Avis juridique important

|

31998L0083

Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 330 , 05/12/1998 s. 0032 - 0054

RÅDETS DIREKTIV 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),med beaktande av Regionkommitténs yttrande (3),i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (4), ochav följande skäl:1. Det är nödvändigt att anpassa rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten (5) till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Erfarenheterna av genomförandet av det direktivet visar att det är nödvändigt att skapa en tillräckligt flexibel och tydlig rättslig ram som medlemsstaterna kan använda om normerna inte uppfylls. Direktivet bör vidare omprövas mot bakgrund av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt subsidiaritetsprincipen.2. I enlighet med artikel 3b i fördraget, enligt vilken gemenskapen inte får vidta några åtgärder som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå fördragets mål, är det nödvändigt att revidera direktiv 80/778/EEG så att tonvikten läggs på att väsentliga kvalitets- och hälsoparametrar iakttas, samtidigtsom det överlåts på medlemsstaterna att lägga till ytterligare parametrar om de anser det lämpligt.3. I enlighet med subsidiaritetsprincipen måste gemenskapens åtgärder stödja och komplettera de åtgärder som vidtas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.4. I enlighet med subsidiaritetsprincipen kräver de naturliga och socioekonomiska skillnaderna mellan unionens regioner att de flesta beslut om kontroll och analys samt om åtgärder för att avhjälpa brister fattas på lokal, regional eller nationell nivå, förutsatt att dessa skillnader inte hindrar införandet av den ram för bestämmelser i lagar och andra författningar som fastställs i detta direktiv.5. Gemenskapsnormer för väsentliga och förebyggande hälsorelaterade kvalitetsparametrar för dricksvatten är nödvändiga för att ställa upp de minimimål för miljökvalitet som skall uppnås i samband med andra gemenskapsåtgärder så att hållbar användning av dricksvatten kan garanteras och främjas.6. Dricksvattnets betydelse för människors hälsa gör det nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa de väsentliga kvalitetsnormer som allt dricksvatten måste uppfylla.7. Det är nödvändigt att direktivet också omfattar vatten som används inom livsmedelsindustrin, om det inte kan visas att användningen av detta vatten inte påverkar den färdiga produktens hälsosamhet.8. För att göra det möjligt för huvudmännen att uppfylla kvalitetskraven för dricksvatten bör lämpliga vattenskyddsåtgärder vidtas för att säkerställa att yt- och grundvatten hålls rent. Samma mål kan uppnås genom att lämpliga åtgärder för beredning av vattnet vidtas innan det tillhandahålls.9. Förutsättningen för enhetlig europeisk vattenpolitik är att ett lämpligt ramdirektiv så småningom antas.10. Naturligt mineralvatten och vatten som är läkemedel skall inte omfattas av direktivet eftersom särskilda bestämmelser har antagits för dessa slag av vatten.11. Om en kvalitetsförsämring inträffar krävs det åtgärder för alla direkt hälsorelaterade parametrar. Dessa åtgärder bör noggrant samordnas med genomförandet av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (6) och av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (7).12. För ämnen som är viktiga inom hela gemenskapen är det nödvändigt att fastställa individuella parametervärden som är tillräckligt stränga för att säkerställa att direktivets syfte kan uppnås.13. Parametervärdena baseras på tillgänglig vetenskaplig kunskap och försiktighetsprincipen har också beaktats. Dessa värden har valts för att säkerställa att dricksvatten kan konsumeras av människor utan risk under ett helt liv och de motsvarar därför en hög hälsoskyddsnivå.14. Det bör skapas balans för att förhindra såväl mikrobiologiska som kemiska risker. I detta syfte och mot bakgrund av en framtida översyn av parametervärdena bör fastställandet av parametervärdena för dricksvatten baseras på hänsynen till folkhälsan och på en metod för att bedöma risk.15. Trots att det för närvarande inte finns tillräckliga bevis som kan ligga till grund för parametervärden på gemenskapsnivå för kemikalier som stör de endokrina funktionerna finns det ökande oro över de möjliga effekterna på människor och djur av ämnen som är skadliga för hälsan.16. Särskilt normerna i bilaga I baseras i allmänhet på Världshälsoorganisationens riktlinjer för kvaliteten på dricksvatten samt på utlåtanden från kommissionens vetenskapliga rådgivande kommitté om undersökning av kemiska föreningars toxicitet och ekotoxicitet.17. Medlemsstaterna måste fastställa värden för andra ytterligare parametrar som inte omfattas av bilaga I i de fall då detta är nödvändigt för att skydda människors hälsa på deras territorier.18. Medlemsstaterna får fastställa värden för andra ytterligare parametrar som inte omfattas av bilaga I i de fall då detta anses nödvändigt för att garantera kvaliteten på produktion, distribution och kontroll av dricksvatten.19. När medlemsstaterna anser det nödvändigt att anta strängare normer än de som framgår av bilaga I, delarna A och B, eller normer för ytterligare parametrar som inte omfattas av bilaga I men som är nödvändiga för att skydda människors hälsa, skall de underrätta kommissionen om dessa normer.20. När medlemsstaterna inför eller behåller strängare skyddsåtgärder är de skyldiga att följa principerna och bestämmelserna i fördraget, såsom dessa tolkas av domstolen.21. Parametervärdena måste iakttas när dricksvattnet görs tillgängligt för konsumenten.22. Kvaliteten på dricksvattnet kan påverkas av fastighetsinstallationerna. Det konstateras att varken ansvaret för fastighetsinstallationerna eller ansvaret för underhållet av dessa alltid åligger medlemsstaterna.23. Medlemsstaterna bör upprätta kontrollprogram för att kontrollera att dricksvattnet uppfyller direktivets krav. Dessa kontrollprogram bör vara anpassade till lokala behov och uppfylla de minimikontrollkrav som fastställs i det här direktivet.24. Metoderna för att analysera dricksvattnets kvalitet bör kunna garantera tillförlitliga och jämförbara resultat.25. Om direktivets normer inte iakttas bör den berörda medlemsstaten utreda orsaken till detta och säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas så snart som möjligt för att återställa vattnets kvalitet.26. Det är viktigt att förhindra förorenat vatten från att utgöra en potentiell fara för människors hälsa. Tillhandahållande av sådant vatten bör förbjudas eller dess användning begränsas.27. Om en indikatorparameter inte iakttas skall den berörda medlemsstaten undersöka om detta innebär någon risk för människors hälsa. Den skall vidta åtgärder för att återställa vattnets kvalitet om detta är nödvändigt för att skydda människors hälsa.28. Om det är nödvändigt med sådana åtgärder för att återställa dricksvattnets kvalitet skall, i enlighet med artikel 130r.2 i fördraget, åtgärder som hejdar problemet vid källan prioriteras.29. Medlemsstaterna bör under vissa förhållanden tillåtas att bevilja undantag från detta direktiv. Det är vidare nödvändigt att fastställa en lämplig ram för dessa undantag, förutsatt att undantagen inte utgör en potentiell fara för människors hälsa och förutsatt att dricksvattenförsörjningen inom det berörda området i annat fall inte kan upprätthållas genom andra rimliga medel.30. Eftersom beredning eller distribution av dricksvatten kan innebära användning av vissa ämnen eller material, krävs det bestämmelser om användningen av dessa så att eventuella skadliga effekter på människors hälsa undviks.31. Den vetenskapliga och tekniska utvecklingen kan göra det nödvändigt med en snabb anpassning av de tekniska krav som framgår av bilagorna II och III. För att underlätta tillämpningen av de åtgärder som är nödvändiga för det syftet bör föreskrifter vidare meddelas om ett förfarande enligt vilket kommissionen, biträdd av en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna, kan anta dessa anpassningar.32. Konsumenterna bör på ett adekvat och lämpligt sätt informeras om kvaliteten på dricksvattnet, om eventuella undantag som medlemsstaterna beviljar och om eventuell a åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar för att avhjälpa brister. Vidare bör hänsyn tas till kommissionens behov av tekniska och statistiska uppgifter samt till enskilda personers rätt att få tillgång till adekvat information om kvaliteten på dricksvattnet.33. Under särskilda omständigheter och för geografiskt avgränsade områden kan det vara nödvändigt att ge medlemsstaterna en längre tidsfrist för iakttagande av vissa bestämmelser i direktivet.34. Direktivet skall inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller de tidsgränser för överföring till nationell lagstiftning och tillämpning som framgår av bilaga IV.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Syfte 1. Detta direktiv gäller kvaliteten på dricksvatten.2. Syftet med detta direktiv är att skydda människors hälsa från de skadliga effekterna av alla slags föroreningar av dricksvatten genom att säkerställa att vattnet är hälsosamt och rent.Artikel 2 Definitioner I detta direktiv avses med1. dricksvatten:a) allt vatten som, antingen i sitt ursprungliga tillstånd eller efter beredning, är avsett för dryck, för matlagning, för beredning av livsmedel eller för andra hushållsändamål, oberoende av dess ursprung och oavsett om det tillhandahålls genom ett distributionsnät, från tankbil/tankbåt, i flaskor eller i behållare,b) allt vatten som används i ett företag för tillverkning, bearbetning, konservering eller saluföring av varor eller ämnen som är avsedda för livsmedelsändamål, om inte de behöriga nationella myndigheterna gör den bedömningen att vattnets kvalitet inte kan påverka de färdiga livsmedlens hälsosamhet.2. fastighetsinstallation: de ledningar, installationer och anordningar som är installerade mellan de kranar som normalt används för dricksvatten och distributionsnätet men bara om dessa enligt den tillämpliga nationella lagstiftningen inte är huvudmannens ansvar, i dennes egenskap av huvudman, utom i lokaler och anläggningar där vatten tillhandahålls allmänheten, exempelvis skolor, sjukhus och restauranger.Artikel 3 Undantag 1. Detta direktiv gäller inte föra) naturligt mineralvatten som av behöriga nationella myndigheter godkänns som sådant i enlighet med rådets direktiv 80/777/EEG av den 15 juli 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten (8),b) vatten som är läkemedel enligt vad som avses i rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som rör läkemedel (9).2. Medlemsstaterna får göra undantag från direktivets bestämmelser föra) vatten som är avsett uteslutande för ändamål för vilka de behöriga myndigheterna gör den bedömningen att vattnets kvalitet inte påverkar, vare sig direkt eller indirekt, de berörda konsumenternas hälsa,b) dricksvatten från en enskild vattentäkt som tillhandahåller mindre än 10 m³ per dag i genomsnitt eller försörjer mindre än 50 personer, om inte vattnet tillhandahålls som en del av en kommersiell eller offentlig verksamhet.3. Medlemsstater som utnyttjar undantagen enligt punkt 2 b skall sörja för att den berörda befolkningen informeras om detta och om alla åtgärder som kan vidtas för att skydda människors hälsa från de skadliga effekterna av alla slags föroreningar av dricksvatten. Dessutom skall den berörda befolkningen, om det är uppenbart att vattnets kvalitet utgör en potentiell fara för människors hälsa, omedelbart ges lämpliga råd.Artikel 4 Allmänna skyldigheter 1. Utan att det påverkar deras skyldigheter enligt andra gemenskapsbestämmelser skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dricksvatten är hälsosamt och rent. Såvitt avser minimikraven i detta direktiv är dricksvatten hälsosamt och rent om deta) inte innehåller mikroorganismer, parasiter och ämnen i sådant antal eller sådana koncentrationer att de utgör en potentiell fara för människors hälsa, ochb) uppfyller minimikraven i bilaga I, delarna A och B,och om medlemsstaterna, i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i artiklarna 5 8 och 11 samt i enlighet med fördraget vidtar alla andra åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att dricksvattnet uppfyller kraven i detta direktiv.2. Medlemsstaterna skall säkerställa att de åtgärder som vidtas för att genomföra bestämmelserna i detta direktiv inte under några omständigheter, vare sig direkt eller indirekt, medför försämring av den nuvarande dricksvattenkvaliteten i den mån detta har betydelse för skyddet av människors hälsa eller medför ökad förorening av vatten som används för framställning av dricksvatten.Artikel 5 Kvalitetsnormer 1. Medlemsstaterna skall för parametrarna i bilaga I fastställa värden som skall gälla för dricksvatten.2. De värden som fastställs i enlighet med punkt 1 får inte vara mindre stränga än de som fastställs i bilaga I. När det gäller parametrarna i bilaga I, del C, behöver värdena bestämmas endast för kontrolländamål och för att uppfylla skyldigheterna enligt artikel 8.3. Medlemsstaterna skall fastställa värden för ytterligare parametrar som inte omfattas av bilaga I om skyddet av människors hälsa på deras nationella territorium eller en del av detta kräver det. De värden som fastställs skall i vart fall uppfylla kraven i artikel 4.1 a.Artikel 6 Punkt där värdena skall iakttas 1. De parametervärden som fastställs i enlighet med artikel 5 skall iakttasa) för vatten som tillhandahålls från ett distributionsnät i en lokal eller en anläggning vid den punkt där det tappas ur de kranar som normalt används för dricksvatten, ellerb) för vatten som tillhandahålls från tankbil/tankbåt, vid den punkt där det tappas från tankbilen/tankbåten, ellerc) för vatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, vid den punkt där vattnet tappas på flaska eller i behållare, ellerd) för vatten som används i ett livsmedelsproducerande företag, vid den punkt inom företaget där vattnet används.2. För vatten som omfattas av punkt 1 a skall medlemsstaterna anses ha fullgjort sina skyldigheter enligt denna artikel och enligt artikel 4 och artikel 8.2 om det kan visas att det bristande iakttagandet av de enligt artikel 5 fastställda parametervärdena beror på fastighetsinstallationerna eller underhållet av dessa.3. Om punkt 2 är tillämplig och det finns risk för att de enligt artikel 5 fastställda parametervärdena inte iakttas med avseende på vatten som omfattas av punkt 1 a skall medlemsstaterna ändå säkerställaa) att lämpliga åtgärder vidtas för att minska eller undanröja risken för att parametervärdena inte iakttas, exempelvis rådgivning till fastighetsägare om möjliga åtgärder som de kan vidta för att avhjälpa bristerna, och/elleratt andra åtgärder, såsom lämpliga beredningstekniker, vidtas för att ändra vattnets beskaffenhet eller egenskaper innan det tillhandahålls i syfte att minska eller undanröja risken för att parametervärdena inte iakttas efter tillhandahållandet,ochb) att de berörda konsumenterna på vederbörligt sätt informeras och får råd om möjliga ytterligare åtgärder som de bör vidta för att avhjälpa bristerna.Artikel 7 Kontroll 1. Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att regelbundna kontroller av dricksvattnets kvalitet utförs i syfte att kontrollera att det vatten som är tillgängligt för förbrukarna uppfyller kraven i detta direktiv, särskilt de parametervärden som fastställs i enlighet med artikel 5. Prov bör tas på ett sådant sätt att de blir representativa för kvaliteten på de vatten som förbrukas under året. Dessutom skall medlemsstaterna vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att, i fall då desinfektion ingår i beredningen eller distributionen av dricksvatten, säkerställa kontroll av att desinfektionen är effektiv.2. För att fullgöra skyldigheterna enligt punkt 1 skall de behöriga myndigheterna upprätta lämpliga kontrollprogram för allt dricksvatten. Dessa kontrollprogram skall uppfylla minimikraven i bilaga II.3. Provtagningsplatserna skall bestämmas av de behöriga myndigheterna och uppfylla de relevanta kraven i bilaga II.4. Gemenskapsriktlinjer för den kontroll som föreskrivs i denna artikel får utarbetas i enlighet med förfarandet i artikel 12.5. a) Medlemsstaterna skall följa de anvisningar för analys av parametrar som framgår av bilaga III.b) Andra metoder än de som anges i bilaga III, del 1 får användas under förutsättning att det kan visas att de resultat som erhålls är åtminstone lika tillförlitliga som dem som erhålls med de angivna metoderna. Medlemsstater som använder sig av alternativa metoder skall förse kommissionen med all relevant information om denna metod och dess likvärdighet.c) För de parametrar som förtecknas i bilaga III, delarna 2 och 3, får vilken analysmetod som helst användas under förutsättning att den uppfyller kraven i bilaga III.6. Medlemsstaterna skall säkerställa att ytterligare kontroll från fall till fall utförs av ämnen och mikroorganismer för vilka inget parametervärde har fastställts i enlighet med artikel 5, om det finns anledning att misstänka att de kan förekomma i sådana mängder eller sådant antal att de utgör en potentiell fara för människors hälsa.Artikel 8 Åtgärder för att avhjälpa brister samt begränsning av användningen 1. Medlemsstaterna skall säkerställa att samtliga fall av bristande iakttagande av enligt artikel 5 fastställda parametervärden omedelbart utreds för att fastställa orsaken.2. I fall av bristande iakttagande - trots de åtgärder som vidtas för att uppfylla kraven i artikel 4.1 - av de enligt artikel 5 fastställda parametervärdena, skall de berörda medlemsstaterna, om inte annat följer av artikel 6.2, säkerställa att nödvändiga åtgärder så snart som möjligt vidtas för att återställa vattnets kvalitet, under beaktande bland annat av i hur hög grad det ifrågavarande parametervärdet har överskridits och den potentiella faran för människors hälsa.3. Oberoende av om parametervärdena iakttas eller ej skall medlemsstaterna säkerställa att allt tillhandahållande av dricksvatten som utgör en potentiell fara för människors hälsa förbjuds eller att vattnets användning begränsas eller att sådana övriga åtgärder vidtas som är nödvändiga för att skydda människors hälsa. I sådana fall skall konsumenterna omedelbart informeras om detta och ges de råd som är nödvändiga.4. De behöriga myndigheterna eller andra relevanta organ skall besluta vilka åtgärder enligt punkt 3 som bör vidtas under beaktande av de risker för människors hälsa som skulle bli följden om dricksvattenförsörjningen avbryts eller användningen av dricksvatten begränsas.5. Medlemsstaterna får utarbeta riktlinjer för att hjälpa de behöriga myndigheterna att fullgöra sina skyldigheter enligt punkt 4.6. I fall då parametervärdena eller specifikationerna i bilaga I, del C, inte iakttas skall medlemsstaterna undersöka om detta innebär någon risk för människors hälsa. De skall vidta åtgärder för att återställa vattnets kvalitet om detta är nödvändigt för att skydda människors hälsa.7. När åtgärder vidtas för att avhjälpa brister skall medlemsstaterna säkerställa att konsumenterna underrättas om detta, utom i fall då de behöriga myndigheterna anser det förhållandet att parametervärdet inte iakttas vara av ringa betydelse.Artikel 9 Undantag 1. Medlemsstaterna får meddela föreskrifter om undantag från de parametervärden som framgår av bilaga I, del B, eller som fastställs i enlighet med artikel 5.3, upp till ett högsta värde som de själva bestämmer, förutsatt att inget undantag utgör en potentiell fara för människors hälsa och förutsatt att dricksvattenförsörjningen inom det berörda området i annat fall inte kan upprätthållas genom några andra rimliga medel. Undantagen skall begränsas till en tid som skall vara så kort som möjligt och som inte får vara längre än tre år, och vid utgången av denna tid skall en översyn göras för att konstatera huruvida tillräckliga framsteg har gjorts. När en medlemsstat avser att tillåta ett andra undantag skall den till kommissionen översända resultatet av översynen, åtföljt av skälen för sitt beslut rörande det andra undantaget. Ett sådant andra undantag får inte avse längre tid än tre år.2. Om synnerliga skäl föreligger kan en medlemsstat hos kommissionen begära ett tredje undantag för en period på högst tre år. Kommissionen skall fatta beslut om varje sådan begäran inom tre månader.3. Beslut om undantag enligt punkterna 1 och 2 skall innehålla följande uppgifter:a) Skälet till undantaget.b) Den berörda parametern, tidigare relevanta analysresultat och det högsta tillåtna värdet enligt undantaget.c) Det geografiska området, den mängd vatten som tillhandahålls varje dag, den berörda befolkningen och om det finns något relevant livsmedelsproducerande företag som påverkas.d) En lämplig kontrollplan, med tätare kontroller när det är nödvändigt.e) En sammanfattning av planen för nödvändiga åtgärder för att avhjälpa brister, inbegripet en tidtabell för arbetet och en uppskattning av kostnaderna samt bestämmelser om hur översyn skall ske.f) Under hur lång tid undantaget måste tillåtas.4. Om de behöriga myndigheterna anser det förhållandet att parametervärdet inte iakttas vara av ringa betydelse och att åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 8.2 kan avhjälpa problemet inom högst 30 dagar, behöver kraven i punkt 3 inte tillämpas.I sådana fall skall de behöriga myndigheterna eller andra relevanta organ fastställa endast det högsta tillåtna värdet för den berörda parametern och den tid som medges för att rätta till problemet.5. Punkt 4 får inte längre utnyttjas om ett och samma parametervärde för en viss vattentäkt inte har iakttagits under sammanlagt mer än 30 dager under de föregående tolv månaderna.6. De medlemsstater som utnyttjar undantagen enligt denna artikel skall säkerställa att den befolkning som påverkas av ett sådant undantag omedelbart och på lämpligt sätt informeras om undantaget och om de villkor som gäller för det. Medlemsstaterna skall dessutom säkerställa att råd i de fall då det är nödvändigt ges till de särskilda befolkningsgrupper för vilka undantaget kan komma att innebära en särskild risk.Dessa skyldigheter gäller inte de fall som beskrivs i punkt 4, om inte de behöriga myndigheterna beslutar något annat.7. Bortsett från de undantag som meddelas i enlighet med punkt 4 skall medlemsstaterna inom två månader informera kommissionen om sådana undantag som avser en daglig vattenproduktion som överstiger 1 000 m³ i genomsnitt eller berör minst 5 000 personer, och samtidigt bifoga de uppgifter som anges i punkt 3.8. Bestämmelserna i denna artikel gäller inte för dricksvatten som utbjuds till försäljning i flaskor eller behållare.Artikel 10 Kvalitetssäkring av beredning, utrustning och material Medlemsstaterna skall, utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 89/106/EG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och författningar om byggprodukter (10), vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att inga ämnen eller material för nya installationer som används vid beredning eller distribution av dricksvatten och inga föroreningar som har samband med sådana ämnen eller material för nya installationer finns kvar i dricksvattnet i högre koncentrationer än vad som är nödvändigt för ändamålet med deras användning och att de varken direkt eller indirekt minskar det skydd för människors hälsa som tillhandahålls genom detta direktiv.Artikel 11 Översyn av bilagorna 1. Minst vart femte år skall kommissionen se över bilaga I mot bakgrund av vetenskapliga och tekniska framsteg och därvid lämna förslag om nödvändiga ändringar enligt förfarandet i artikel 189 c fördraget.2. Minst vart femte år skall kommissionen anpassa bilagorna II och III till vetenskapliga och tekniska framsteg. Nödvändiga ändringar skall antas enligt förfarandet i artikel 12.Artikel 12 Kommittéförfarande 1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens beslut skall vara omedelbart tillämpligt. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana falla) skall kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid av tre månader från dagen då rådet underrättats,b) får rådet fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i punkt a.Artikel 13 Information och rapporter 1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att tillräckliga och aktuella uppgifter om kvaliteten på dricksvatten är tillgängliga för konsumenterna.2. Utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation (11) skall medlemsstaterna vart tredje år i syfte att informera konsumenterna offentliggöra en rapport om kvaliteten på dricksvattnet. Denna rapport skall omfatta åtminstone sådana enskilda vattentäkter som i genomsnitt tillhandahåller mer än 1 000 m³ per dag eller berör minst 5 000 personer och skall omfatta tre kalenderår och offentliggöras före utgången av det kalenderår som följer på rapporteringsperioden.3. Medlemsstaterna skall översända sina rapporter till kommissionen inom två månader från offentliggörandet.4. Utformningen av och det obligatoriska innehållet i de rapporter som avses i punkt 2 skall bestämmas med särskild hänsyn till de åtgärder som avses i artikel 3.2, artikel 5.2 och 5.3, artikel 7.2, artikel 8, artikel 9.5, och 9.6 och artikel 15.1, och om det är nödvändigt ändras i enlighet med förfarandet i artikel 12.5. Kommissionen skall granska medlemsstaternas rapporter och vart tredje år offentliggöra en sammanfattande rapport om kvaliteten på dricksvattnet inom gemenskapen. Denna rapport skall offentliggöras inom nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter.Artikel 14 Tidsram för att iaktta kraven Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att dricksvattnets kvalitet överensstämmer med detta direktiv inom fem år efter det att det har trätt i kraft, utan att det påverkar tillämpningen av anmärkningarna 2, 4 och 10 i bilaga I, del B.Artikel 15 Synnerliga skäl 1. En medlemsstat får om synnerliga skäl föreligger i fråga om geografiskt avgränsade områden till kommissionen inge en särskild begäran om en längre tidsfrist än vad som föreskrivs i artikel 14. Den ytterligare tidsfristen får inte vara längre än tre år och därefter skall en översyn göras och överlämnas till kommissionen, som mot bakgrund av översynen kan bevilja en andra ytterligare tidsfrist om högst tre år. Denna bestämmelse gäller inte för dricksvatten som säljs i flaskor eller behållare.2. En sådan begäran, som skall vara vederbörligen motiverad, skall innehålla uppgift om svårigheter som har uppstått och omfatta minst alla de uppgifter som anges i artikel 9.3.3. Kommissionen skall behandla begäran i enlighet med förfarandet i artikel 12.4. En medlemsstat som utnyttjar denna artikel skall säkerställa att den befolkning som påverkas av dess begäran omedelbart och på lämpligt sätt informeras om resultatet av begäran. Medlemsstaten skall dessutom i fall då det är nödvändigt säkerställa rådgivning till de särskilda befolkningsgrupper, för vilka begäran kan komma att innebära en särskild risk.Artikel 16 Upphävande 1. Direktiv 80/778/EEG upphävs med verkan fem år efter det att detta direktiv träder i kraft. Om inte annat följer av punkt 2 påverkar detta upphävande inte medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsgränserna i bilaga IV för överföring till nationell lagstiftning och tillämpning.Hänvisningar till det upphävda direktivet skall förstås som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga V.2. När en medlemsstat har satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och har vidtagit de åtgärder som föreskrivs i artikel 14, skall detta direktiv, inte direktiv 80/778/EEG, gälla för kvaliteten på dricksvatten i den medlemsstaten.Artikel 17 Överföring till nationell lagstiftning 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år från dess ikraftträdande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall medlemsstaterna själva utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 18 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 19 Adressater Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 november 1998.På rådets vägnarB. PRAMMEROrdförande(1) EGT C 131, 30.5.1995, s. 5, och EGT C 213, 15.7.1997, s. 8.(2) EGT C 82, 19.3.1996, s. 64.(3) EGT C 100, 2.4.1996, s. 134.(4) Europaparlamentets yttrande av den 12 december 1996 (EGT C 20, 20.1.1997, s. 133), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 december 1997 (EGT C 91, 26.3.1998, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 13 maj 1998 (EGT C 167, 1.6.1998, s. 92).)(5) EGT L 229, 30.8.1980, s. 11. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(6) EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 96/68/EG (EGT L 277, 30.10.1996, s. 25).(7) EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.(8) EGT L 229, 30.8.1980, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/70/EG (EGT L 299, 23.11.1996, s. 26).(9) EGT L 22 9.2.1965, s. 369. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/39/EEG (EGT L 214, 24.8.1993, s. 22).(10) EGT L 40, 11.2.1989, s. 12. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/68/EEG (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1).(11) EGT L 158, 23.6.1990, s. 56.BILAGA I PARAMETRAR OCH PARAMETERVÄRDEN DEL A >Plats för tabell>Följande gäller för vatten som säljs i flaskor eller behållare:>Plats för tabell>DEL B >Plats för tabell>DEL C >Plats för tabell>BILAGA II KONTROLL TABELL A Parametrar som skall analyseras 1. Begränsad kontrollSyftet med begränsad kontroll är att regelbundet tillhandahålla information om den organoleptiska och mikrobiologiska kvaliteten hos dricksvattnet liksom information om effektiviteten hos dricksvattenberedningen (särskilt desinfektion) när sådan används, för att avgöra om direktivets för dricksvattnet relevanta parametervärden iakttas eller ej.Följande parametrar skall underkastas begränsad kontroll. Medlemsstaterna får lägga till andra parametrar till denna förteckning om de anser det lämpligt.Aluminium (Anmärkning 1)AmmoniumFärgKonduktivitetClostridium perfringens (inbegripet sporer) (Anmärkning 2)Escherichia coli (E. coli)VätejonkoncentrationJärn (Anmärkning 1)Nitrit (Anmärkning 3)LuktPseudomonas aeruginosa (Anmärkning 4)SmakAntal mikroorganismer vid 22 °C och 37 °C (Anmärkning 4)Koliforma bakterierTurbiditetAnