkända typen i enlighet med vad som sägs i första stycket anses föreligga då den övre eller nedre gränsen enligt punkt 1.2.1.6 i bilaga 1 inte iakttagits.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater översända ett exemplar av typgodkännandeintyget för varje typ av ljudsignalanordning som de godkänner eller vägrar godkänna.Artikel 51. Om den medlemsstat som beviljat EEG-godkännande finner att ett antal ljudsignalanordningar med samma godkännandemärkning inte överensstämmer med den typ som har godkänts, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att serietillverkade exemplar överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits, vilket om det är nödvändigt kan leda till att EEG-godkännandet återkallas. De skall vidta samma åtgärder om de från de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat får upplysningar om en sådan bristande överenstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad upplysa varandra om varje återkallelse av ett EEG-typgodkännande och om skälen till återkallelsen.3. Om den medlemsstat som beviljat ett EEG-typgodkännande bestrider den påpekade avvikelsen, skall de berörda medlemsstaterna sträva efter att bilägga tvisten. Kommissionen skall fortlöpande informeras och vid behov hålla överläggningar för att nå en överenskommelse.Artikel 6Alla beslut som fattats enligt föreskrifter meddelade vid tillämpningen av detta direktiv och som innebär att godkännande för en ljudsignalanordning vägras eller återkallas eller innebär förbud mot att den släpps ut på marknaden eller används, skall ange i detalj de skäl på vilka beslutet grundas. Den berörda parten skall underrättas om beslutet och samtidigt upplysas om vilka möjligheter till prövning av beslutet som står till buds inom ramen för medlemsstaternas lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja ett EEG-typgodkännande eller ett nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till fordonets ljudsignalanordning, om denna är försedd med EEG-godkännandemärkning och om den är monterad i enlighet med de krav som anges i punkt 2 i bilaga 1.Artikel 8I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, med minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, dock med undantag av spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner samt andra motorredskap.Artikel 9De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna 1 och 2 till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Artikel 101. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som behövs för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och de skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 11Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1970.På rådets vägnarW. ARENDTOrdförande(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.BILAGA 11. EEG-TYPGODKÄNNANDE FÖR EN LJUDSIGNALANORDNING 1.1. Signalanordningen skall avge ett sammanhängande ljud.1.2. Signalanordningen skall ha sådana akustiska (ljudfrekvensspektrum och ljudtrycksnivå) och mekaniska egenskaper att den klarar följande prov i angiven ordning.1.2.1. Mätning av ljudnivå1.2.1.1. Signalanordningen skall provas i ett tillräckligt tyst och öppet utrymme(1) (omgivningsbruset och vindbruset skall vara minst 10 db (A) lägre än det ljud som skall mätas) eller i ett ekofritt rum. Mätinstrumentets mikrofon skall sitta 2 m från anordningens framsida i den riktning där den subjektiva ljudnivån är störst, varvid mikrofonen och anordningen skall sitta 1,20 m över marken.1.2.1.2. Mätningarna skall utföras med "A"-vägning enligt Internationella elektrotekniska kommissionens standard med hjälp av ljudnivåmätare som överensstämmer med den typ som beskrivs i dess publikation nr 179, 1:a upplagan, (1965).1.2.1.3. Anordningen skall matas med en spänning på 6,5, 13 och 26 volt mätt på spänningskällans anslutningskontakt, motsvarande en märkspänning på 6, 12 och 24 volt.1.2.1.4. Motståndet hos anslutningsledarna, inklusive kontaktmotståndet, skall vara:0,05 ohm för 6 V-system,0,10 ohm för 12 V-system,0,20 ohm för 24 V-system.1.2.1.5. Anordningen skall vara fast monterad, med hjälp av den eller de delar som tillhandahålls av tillverkaren, på ett stöd som väger minst tio gånger så mycket som anordningen och inte mindre än 15 kg.1.2.1.6. Under ovanstående villkor skall den subjektiva ljudtrycksnivån vara högst 118 dB (A) och lägst 105 dB (A).1.2.1.7. Tiden mellan aktiveringsögonblicket och det ögonblick då ljudet når den minsta nivå som anges i punkt 1.2.1.6 ovan får inte överstiga 0,2 sekunder vid en omgivningstemperatur på 20 ± 5°C.Denna bestämmelse skall beaktas särskilt för pneumatiska och elektro-pneumatiska anordningar.1.2.1.8. Pneumatiska och elektro-pneumatiska anordningar skall, med den pneumatiska kretsen inkopplad enligt tillverkarens anvisningar, ha samma akustiska prestanda som den som krävs för elektriska ljudsignalanordningar.1.2.2. Uthållighetsprovningar1.2.2.1. Signalanordningen skall matas med någon av de märkspänningar som anges i punkt 1.2.1.3 ovan, genom anslutningsledare med något av de motstånd som anges i punkt 1.2.1.4 ovan, och aktiveras 50 000 gånger, varje gång under en tid av en sekund följd av en paus på fyra sekunder. Under provningen skall anordningen ventileras med en luftström med en hastighet på cirka 10 m/sek.1.2.2.2. Om provningen utförs i ett ekofritt rum skall detta ha tillräcklig volym för att medge normal avledning av den värme som alstras av anordningen under uthållighetsprovningen.1.2.2.3. Omgivningstemperaturen i provningsrummet skall vara mellan + 15°C och + 30°C.1.2.2.4. Om ljudnivån efter 25 000 aktiveringstillfällen har förändrats i förhållande till ljudnivån före provningen, får anordningen justeras. Efter 50 000 aktiveringstillfällen och eventuell ytterligare justering skall anordningen klara det prov som beskrivs i punkt 1.2.1.1.2.3. Akustiska provningar1.2.3.1. Spektrumet för det ljud som utsänds av anordningen, mätt på ett avstånd av 2 m, skall uppvisa ett högre ljudtryck inom frekvensbandet från 1 800 till 3 550 Hz än för någon frekvenskomponent över 3 550 Hz, och inte i något fall får ljudtrycket understiga 105 dB (A).1.2.3.2. Kraven som anges i punkt 1.2.3.1 ovan skall uppfyllas av en signalanordning som tillhandahållits för provning enligt punkt 1.2.2 ovan och matas med en spänning på mellan 115 % och 95 % av märkspänningen.1.2.3.3. Den effektiva spänningen skall vara den som anges i punkt 1.2.1 ovan.1.2.3.4. Motståndet hos anslutningsledarna, inklusive motståndet hos batteriet och kontakterna, skall vara det som anges i punkt 1.2.1 ovan.1.2.3.5. Den anordning som provas och mikrofonen skall placeras på samma höjd. Mikrofonen skall vara vänd mot signalanordningens framsida i den riktning där den subjektiva ljudnivån är störst.1.2.3.6. Anordningen skall vara fast monterad, med hjälp av den eller de delar som tillhandahålls av leverantören, på ett stöd som väger minst tio gånger så mycket som anordningen och i varje fall inte mindre än 30 kg.1.2.3.7. Ovanstående provning skall utföras i ett ekofritt rum.1.3. Typgodkännandeprovning1.3.1. Typgodkännandeprovningarna skall utföras på två provexemplar av varje typ som tillhandahållits av tillverkaren för godkännande. Båda provexemplaren skall underkastas alla provningar och måste överensstämma med de tekniska beskrivningarna i denna bilaga.1.4. Typgodkännandemärkning1.4.1. Typgodkännandemärket består av en rektangel vilken innehåller bokstaven "e" följd av ett nummer för det land som har beviljat godkännandet (1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för Belgien och 12 för Luxemburg). Alldeles intill denna rektangel placeras ett typgodkännandenummer som motsvarar numret på godkännandeintyget för den aktuella typen.1.4.2. Godkännandemärkningen (symbol och nummer) som nämns ovan skall synas på ljudsignalanordningens huvudstomme på ett sådant sätt att den är klart synlig från utsidan sedan signalanordningen monterats på fordonet.1.4.3. De olika märkningarna skall vara klart läsbara och outplånliga.1.4.4. Godkännandemärkningens mått i nedanstående figur är angivna i millimeter och utgör minimimått. Förhållandena mellan måtten skall bibehållas.>Hänvisning till >(1) 1. De värden som anges i figuren är endast exempel.2. LJUDSIGNALANORDNINGENS EGENSKAPER SEDAN DEN MONTERATS PÅ FORDONET 2.1. Akustiska provningarNär ett fordon har typgodkänts skall egenskaperna hos signalanordningen som är monterad på fordonstypen provas enligt följande:2.1.1. Anordningens ljudtrycksnivå skall sedan den monterats på fordonet mätas vid en punkt 7 m framför fordonet på en plats som är öppen och så horisontell som möjligt. Fordonets motor skall inte vara igång. Den effektiva spänningen skall vara den som anges i punkt 1.2.1 ovan.2.1.2. Mätningarna skall utföras med "A"-vägning enligt Internationella elektrotekniska kommissionens standard.2.1.3. Högsta ljudtrycksnivån skall fastställas på en höjd av mellan 0,5 och 1,5 m över marken.2.1.4. Högsta nivån får inte vara lägre än 93 dB (A).>Hänvisning till >(1) Det nämnda utrymmet kan exempelvis utgöras av ett öppet utrymme med 50 m radie och med en central del med minst 20 m radie som är så gott som plan och belagd med betong, asfalt eller likartat material och inte täckt av nysnö, långt gräs, lös jord eller aska. Mätningarna skall utföras i klart väder. Ingen annan person än instrumentavläsaren får befinna sig i närheten av ljudsignalanordningen eller mikrofonen, eftersom närvaron av åskådare intill anordningen eller mikrofonen kan påverka mätresultaten avsevärt. Vid avläsningarna skall man bortse från variationer i visarutslaget som inte tycks ha samband med ljudnivån.BILAGA 2TYPGODKÄNNANDEINTYG>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31986L0355

Rådets direktiv 86/355/EEG av den 21 juli 1986 om ändring av direktiv 79/117/EEG om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 212 , 02/08/1986 s. 0033 - 0034 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 21 s. 0217  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 21 s. 0217

RÅDETS DIREKTIV av den 21 juli 1986 om ändring av direktiv 79/117/EEG om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (86/355/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 79/117/EEG av den 21 december 1978 om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används (), särskilt artikel 6 i detta, senast ändrat genom direktiv 86/214/EEG (), ochmed beaktande av följande:Enligt det nyssnämnda direktivet kan innehållet i bilagan ändras regelbundet, för att hänsyn skall kunna tas till vetenskapliga och tekniska framsteg.Det har påvisats att användningen av etylenoxid som växtskyddsprodukt, särskilt för rökbehandling av lagrade växter eller växtprodukter, kvarlämnar rester i livsmedel som kan ge upphov till hälsoskador hos människor eller djur.Alternativa behandlingsmetoder för att skydda växter finns nu att tillgå, utom för vissa varor av mindre betydelse.Utsläppande på marknaden och användning av etylenoxid som växtskyddsprodukt bör därför förbjudas.Tillfälliga nationella undantag från förbudet bör emellertid kunna tillåtas för vissa varor som är av mindre betydelse och för vilka det finns ett särskilt behov, till dess att andra behandlingsmetoder blir tillgängliga.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I bilagan till direktiv 79/117/EEG skall följande tillägg göras:>Plats för tabell>Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 1 juli 1987 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 juli 1986.På rådets vägnarG. HOWEOrdförande() EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 36.() EGT nr L 152, 26.5.1986, s. 45.


Avis juridique important

|

31984L0536

Rådets direktiv 84/536/EEG av den 17 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten ljudeffektnivå hos kraftgeneratorer

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 300 , 19/11/1984 s. 0149 - 0155 Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 5 s. 0092  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 5 s. 0092  Finsk specialutgåva Område 13 Volym 14 s. 0109  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 14 s. 0109

RÅDETS DIREKTIV av den 17 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten ljudeffektnivå hos kraftgeneratorer (84/536/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljöfrågor från 1973 och 1977(4), och visar betydelsen av problemet med bullerstörningar och särskilt behovet av åtgärder för att reglera de värsta bullerkällorna.De olika medlemsstaternas bestämmelser - redan i kraft eller under förberedelse - rörande bullret från kraftgeneratorer skiljer sig åt och skapar därigenom ojämlika konkurrensvillkor och påverkar därmed direkt den gemensamma marknadens funktion. Det är därför lämpligt att vidta åtgärder inom detta område för att enligt artikel 100 i fördraget närma bestämmelserna på detta område till varandra.I rådets direktiv 84/532/EEG av den 17 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma bestämmelser för bygg- och anläggningsutrustning(5) fastställs bl.a. förfarandet för EEG-typkontroll. Enligt det direktivet är det nödvändigt att föreskriva harmoniserade krav som varje typ av utrustning skall uppfylla.I rådets direktiv 79/113/EEG av den 19 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om bestämning av buller från bygg- och anläggningsutrustning(6) i dess lydelse enligt rådets direktiv 81/1051/EEG(7) fastställs särskilt den metod som bör användas för att bestämma de akustiska kriterierna för kraftgeneratorer.Eftersom buller från kraftgeneratorer inverkar på omgivningen och i synnerhet på människors välbefinnande och hälsa är det nödvändigt att gradvis och avsevärt sänka den tillåtna ljudeffektnivån hos kraftgeneratorer.Inom områden som anses speciellt känsliga är det viktigt att kunna reglera användningen av kraftgeneratorer för att begränsa störningarna genom det luftburna bullret från dem.Tekniska bestämmelser måste snabbt anpassas till de tekniska framstegen. Det är därför nödvändigt att vidta åtgärder för att förfarandet i artikel 5 i direktiv 79/113/EEG skall kunna tillämpas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv gäller den tillåtna ljudeffektnivån hos de kraftgeneratorer som används för byggnads- och anläggningsarbete.2. Det är ett särdirektiv enligt artikel 3.2 i rådets direktiv 84/532/EEG, nedan benämnt "ramdirektivet".Artikel 2I detta direktiv avses med kraftgenerator varje anordning som innefattar en motorenhet som driver en rotationsgenerator som producerar kontinuerlig elektrisk effekt.Artikel 31. De godkända kontrollorganen skall utfärda ett EEG-typkontrollintyg för varje typ av kraftgenerator för vilken ljudeffektnivån för det luftburna bullret, uppmätt på det sätt som anges i bilaga 1 till direktiv 79/113/EEG, i dess lydelse enligt bilaga 1 till detta direktiv, inte överskrider den tillåtna ljudeffektnivån enligt följande tabell:>Plats för tabell>2. Varje ansökan om ett EEG-typkontrollintyg avseende en kraftgenerators tillåtna ljudeffektnivå skall åtföljas av en beskrivning enligt förebilden i bilaga 2.3. För varje typ som det godkända kontrollorganet utfärdar intyg för skall det fylla i alla delar av typkontrollintyget enligt förebilden i bilaga 3 till ramdirektivet.4. Giltighetstiden för EEG-typkontrollintygen skall begränsas till fem år. Den kan förlängas med fem år i taget under förutsättning att en ansökan gjorts under de tolv månader som föregår utgången av den första femårsperioden.Fem år efter att direktivet har anmälts skall dock ett EEG-typkontrollintyg upphöra att gälla om det inte utfärdats för en kraftgenerator som uppfyller de krav som då börjar att gälla.5. Trots artikel 19.1 i ramdirektivet skall de fördelar som följer av denna artikel upphöra att gälla efter en period på fem och ett halvt år från anmälan av direktivet beträffande kraftgeneratorer som erhållit intyg om överensstämmelse som utfärdats på basis av ett EEG-typkontrollintyg grundat på värdena från den första perioden. Giltighetsperioden skall i enlighet därmed anges på de berörda intygen om överensstämmelse.6. För varje kraftgenerator som tillverkats i överensstämmelse med den typ för vilken EEG-typkontrollintyg utfärdats, skall tillverkaren utfärda ett överensstämmelseintyg enligt förebilden i de kolumner som gäller EEG-typkontrollintyget i bilaga 4 till ramdirektivet.7. Varje kraftgenerator som tillverkats i överensstämmelse med den typ för vilken EEG-typkontrollintyg utfärdats, skall förses med väl synlig och varaktig märkning som anger den ljudeffektnivå i dB(A)/1pW som garanteras av tillverkaren och som är fastställd enligt bilaga 1 till direktiv 79/113/EEG i dess lydelse enligt bilaga 1 till det här direktivet. Märkningen skall även innehålla symbolen å (epsilon). Utformningen av detta märke framgår av bilaga 3 i det här direktivet.Artikel 4Medlemsstaterna får vidta åtgärder för att reglera användningen av kraftgeneratorer inom områden de anser vara känsliga.Artikel 5Den kontroll av att de tillverkade enheterna överensstämmer med den typkontrollerade modellen som föreskrivs i artikel 12 i ramdirektivet skall utföras genom att man använder de tekniska bestämmelser som föreskrivs i bilaga 4.Artikel 6Kommissionen skall, så snart som möjligt och inte senare än fem år efter det att detta direktiv antagits, föreslå rådet åtgärder för att minska ljudnivåerna; rådet skall inom 18 månader enhälligt besluta om förslaget.Artikel 7Följande skall antas i överensstämmelse med det förfarande som fastställts i artikel 5 i direktiv 79/113/EEG:- Den tekniska proceduren i bilaga 4 för att kontrollera att produkterna överensstämmer med den typkontrollerade modellen.- Nödvändiga ändringar för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen.Artikel 8Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de kraftgeneratorer som definierats i artikel 2 inte släpps ut på marknaden om de inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv och ramdirektivet.Artikel 91. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan(8). De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 10Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 17 september 1984.På rådets vägnarP. BARRYOrdförande(1) EGT nr C 54, 8.3.1976, s. 63.(2) EGT nr C 125, 8.6.1976, s. 43.(3) EGT nr C 197, 23.8.1976, s. 11.(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 1, och EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1.(5) EGT nr L 300, 19.11.1984, s. 111.(6) EGT nr L 33, 8.2.1979, s. 15.(7) EGT nr L 376, 30.12.1981, s. 49.(8) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 26 september 1984.BILAGA 1METOD FÖR ATT MÄTA LUFTBURET BULLER FRÅN KRAFTGENERATORERRÄCKVIDD Denna mätmetod skall tillämpas på kraftgeneratorer. Den skall specificera det provningsförfarande som skall användas för att bestämma ljudeffektnivån på sådan utrustning vid EEG-typkontroll och kontroll av överensstämmelse.Detta tekniska förfarande skall uppfylla kraven i bilaga 1 till direktiv 79/113/EEG.Alla avsnitt i bilaga 1 till direktiv 79/113/EEG skall tillämpas på kraftgeneratorer med följande ändringar:4. KRITERIER FÖR REDOVISNING AV RESULTAT4.1 Det akustiska kriteriet för kraftgeneratorernas omgivning skall vara ljudeffektnivån.6. MÄTFÖRHÅLLANDEN6.2 Drift av ljudkällan under mätning6.2.1 Ej tillämplig.6.2.2 Kraftgeneratorn skall användas i enlighet med tillverkarens rekommendationer. Den skall vara i drift med jämn hastighet med ett strömflöde genom ett icke induktivt motstånd som motsvarar tre fjärdedelar av enhetens belastningseffekt i kW definierat på grundval av den nominella effekten i kVA med beaktande av effektfaktorn (cos >Hänvisning till >).6.3 MätplatsenKraftgeneratorn skall monteras på ett reflekterande plan av betong eller oporös asfalt. Kraftgeneratorer monterade på medar skall placeras på underlag ovanför det reflekterande planet om inte annat krävs i tillverkarens monteringsinstruktion.6.4.1 MätytaDen mätyta som används för provning skall vara en halvsfär. Halvsfärens centrum skall vara den vertikala projektionen på det reflekterande planet av kraftgeneratorns geometriska centrum. Radien skall vara- 4 m om det största måttet på den kraftgenerator som skall provas inte är mer än 1,5 m,- 10 m om det största måttet på den kraftgenerator som skall provas är mer än 1,5 m men inte mer än 4 m, och- 16 m om det största måttet på den kraftgenerator som skall provas är mer än 4 m.Tabell 1 i bilaga 1 till direktiv 79/113/EEG ger mätpunkternas koordinater.6.4.2.1 X-axeln i koordinatsystemet i förhållande till vilken mätpunkternas lägen är fastställda skall vara parallell med kraftgeneratorns huvudaxel.7. MÄTNINGAR7.1.1 Vid korrigeringar skall endast bakgrundsljud beaktas.7.1.5 Förekomst av föremålEn okulärbesiktning i ett cirkulärt område med en radie som är tre gånger så stor som halvsfärens och vars centrum sammanfaller med halvsfärens centrum är tillräcklig för att säkerställa att bestämmelserna i tredje stycket i avsnitt 6.3 i bilaga 1 till direktiv 79/113/EEG uppfylls.7.2 Mätning av ljudtrycksnivån LpAOm ljudtrycksnivåerna i mätpunkterna bestäms genom avläsningar på en sonometer skall det göras minst fem sådana avläsningar med regelbundna tidsintervaller.8. ANVÄNDNING AV RESULTATEN8.2 Inte tillämplig.8.6.2 Med hänsyn till 6.3 skall punkt 8.6.2 inte tillämpas och C = 0.>Hänvisning till >BILAGA 2FÖREBILD FÖR INFORMATIONSDOKUMENT FÖR EN TYP AV KRAFTGENERATOR SOM SKALL GENOMGÅ EEG-TYPKONTROLL>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3MÄRKNING MED LJUDEFFEKTNIVÅ>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 4TEKNISKT FÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSEN MELLAN TILLVERKADE ENHETER OCH DEN TYPKONTROLLERADEKontrollen av överensstämmelsen mellan tillverkade enheter och den typkontrollerade skall om möjligt göras med stickprov.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/12/EG av den 11 mars 2008 om ändring av direktiv 2006/66/EG om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer, vad gäller kommissionens genomförandebefogenheter

text:
               19.3.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 76/39

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/12/EG
   av den 11 mars 2008
   om ändring av direktiv 2006/66/EG om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer, vad gäller kommissionens genomförandebefogenheter
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/66/EG (3) anges det att vissa åtgärder ska antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (4).

               (2)

               Beslut 1999/468/EG har ändrats genom beslut 2006/512/EG genom vilket det infördes ett föreskrivande förfarande med kontroll för antagande av åtgärder med allmän räckvidd avsedda att ändra icke väsentliga delar av en grundläggande rättsakt som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, bland annat genom att stryka vissa av dessa delar eller komplettera rättsakten med nya icke väsentliga delar.

               (3)

               Enligt Europaparlamentets, rådets och kommissionens uttalande (5) om beslut 2006/512/EG måste redan gällande rättsakter som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget anpassas i enlighet med tillämpliga förfaranden för att det föreskrivande förfarandet med kontroll ska vara tillämpligt på dessa rättsakter.

               (4)

               Kommissionen bör ges befogenhet att anpassa bilaga III och att anta och revidera närmare bestämmelser för export och märkning av batterier och ackumulatorer. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i direktiv 2006/66/EG, bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

               (5)

               Direktiv 2006/66/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (6)

               Eftersom de ändringar av direktiv 2006/66/EG som görs genom det här direktivet är av teknisk art och enbart avser kommittéförfarandet, behöver de inte införlivas av medlemsstaterna. Det är därför inte nödvändigt att föreskriva bestämmelser i detta syfte.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändringar
   Direktiv 2006/66/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 10.4 ska ersättas med följande:
               ”4.   Övergångsbestämmelser får föreskrivas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 24.2 för att hantera svårigheter som en medlemsstat ställs inför när det gäller att uppfylla kraven i punkt 2 på grund av särskilda nationella förhållanden.
               Det ska senast den 26 september 2007 fastställas en gemensam metod för beräkningen av den årliga försäljningen av bärbara batterier och ackumulatorer till slutanvändarna. Den åtgärden, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 24.3.”

               2.

               Artikel 12.6 första meningen ska ersättas med följande:
               ”6.   Bilaga III får anpassas eller kompletteras för att beakta den tekniska eller vetenskapliga utvecklingen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, bland annat genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 24.3.”

               3.

               Artikel 15.3 ska ersättas med följande:
               ”3.   Det ska fastställas närmare bestämmelser för genomförandet av denna artikel, särskilt kriterier för att bedöma huruvida det föreligger sådana förhållanden som avses i punkt 2. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 24.3.”

               4.

               Artikel 17 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 17
               Registrering
               Medlemsstaterna ska se till att varje producent är registrerad. Registreringen ska omfattas av samma formföreskrifter i varje medlemsstat. Sådana registreringskrav som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 24.3.”

               5.

               Artikel 21 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Punkt 2 ska ersättas med följande:
                           ”2.   Medlemsstaterna ska se till att kapaciteten hos alla bärbara batterier och bilbatterier anges på produkterna på ett synligt, lättläst och outplånligt sätt senast den 26 september 2009. Närmare föreskrifter för genomförandet av detta krav, däribland harmoniserade metoder för fastställande av kapacitet och lämplig användning, ska fastställas senast den 26 mars 2009. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 24.3.”

                           b)

                           Punkt 7 ska ersättas med följande:
                           ”7.   Undantag från märkningskraven enligt denna artikel får medges. Sådana åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 24.3.”

               6.

               Artikel 24.3 ska ersättas med följande:
               ”3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.”

         Artikel 2
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 3
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 11 mars 2008.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J. LENARČIČ

            Ordförande

      (1)  EUT C 175, 27.7.2007, s. 57.

      (2)  Europaparlamentets yttrande avgivet den 24 oktober 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 14 februari 2008.

      (3)  EUT L 266, 26.9.2006, s. 1.

      (4)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUT C 255, 21.10.2006, s. 1.


title: Kommissionens direktiv 2014/99/EU av den 21 oktober 2014 om ändring av direktiv 2009/126/EG om återvinning av bensinångor steg II, vid tankning av motorfordon på bensinstationer för att uppnå en anpassning till den tekniska utvecklingen

text:
               23.10.2014

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 304/89

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2014/99/EU
   av den 21 oktober 2014
   om ändring av direktiv 2009/126/EG om återvinning av bensinångor steg II, vid tankning av motorfordon på bensinstationer för att uppnå en anpassning till den tekniska utvecklingen
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/126/EG av den 21 oktober 2009 om återvinning av bensinångor steg II, vid tankning av motorfordon på bensinstationer (1), särskilt artikel 8, och
   av följande skäl:

               (1)

               Direktiv 2009/126/EG innehåller bestämmelser om teknisk anpassning av artiklarna 4 och 5 till den tekniska utvecklingen när det är nödvändigt att säkerställa överensstämmelse med relevanta normer som Europeiska standardiseringskommittén (CEN) fastställt.

               (2)

               Den 25 september 2013 tillgängliggjorde CEN normerna EN 16321-1:2013 och EN 16321-2:2013. I norm EN 16321-1:2013 anges testmetoder för typgodkännande av system för återvinning av bensinångor som ska användas på bensinstationer. I norm EN 16321-2:2013 anges de testmetoder som ska användas på bensinstationer vid kontroll av sådana system för återvinning av bensinångor.

               (3)

               En teknisk anpassning av artiklarna 4 och 5 i direktiv 2009/126/EG är därför nödvändig för att säkerställa överensstämmelse med dessa normer.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 9.1 i direktiv 2009/126/EG.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 2009/126/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 4.1 ska ersättas med följande:
               ”1.   Medlemsstaterna ska från det datum då system för återvinning av bensinångor steg II blir obligatoriska enligt artikel 3 se till att återföringsgraden för bensinångor i sådana system är minst 85 %, vilket ska intygas av tillverkaren i enlighet med normen EN 16321-1:2013.”

               2.

               Artikel 5.1 ska ersättas med följande:
               ”1.   Medlemsstaterna ska se till att återföringsgraden, under drift, för bensinångor i system för återvinning av bensinångor steg II provas minst en gång om året i enlighet med normen EN 16321-2:2013.”

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 12 maj 2016 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 13 maj 2016.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 21 oktober 2014.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 285, 31.10.2009, s. 36.


Avis juridique important

|

31973L0044

Rådets direktiv 73/44/EEG av den 26 februari 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kvantitativ analys av ternära fiberblandningar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 083 , 30/03/1973 s. 0001 - 0019 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 2 s. 0171  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 2 s. 0064  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 2 s. 0171  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 2 s. 0187  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 2 s. 0187

RÅDETS DIREKTIV av den 26 februari 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kvantitativ analys av ternära fiberblandningar (73/44/EEG)EKONOMISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Rådets direktiv av den 26 juli 1971(1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier fastställer bestämmelser om märkning som grundar sig på textilvarors sammansättning.De metoder som används vid officiella provningar i medlemsstaterna för att bestämma fibersammansättningen i textilvaror bör vara enhetliga både vad beträffar förbehandlingen av provet och den kvantitativa analysen av produkten.Artikel 13 i rådets ovannämnda direktiv föreskriver att den provtagning och de analysmetoder som skall användas i medlemsstaterna för att bestämma fibersammansättningen i varor kommer att anges i särdirektiv. Under dessa omständigheter antog rådet i sitt direktiv den 17 juli 1972(2) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar bestämmelser för framtagning av analysprover och provkroppar som även kan tillämpas på ternära textilblandningar.Syftet med detta direktiv är att fastställa bestämmelser som reglerar kvantitativ analys av ternära fiberblandningar.De speciella metoderna för analys av vissa binära blandningar beskrivs i detalj i direktivet av den 17 juli 1972. Nuvarande erfarenheter tillåter inte ännu detaljerade beskrivningar av en enda standardprocedur. Flera varianter av selektiv upplösning av komponenterna måste läggas fram.Allmänna regler för analys av samtliga ternära blandningar måste emellertid utarbetas. Syftet med dessa anvisningar är att ange de olika metoder som lämpligen kan användas för beräkning av den procentuella sammansättningen av varje variant.Tekniska specifikationer måste anpassas snabbt för att hålla takten med den tekniska utvecklingen. I detta syfte bör det förfarande som fastställs genom artikel 6 i direktivet av den 17 juli 1972 tillämpas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv rör den kvantitativa analysen av ternära fiberblandningar med användande av metoder för manuell separation, kemisk separation eller en kombination av dessa.Artikel 2Beträffande framtagningen av analysprover och provkroppar skall de bestämmelser tillämpas som anges i bilaga 1 till rådets direktiv av den 17 juli 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära fiberblandningar.Artikel 3Medlemsstaterna skall vidta alla erforderliga åtgärder för att se till att de bestämmelser som fastställts  P både i bilaga 1 till detta direktiv och i bilaga 1 till det direktiv som omnämns i artikel 2  P tillämpas vid officiell provning för att bestämma sammansättningen av de textilvaror som består av en ternär fiberblandning som släppts ut på marknaden enligt rådets direktiv av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier.Artikel 4Varje laboratorium som ansvarar för provningen av ternära blandningar skall i sina provningsrapporter redovisa alla de omständigheter som omnämns i bilaga 1, avsnitt V.Artikel 5Alla nödvändiga ändringar för att anpassa de detaljerade beskrivningarna i bilaga 1, 2 och 3 till den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 6 i direktivet av den 17 juli 1972.Artikel 61. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 februari 1973.På rådets vägnarE. GLINNEOrdförande(1) EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16.(2) EGT nr L 173, 31.7.1972, s. 1.BILAGA 1KVANTITATIV ANALYS AV TERNÄRA FIBERBLANDNINGARALLMÄNTInledningMetoderna för kvantitativ analys av fiberblandningar baseras på två grundprocesser: manuell och kemisk separation av fibrer.När så är möjligt bör den manuella separationsmetoden användas, eftersom den i allmänhet ger exaktare resultat än den kemiska metoden. Den manuella metoden kan användas för alla textilier där de ingående fibrerna inte bildar en intim blandning, t. ex. för garner med flera ingående komponenter som vardera består av endast en fibertyp, eller för tyger där fibern i varpen och väften inte är densamma, eller för trikåväv som kan repas upp och som tillverkats av olika typer av garn.Metoderna för kemisk kvantitativ analys är i allmänhet baserade på selektiv upplösning av de enskilda komponenterna. Det finns fyra varianter av denna metod:1. Två olika provkroppar används varvid en komponent (a) löses ut från den första provkroppen och en annan komponent (b) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden i varje provkropp vägs och den procentuella andelen upplöst material beräknas sedan på basis av viktförlusten. Den tredje komponentens procentuella andel (c) erhålls som mellanskillnaden.2. Två olika provkroppar används varvid en komponent (a) löses ut från den första provkroppen och två komponenter (a och b) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden i den första provkroppen vägs och komponentens (a) procentuella andel beräknas sedan på basis av viktförlusten. Den olösliga återstoden i den andra provkroppen vägs. Den motsvarar komponent (c). Den tredje komponentens (b) procentuella andel erhålls som mellanskillnaden.3. Två olika provkroppar används varvid två komponenter (a och b) löses ut från den första provkroppen och två komponenter (b och c) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden motsvarar de två komponenterna (c och a). Den tredje komponentens (b) procentuella andel erhålls som mellanskillnaden.4. Endast en provkropp används och sedan en av komponenterna avlägsnats vägs den olösliga återstoden som bildats av de två återstående fibrerna och den procentuella andelen löslig komponent beräknas på basis av viktförlusten. En av de två fibrerna i återstoden löses ut, den olösliga komponenten vägs och den procentuella andelen av den andra lösliga komponenten beräknas på basis av viktförlusten.När det är möjligt är det tillrådligt att använda en av de första tre varianterna.Vid kemisk analys måste expert ansvarig för analysen se till att man väljer sådana metoder som bara löser ut rätt fiber och lämnar de övriga intakta.I bilaga 3 finns som ett exempel en tabell som innehåller ett antal ternära blandningar samt metoder för analys av binära blandningar. Dessa metoder kan i princip användas för analys av ifrågavarande ternära blandningar.För att minimera felmöjligheterna rekommenderas att, där så är möjligt, en kemisk analys görs som använder sig av minst två av de fyra ovannämnda kemiska varianterna.Fiberblandningar under tillverkningsprocessen och, i mindre utsträckning färdiga textilvaror kan innehålla fiberfrämmande ämnen, t.ex. fetter, vaxer eller appreturer eller vattenlösliga ämnen, som antingen är naturligt förekommande eller har tillsatts för att underlätta tillverkningen. Fiberfrämmande ämnen måste avlägsnas före analysen. Av denna anledning finns också en metod medtagen för avlägsnandet av oljor, fetter, vaxer och vattenlösliga ämnen.Textilvaror kan dessutom innehålla hartser eller andra ämnen för att ge varan vissa speciella egenskaper. Sådana ämnen, inklusive i vissa fall färgämnen, kan hindra reagensens inverkan på den komponent som skall lösas ut och/eller kan helt eller delvis försvinna med reagensen. Denna typ av tillsatta ämnen kan också förorsaka fel och bör därför avlägsnas innan provet analyseras. Om det är omöjligt att avlägsna dessa ämnen är metoderna för kvantitativ kemisk analys enligt bilaga 3 inte längre tillämpbar.Färgämnen i färgade tyger anses vara i tyget ingående beståndsdelar och avlägsnas inte.Analyserna utförs på basis av torr massa och ett sätt att bestämma torrvikten beskrivs.Resultatet erhålls genom att på torrmassan tillämpa de återvinningsfaktorer som anges i bilaga 2 till direktivet om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier.Innan en analys påbörjas måste alla i blandningen ingående fiberslag identifieras. Med somliga metoder kan den olösliga komponenten i en blandning ha delvis upplösts i reagensen som användes för att lösa upp den lösliga komponenten. När så är möjligt har sådana reagenser valts som har liten eller ingen effekt på olösliga fibrer. Om det är känt att viktförlust inträffar under analysen bör resultatet korrigeras. Korrektionsfaktorer för detta ändamål finns angivna. Dessa faktorer har bestämts genom försök vid flera laboratorier med den för metoden lämpliga reagensen. Dessa korrektionsfaktorer är endast tillämpliga på opåverkade fibrer, varför andra korrektionsfaktorer kan behövas om fibermaterialet har påverkats före eller under behandlingen. Om man måste använda den fjärde varianten där en textilfiber underkastas successiv påverkan av två olika lösningsmedel, måste korrektionsfaktorer användas för eventuella viktförluster som fibern utsatts för under de två behandlingarna.Minst två bestämningar bör göras både ifråga om manuell och ifråga om kemisk separation.I. ALLMÄNNA ANVISNINGAR OM METODERNA FÖR KVANTITATIV KEMISK ANALYS AV TERNÄRA FIBERBLANDNINGARGemensamma anvisningar om metoderna för kvantitativ kemisk analys av fiberblandningar.I.1 Omfattning och tillämpningUnder tillämpningsområdet för varje metod för analys av binära fiberblandningar anges på vilka fibrer metoden är tillämpbar. (Se bilaga 2 till direktivet om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar).I.2 PrincipEfter identifiering av komponenterna i en blandning avlägsnas det fiberfrämmande materialet med hjälp av lämplig förbehandling och sedan tillämpas en eller flera av de fyra varianterna för det i inledningen beskrivna förfarandet vid selektiv upplösning. Utom när detta möter tekniska svårigheter är det att föredra att först avlägsna det fiberslag som överväger. Den fiber som ingår i mindre del bildar återstod.I.3 Utrustning och reagenserI.3.1 UtrustningI.3.1.1 Filterdeglar och vägglas som är stora nog att hålla sådana deglar eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.I.3.1.2 Filterkolv.I.3.1.3 Exsickator med fuktindikerande blågel.I.3.1.4 Ventilerad ugn för torkning av provkroppar vid 105 ± 3 °C.I.3.1.5 Analysvåg med största fel ± 0,0002 g.I.3.1.6 Soxhlet extraktionsutrustning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.I.3.2 ReagenserI.3.2.1 Petroleumeter, redestillerat, kokintervall 40 till 60 °C.I.3.2.2 Övriga reagenser anges i avsnittet för aktuell metod. Samtliga reagensmedel skall vara kemiskt rena.I.3.2.3 Destillerat eller dejoniserat vatten.I.4 Konditionerings- och provningsatmosfärEftersom det är torrvikter som bestäms är det onödigt att konditionera provmaterialet eller att utföra analyser i konditionerad atmosfär.I.5 AnalysprovTa ut ett analysprov som är representativt för laboratorieprovet och tillräckligt stort för att räcka till erforderligt antal provkroppar, vardera om minst 1 g.I.6 Förbehandling av analysprovetNär det ingår ett ämne som inte skall medtas vid procentberäkningen (se artikel 12.2 d i direktivet om benämningar på textilier) bör detta avlägsnas före behandlingen med lämplig metod som inte påverkar några av de övriga fibrerna.I detta syfte avlägsnas fiberfrämmande ämnen som kan extraheras med petroleumeter och vatten genom att behandla det lufttorra provet 1 timme i en Soxhlet extraktionsutrustning med petroleumeter med en minsta hastighet av 6 cykler per timme. Låt petroleumetern avdunsta från provmaterialet som sedan extraheras genom direktbehandling som innebär att provkroppen blötläggs i vatten i rumstemperatur i 1 timme och sedan blötläggs i vatten i 65 ± 5°C i ytterligare 1 timme under omrörning då och då. Badförhållandet vätska:provkropp skall vara 100:1. Avlägsna överflödigt vatten från provkroppen genom urkramning, avsugning eller centrifugering och låt den lufttorka.Om fiberfrämmande ämnen inte kan extraheras med petroleumeter och vatten bör de avlägsnas genom att ersätta den ovan beskrivna vattenmetoden med annan lämplig metod som inte väsentligt förändrar någon av fiberkomponenterna. Vad gäller vissa oblekta vegetabiliska fibrer (t.ex. jute, kokos) bör det noteras att normal förbehandling med petroleumeter och vatten inte avlägsnar alla naturligt förekommande fiberfrämmande ämnen. Trots detta görs ingen ytterligare förbehandling, såvida provet inte innehåller appretur som är olöslig i både petroleumeter och vatten.Analysrapporten bör innehålla fullständiga upplysningar om de förbehandlingsmetoder som använts.I.7 ProvningsförfarandeI.7.1 Allmänna anvisningarI.7.1.1 TorkningTorka i minst 4 timmar, dock högst 16 timmar, vid 105 ± 3 °C i en ventilerad ugn med ugnsluckan stängd hela tiden. Om torkperioden är kortare än 14 timmar måste provkroppen vägas för att kontrollera att massan har förblivit konstant. Massan kan anses konstant om variationen är under 0,05 % efter ytterligare 60 minuters torkning.Undvik att hantera deglar och vägglas, provkroppar eller återstoder med bara händer vid torkning, kylning och vägning.Torka provkropparna i ett vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slut tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och snabbt placeras i exsickatorn.Torka filterdegeln i ett vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slut tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och snabbt placeras i exsickatorn.När annan utrustning än filterdeglar används bör torkningen i ugnen ske på sådant sätt att fibrernas torrvikt kan bestämmas utan förlust.I.7.1.2 KylningKyl tills fullständig avkylning av vägglasen har uppnåtts, dock minst 2 timmar och med exsickatorn placerad bredvid vågen.I.7.1.3 VägningEfter kylning vägs vägglaset inom 2 minuter från det att det avlägsnats ur exsickatorn. Väg med en noggrannhet av 0,0002 g.I.7.2 TillvägagångssättTa från det förbehandlade analysprovet ut en provkropp på ungefär 1 g. Skär garn eller tyg i ca 10 mm längder och skilj dem åt så mycket det går. Torka provkroppen i ett vägglas, låt den svalna i exsickator samt väg den. Flytta över provkroppen i aktuellt kärl enligt tillämpligt avsnitt av relevant gemenskapsmetod och väg därefter åter vägglaset omgående. Provkroppens torrvikt erhålls som mellanskillnaden. Slutför analysen enligt tillämpligt avsnitt av relevant metod. Undersök återstoden i mikroskop eller på annat lämpligt sätt för att kontrollera att det fiberslag som skulle avlägsnas verkligen har lösts ut.I.8 Beräkning och redovisning av resultatUttryck varje komponents vikt i procent av den totala blandningens vikt. Procent löslig komponent erhålls som mellanskillnaden. Resultatet beräknas på ren, torr massa som justerats med hänsyn till konventionella återvinningsfaktorer och nödvändiga korrektionsfaktorer för att den viktförlust som uppstår under förbehandlingen och analysen skall beaktas.I.8.1 Beräkning av den procentuella andelen rena torra fibrer skall göras med bortseende från förlust av fibermassa under förbehandlingen.I.8.1.1  P VARIANT 1  PDessa formler skall användas när en viss komponent i blandningen avlägsnas från den första provkroppen och en annan komponent avlägsnas från den andra provkroppen:>Hänvisning till >P3% = 100  P (P1% + P2%)P1% är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (komponent i den första provkroppen utlöst i den första reagensen),P2% är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (komponent i den andra provkroppen utlöst i den andra reagensen),P3% är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten (den olösliga komponenten i båda provkropparna),m1 är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling,m2 är den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling,r1 är återstodens torrvikt sedan den första komponenten från den första provkroppen avlägsnats med hjälp av den första reagensen,r2 är återstodens torrvikt sedan den andra komponenten från den andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen,d1 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den andra komponenten som inte löstes ut i den första provkroppen(1),d2 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten som inte löstes ut i den första provkroppen(2),d3 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den första komponenten som inte löstes ut i den andra provkroppen(3),d4 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den tredje komponenten som inte löstes ut i den andra provkroppen(4).I.8.1.2  P VARIANT 2  PDessa formler skall användas när en komponent (a) avlägsnas från den första provkroppen och lämnar kvar de öviga två komponenterna (b + c), och när två komponenter (a + b) avlägsnas från den andra provkroppen och lämnar kvar den tredje komponenten som återstod (c):P1% = 100  P (P2% + P3%)P2% = 100 × >NUM>d1r1>DEN>m1  P >NUM>d1>DEN>d2 × P3%P3% = >NUM>d4r2>DEN>m2 × 100P1% är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (komponent i den första provkroppen som lösts ut i den första reagensen),P2% är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (komponent som lösts ut i den andra reagensen, samtidigt med den första komponenten i den andra provkroppen),P3% är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten (komponent som är olöslig i båda provkropparna),m1 är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling,m2 är den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling,r1 är återstodens torrvikt sedan den första komponenten i den första provkroppen avlägsnats med hjälp av den första reagensen,r2 är återstodens torrvikt sedan den första och andra komponenten i den andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen,d1 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den andra komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen(5),d2 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen(6),d4 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den andra provkroppen(7).I.8.1.3  P VARIANT 3  PDessa formler skall användas när två komponenter (a + b) avlägsnas från provkroppen och lämnar kvar den tredje komponenten (c), och därefter två komponenter (b + c) avlägsnas från en annan provkropp och lämnar kvar den första komponenten (a):P1% = >NUM>d3r2>DEN>m2 × 100P2% = 100  P (P1% + P3%)P3% = >NUM>d2r1>DEN>m1 × 100P1% är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (komponent som utlösts med hjälp av av reagensen),P2% är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (komponent som utlösts med hjälp av reagensen),P3% är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten (komponent som utlösts i den andra provkroppen med hjälp av reagensen),m1 är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling,m2 är den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling,r1 är återstodens torrvikt sedan den första och den andra komponenten i den första provkroppen avlägsnats med hjälp av den första reagensen,r2 är återstodens torrvikt sedan den andra och den tredje komponenten i den andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen,d2 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen(8),d3 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den första komponenten som inte lösts ut i den andra provkroppen(9).I.8.1.4  P VARIANT 4  PDessa formler skall användas när två komponenter i följd avlägsnas från blandningen med användande av samma provkropp:P1% = 100  P (P2% + P3%)P2% = >NUM>d1r1>DEN>m × 100  P >NUM>d1>DEN>d2 × P3%P3% = >NUM>d3r2>DEN>m × 100P1% är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (första utlösta komponent),P2% är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (andra utlösta komponent),P3% är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten (olöslig komponent),m är provkroppens torrvikt efter förbehandling,r1 är återstodens torrvikt efter det att den första komponenten avlägsnats med hjälp av den första reagensen,r2 är återstodens torrvikt sedan den första och andra komponenten avlägsnats med hjälp av den första och andra reagensen,d1 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den andra komponenten(10),d2 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten(11),d3 är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första och andra reagensen hos den tredje komponenten(12).I.8.2 Beräkning av den procentuella andelen av varje enskild komponent justerad med hänsyn till konventionella återvinningsfaktorer och i tillämpliga fall korrektionsfaktorer för viktförlust under förbehandlingen:Förutsatt att:>Hänvisning till >P1A % är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten, inklusive fukthalt och viktförlust under förbehandlingen,P2A % är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten, inklusive fukthalt och viktförlust under förbehandlingen,P3A % är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten, inklusive fukthalt och viktförlust under förbehandlingen,P1 är den första rena torra komponentens procentuella andel som erhållits med hjälp av en av formlerna i I.8.1,P2 är den andra rena torra komponentens procentuella andel som erhållits med hjälp av en av formlerna i I.8.1,P3 är den tredje rena torra komponentens procentuella andel som erhållits med hjälp av en av formlerna i I.8.1,a1 är den konventionella återvinningsfaktorn för den första komponenten,a2 är den konventionella återvinningsfaktorn för den andra komponenten,a3 är den konventionella återvinningsfaktorn för den tredje komponenten,b1 är den procentuella andelen av den första komponentens viktförlust under förbehandlingen,b2 är den procentuella andelen av den andra komponentens viktförlust under förbehandlingen,b3 är den procentuella andelen av den tredje komponentens viktförlust under förbehandlingen.När en speciell förbehandling används bör om möjligt värdena b1, b2 och b3 bestämmas genom att låta alla de ingående rena fibrerna undergå den förbehandling som används i analysen. Rena fibrer är sådana som är fria från alla fiberfrämmande material, utom sådant som normalt ingår (antingen därför att det är naturligt förekommande eller p.g.a. tillverkningsprocessen), i det tillstånd (oblekt, blekt) de befinner sig i det material som skall analyseras.När inga av de rena separata ingående fibrer som används vid tillverkningen av det material som skall analyseras står till förfogande, måste man använda de medelvärden för b1, b2 och b3 som erhållits genom provningar som utförts på rena fibrer som liknar dem i den blandning som skall undersökas.Om vanlig förbehandling genom extrahering med petroleumeter och vatten används kan man normalt bortse från korrektionsfaktorerna b1, b2 och b3 utom ifråga om oblekt bomull, oblekt lin och oblekt hampa där en viktförlust på 4 % på grund av förbehandlingen är allmänt godtagbar och motsvarande procentsats för polypropylen är 1%.När det gäller andra fibrer bortser man vid beräkningar vanligen från förluster orsakade av förbehandling.I.8.3 Obs!Exempel på beräkningar återfinns i bilaga 2 till detta direktiv.II. METOD FÖR KVANTITATIV ANALYS GENOM MANUELL SEPARATION AV TERNÄRA FIBERBLANDNINGARII.1 TillämpningDenna metod är tillämplig på alla typer av textilfibrer förutsatt att de inte bildar en intim blandning och att det är möjligt att skilja dem åt för hand.II.2 PrincipEfter identifiering av komponenterna i textilvaran avlägsnas det fiberfrämmande materialet genom lämplig förbehandling och sedan separeras fibrerna för hand, torkas och vägs varpå varje fibers andel i blandningen beräknas.II.3 UtrustningII.3.1 Vägglas eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.II.3.2 Exsickator med fuktindikerande blågel.II.3.3 Ventilerad ugn för torkning av provkroppar i 105 ± 3 °C.II.3.4 Analysvåg med största fel 0,0002 g.II.3.5 Soxhlet extraktionsutrustning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.II.3.6 Nål.II.3.7 Torsionsprovare eller liknande utrustning.II.4 ReagenserII.4.1 Petroleumeter, redestillerad, kokintervall 40 P60 °C.II.4.2 Destillerat och dejoniserat vatten.II.5 Konditionerings- och provningsatmosfärSe I.4.II.6 AnalysprovSe I.5.II.7 Förbehandling av analysprovSe I.6.II.8 TillvägagångssättII.8.1 Analys av garnTag ut en provkropp som väger minst 1 g från ett förbehandlat analysprov. Om garnet är mycket fint kan analysen göras på en längd som är minst 30 m lång oavsett vikt.Klipp garnet i lämpligt stora bitar och skilj fibertyperna åt med en nål och om så krävs med en torsionsprovare. De fibertyper som erhålls på detta sätt placeras i förvägda vägglas och torkas vid 105 ± 3 °C tills man får en konstant vikt enligt beskrivningen i I.7.1 och I.7.2.II.8.2 Analys av tygTag ut en provkropp som väger minst 1 g från ett förbehandlat analysprov. Inga stadkanter får ingå och kanterna skall vara noggrant putsade för att undvika fransning. Fibrerna skall löpa parallellt med väft- eller varptrådarna eller i trikåväv parallellt med längs- eller tvärgående maskrader. Skilj de olika fibertyperna åt, samla ihop dem i förvägda vägglas och förfar i enlighet med II.8.1.II.9 Beräkning och redovisning av resultatVarje fiberkomponents vikt uttrycks i procent av blandningens totala vikt. Resultatet beräknas på ren torr massa som justerats med hänsyn till a) konventionella återvinningsfaktorer och b) erforderliga korrektionsfaktorer för den viktförlust som uppstår under förbehandlingen.II.9.1 Beräkning av den procentuella andelen olöslig komponent på basis av ren torr massa utan hänsyn till förlust av fibermassa under förbehandlingen.>Hänvisning till >P3% = 100  P (P1% + P2%)P1% är den procentuella andelen av den första torra rena komponenten,P2% är den procentuella andelen av den andra torra rena komponenten,P3% är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten,m1 är den första komponentens rena torrvikt efter förbehandling,m2 är den andra komponentens rena torrvikt efter förbehandling,m3 är den tredje komponentens rena torrvikt efter förbehandling.II.9.2 För beräkning av den procentuella andelen av varje komponent som justerats med hänsyn till konventionella återvinningsfaktorer och i tillämpliga fall korrektionsfaktorer för viktförlust under förbehandlingen (se I.8.2).III. METOD FÖR KVANTITATIV ANALYS AV TERNÄRA FIBERBLANDNINGAR MED HJÄLP AV EN KOMBINATION AV MANUELL OCH KEMISK SEPARATIONNär så är möjligt bör manuell separation användas varvid hänsyn tas till andelen komponenter som separerats innan man går vidare med någon kemisk behandling av varje enskild komponent.IV. METODERNAS PRECISIONPrecisionen som anges i de olika metoderna avser reproducerbarheten (se bilaga 2 till direktivet om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilblandningar).Reproducerbarheten syftar på tillförlitligheten, dvs. den inbördes överensstämmelsen mellan experimentellt framkomna värden, erhållna vid olika laboratorier eller vid olika tillfällen, vid användning av samma analysmetod på provkroppar från en identiskt överensstämmande blandning.Reproducerbarheten anges av konfidensintervallet för resultaten vid 95 % konfidensnivå.Detta innebär, förutsatt att metoden tillämpats på en identiskt överensstämmande blandning, att skillnaden mellan två resultat i en serie analyser, gjorda vid olika laboratorier, kommer att överskridas endast i 5 fall av 100.För att bestämma precisionen hos analysen av en ternär blandning tillämpar man på vanligt sätt de värden som anges i de metoder för analys av binära blandningar som har använts för att analysera även de ternära blandingarna.Förutsatt att man i de fyra varianterna av kvantitativ kemisk analys av ternära blandningar bestämmer att två upplösningar skall utföras (med användande av två separata provkroppar för de första tre varianterna och en provkropp för den fjärde varianten) samt förutsatt att E1 och E2 anger precisionen för de två metoderna för analys av binära blandningar, visar nedanstående tabell resultatets precision för varje komponent:>Plats för tabell>Om den fjärde varianten används kan man finna att graden av precision är lägre än den som beräknats med hjälp av ovanstående metod, vilket förklaras av den första reagensens möjliga påverkan på återstoden, dvs. komponenterna b och c. Detta skulle dock vara svårt att utvärdera.V. PROVNINGSRAPPORTV.1 Ange den variant eller de varianter som användes för att utföra analysen samt metoderna, reagenserna och korrektionsfaktorerna.V.2 Redovisa alla detaljer som rör någon speciell förbehandling (se I.6).V.3 Redovisa de enskilda resultaten och det aritmetiska medelvärdet, samtliga med en decimals noggrannhet.V.4 Redovisa om möjligt metodens precision, beräknad enligt tabellen i avsnitt IV, för varje komponent.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Värdena för d anges i motsvarande avsnitt i de direktiv som hänför sig till de olika metoderna för analyser av binära blandningar.(2)  Värden för d anges i motvarande avsnitt i de direktiv som hänför sig till de olika metoderna för analyser av binära blandningar.(3) Värden för d anges i motsvarande avsnitt i de direktiv som hänför sig till de olika metoderna för analyser av binära blandningar.(4) Där så är möjligt bör d3 bestämmas i förväg med hjälp av experimentella metoder.BILAGA 2EXEMPEL PÅ BERÄKNING AV KOMPONENTERNAS PROCENTANDEL I VISSA TERNÄRA BLANDNINGAR MED ANVÄNDANDE AV NÅGRA AV DE VARIANTER SOM BESKRIVS I PUNKT I.8.1 I BILAGA 1Tag fallet med en fiberblandning som vid den kvalitativa analysen visade sig innehålla följande komponenter: 1. kardull, 2. nylon (polyamid), 3. oblekt bomull.VARIANT 1Genom att använda denna variant, dvs. användande av två olika provkroppar och avlägsnande av en komponent (a = ull) genom att lösa ut densamma från den första provkroppen och en annan komponent (b = polyamid) från den andra provkroppen kan följande resultat erhållas:1. Den första provkroppens torrvikt efter förbehandling (m1) = 1,6000 g2. Återstodens torrvikt efter förbehandling med alkalisknatriumhypoklorit (polyamid + bomull) (r1) = 1,4166 g3. Den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling (m2) = 1,8000 g4. Återstodens torrvikt efter behandling med myrsyra (ull + bomull) (r2) = 0,9000 gBehandling med alkalisk natriumhypoklorit medför inte någon viktförlust för polyamid medan oblekt bomull tappar 3 % i vikt, därför är d1 = 1,0 och d2 = 1,03.Behandling med myrsyra medför ingen viktförlust för ull eller oblekt bomull, därför är d3 och d4 = 1,0.Om de värden som erhålls genom kemisk analys och korrektionsfaktorerna byts ut i formeln under punkt I.8.1.1 i bilaga 1 får man fram följande resultat:>Hänvisning till >P3% (bomull) = 100  P (10,30 + 50,00) = 39,70De olika rena torra fibrernas procentandelar i blandningen är som följer:Ull 10,3 %Polyamid 50,0 %Bomull 39,7 %Dessa procentandelar måste justeras enligt formlerna i punkt I.8.2 i bilaga 1 för att även de konventionella återvinningsfaktorerna och korrektionsfaktorerna för viktförluster efter förbehandling skall beaktas.Som anges i bilaga 2 till direktivet om benämningar på textilier är de konventionella återvinningsfaktorerna som följer: kardull 17,0 %, polyamid 6,25 %, bomull 8,5 %. Även oblekt bomull uppvisar en viktförlust på 4 % efter förbehandling med petroleumeter och vatten. Alltså är:>Hänvisning till >Garnets sammansättning är därför som följer:Polyamid 48,4 %Bomull 40,6 %Ull 11,0 %100,0 %VARIANT 4Tag fallet med en fiberblandning som vid den kvalitativa analysen visade sig innehålla följande komponenter: kardull, viskos, oblekt bomull.Antag att följande resultat erhålls när variant 4 används, dvs. man avlägsnar två komponenter i följd från fiberblandningen i en enstaka provkropp:1. Provkroppens torrvikt efter förbehandling (m1) = 1,6000 g2. Återstodens torrvikt efter den första behandlingen med alkalisknatriumhypoklorit (viskos + bomull) (r1) = 1,4166 g3. Återstodens torrvikt efter den andra behandlingen av återstodenr1 med zinkklorid/myrsyra (bomull) (r2) = 0,6630 gBehandling med alkalisk natriumhypoklorit medför ingen viktförlust för viskos medan oblekt bomull förlorar 3 %, därför är d1 = 1,0 och d2 = 1,03.Som ett resultat av behandling med zinkklorid/myrsyra ökar bomulls vikt med 4 % så att d3 = (1,03 × 0,96) = 0,9888, avrundat till 0,99, (där d3 är korrektionsfaktorn för den tredje komponentens viktförlust respektive viktökning i den första och andra reagensen).Om de värden som erhållits genom kemisk analys och korrektionsfaktorerna byts ut i formlerna i punkt I.8.1.4 i bilaga 1 får man fram följande resultat:P2% (viskos) = >NUM>1,0 × 1,4166>DEN>1,6000 × 100  P >NUM>1,0>DEN>1,03 × 40,98 = 48,75 %P3% (bomull) = >NUM>0,99 × 0,6630>DEN>1,6000 × 100 = 41,02 %P1% (ull) = 100  P (48,75 + 41,02) = 10,23 %Som redan angetts i variant 1 måste dessa procentandelar justeras med hjälp av formlerna i punkt I.8.2 i bilaga 1.>Hänvisning till >Garnets sammansättning är därför som följer:Viskos 48,6 %Bomull 40,8 %Ull 10,6 %100,0 %>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3TABELL ÖVER TYPISKA TERNÄRA BLANDNINGAR SOM KAN ANALYSERAS MED HJÄLP AV GEMENSKAPSMETODER FÖR ANALYS AV BINÄRA BLANDNINGAR(som exempel)>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31993L0029

Rådets direktiv 93/29/EEG av den 14 juni 1993 om identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för två- och trehjuliga motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 188 , 29/07/1993 s. 0001 - 0010 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0207  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0207

RÅDETS DIREKTIV 93/29/EEG av den 14 juni 1993 om identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för två- och trehjuliga motorfordonEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (),med beaktande av kommissionens förslag (),i samarbete med Europaparlamentet (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:Den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Bestämmelser för detta ändamål måste antas.Vad avser manöverorgan, kontrollampor och visare för två- och trehjuliga motorfordon skall dessa uppvisa vissa tekniska egenskaper som fastställts genom tvingande föreskrifter som skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. På grund av dessa skillnader medför föreskrifter hinder för handeln inom gemenskapen.Dessa hinder för upprättandet av en fungerande inre marknad kan avlägsnas genom att medlemsstaterna inför gemensamma krav i stället för de nationella bestämmelserna.Det är nödvändigt att utarbeta harmoniserade krav för identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för två- och trehjuliga motorfordon för att göra det möjligt att tillämpa förfarandena för typgodkännande och typgodkännande av komponenter som föreskrivs i direktiv 92/61/EEG för varje sådan fordonstyp.Med hänsyn till omfånget och verkningarna av de åtgärder som föreslås för den berörda sektorn är de gemenskapsåtgärder som ingår i detta direktiv absolut nödvändiga för att uppnå det önskade syftet, som är att införa ett gemenskapsförfarande för typgodkännande av fordon. Detta syfte kan inte uppnås i tillräcklig grad av de enskilda medlemsstaterna.För att underlätta tillträde till marknaderna i ickegemenskapsländer är det nödvändigt att få till stånd enhetlighet mellan kraven i detta direktiv och de i reglemente nr 60 utfärdat av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv skall tillämpas för identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för alla fordonstyper enligt vad som anges i artikel 1 i direktiv 92/61/EEG.Artikel 2 Förfarandet för beviljande av typgodkännande av komponenter vad avser identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för en typ av två- eller trehjuligt motorfordon och de villkor som styr fri rörlighet av sådana fordon skall vara de som anges i kapitlen II och III i direktiv 92/61/EEG.Artikel 3 I enlighet med bestämmelserna i artikel 11 i direktiv 92/61/EEG erkänns härmed överensstämmelsen mellan de krav som förskrivs i detta direktiv och de som föreskrivs i UN/ECE reglemente nr 60 (E/ECE/TRANS/505 - Add. 59)De myndigheter i medlemsstaterna som beviljar typgodkännande för komponenter skall godta godkännanden som beviljats i enlighet med kraven i ovan nämnda reglemente nr 60 såväl som typgodkännandemärken för komponenter som ett alternativ till motsvarande godkännanden som beviljats i enlighet med kraven i detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv får ändras i enlighet med artikel 13 i direktiv 70/156/EEG () för att- ta hänsyn till ändringar i ECE-förordningen som hänvisas till i artikel 3.- anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 14 december 1994. De skall underrätta kommissionen om detta.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Från det datum som anges i första stycket får medlemsstaterna inte av skäl i samband med identifieringen av manöverorgan, kontrollampor och visare förbjuda att fordon som uppfyller kraven i detta direktiv tas i bruk för första gången.De skall tillämpa de bestämmelser som anges i första stycket från den 14 juni 1995.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelserna i den nationella lagstiftningen som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 14 juni 1993.På rådets vägnarJ. TRØJBORGOrdförande() EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.() EGT nr C 293, 9.11.1992, s. 5.() EGT nr C 21, 25.1.1993, s. 96 ochEGT nr C 150, 31.5.1993.() EGT nr C 73, 15.3.1993, s. 22.() EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/53/EEG (EGT L 225, 10.8.1992, s. 1).BILAGA 1 KRAV ANGÅENDE TYPGODKÄNNANDE AV KOMPONENTER FÖR TVÅ- OCH TREHJULIGA FORDON VAD AVSER IDENTIFIERING AV MANÖVERORGAN, KONTROLLAMPOR OCH VISARE TILL DESSA1. DEFINITIONERI detta direktiv avses med1.1. manöverorgan: fordonsdel eller komponent som direkt aktiveras av föraren och som ändrar fordonets tillstånd eller funktionssätt eller en del därav,1.2. kontrollampa: en signal som anger att en anordning utlösts, en funktion eller ett misstänkt eller felaktigt tillstånd, eller ett funktionsfel,1.3. visare: en anordning som ger upplysning om den rätta funktionen eller tillståndet hos ett system eller del av ett system, t.ex. en vätskenivå,1.4. symbol: en bild som gör det möjligt att identifiera ett manöverorgan, en kontrollampa eller en visare.2. KRAV2.1. IdentifieringManöverorgan, kontrollampor och visare enligt avsnitt 2.1.5 skall identifieras i enlighet med följande krav, när de monteras på fordonet.2.1.1. Dessa symboler skall synas klart mot bakgrunden, antingen ljus färg på mörk bakgrund eller mörk färg på ljus bakgrund.2.1.2. Symbolerna skall anges på manöverorganet eller kontrollampan som skall identifieras eller i dess omedelbara närhet. Om detta inte är möjligt skall symbolen och manöverorganet eller kontrollampan förbindas med en oavbruten linje som är så kort som möjligt.2.1.3. Helljusstrålkastarna skall representeras av parallella, horisontella ljusstrålar och halvljusstrålkastarna av parallella ljusstrålar riktade nedåt.2.1.4. När det används färger på optiska kontrollampor skall följande färger ha de betydelser som anges nedan:  P röd: fara  P orangegul: försiktighet  P grön: säkerhet. Blått skall reserveras uteslutande för kontrollampor för helljusstrålkastare.2.1.5. Beteckning och identifiering av symbolerFigur 1Manöverorgan tillhelljusstrålkastare2.1.5. Kontrollampans färg: blå.Figur 2Manöverorgan till halvljusstrålkastareKontrollampans färg: grön.Figur 3KörriktningsvisareKontrollampans färg: grön.Figur 4VarningsblinkrarTvå möjligheter: P Identifieringssignalen är placerad vid sidan Kontrollampans färg: röd eller P samtidig funktion på båda körriktningsvisarna (båda pilarna i figur 3).Figur 5Manuell chokeKontrollampans färg: orangegul.Figur 6Akustisk varningsanordningFigur 7BränslenivåvisareKontrollampans färg: orangegul.Figur 8Visare för motornskylvätsketemperaturKontrollampans färg: röd.Figur 9BatteriladdningsvisareKontrollampans färg: röd.Figur 10OljetrycksvisareKontrollampans färg: röd.Figur 11Främre dimljuslampa ()Kontrollampans färg: grön.Figur 12Bakre dimljuslampa ()Kontrollampans färg: orangegul.Figur 13Manöverorgan för tändningeller motorstopp i läge "ur funktion"för dieselmotorFigur 14Manöverorgan för tändningeller motorstopp i läge "i funktion"för dieselmotorFigur 15Huvudströmbrytare för strålkastareKontrollampans färg: grön.Figur 16Strömbrytare(kan kombineras med manöverorgan till positions(sido)lampor)Kontrollampans färg: grön.Figur 17ParkeringslamporKontrollampans färg: grön.Figur 18Växellådan i frilägeKontrollampans färg: grön.Figur 19ElstartNoter() Insidan av symbolen kan vara helt i mörk färg.() Den mörka delen av denna symbol kan ersättas av dess silhuett. Den vita delen på denna riktning kan då vara helt i mörk färg.() Om ett enda manöverorgan används för de främre och bakre dimljusen bör den symbol som används vara den för "främre dimljus".TilläggUtformning av grundmallen för symbolerna i punkt 2.1.5Figur 1GrundmallenGrundmallen omfattar1. en grundkvadrat med 50 mm sida; denna längd är lika med det nominella måttet "a" för grundmallen,2. en grundcirkel med 56 mm diameter, med ungefär samma yta som grundkvadraten (1),3. en andra cirkel med 50 mm diameter, inskriven i grundkvadraten (1),4. en andra kvadrat, vars hörn tangerar grundcirkeln (2) och vars sidor är parallella med grundkvadratens sidor (1),5. och 6. två rektanglar med samma yta som grundkvadraten (1); de två rektanglarna är inbördes vinkelräta och skär de motstående sidorna i grundkvadraten symmetriskt,7. en tredje kvadrat, vars sidor går igenom skärningspunkterna mellan grundkvadrat (1) och grundcirkel (2) och bildar en vinkel på 45o och som sålunda definierar grundmallens största horisontella och vertikala mått,8. en oregelbunden oktagon, som bildas av linjer som bildar en vinkel på 30o med sidorna i kvadraten (7).Grundmallen är lagd på på ett 12,5 mm rutnät som sammanfaller med grundkvadraten (1).BILAGA 2 Tillägg 1Information angående identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för en typ av två- eller trehjuligt motorfordon(bifogas ansökan om typgodkännande av komponenterna om denna inte inlämnas samtidigt som ansökan om typgodkännande av fordonet)Löpnummer (tilldelat av den sökande):Ansökan om typgodkännande för identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för en typ av tvåeller trehjuligt motorfordon skall innehålla den information som anges under följande punkter i bilaga 2 till rådets direktiv 92/61/EEG, del A, avsnitt: P 0.1 P 0.2 P 0.4 0.6.Översiktlig beskrivning av fordonet vad avser identifieringen av de manöverorgan som aktiveras av föraren, samt av kontrollampor och visare.Tillägg 2Myndighetens nammTypgodkännandeintyg för identifiering av manöverorgan, kontrollampor och visare för en typ av två- eller trehjuligt motorfordonMALLRapport nr av tekniska tjänsten datum Typgodkännande nr: Utvidgning nr:1. Fordonsfabrikat:2. Fordonstyp och versioner och varianter:3. Tillverkarens namn och adress:4. Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns):5. Fordonet inlämnat till provning den:6. Typgodkännande beviljas/vägras ():7. Ort:8. Datum:9. Underskrift: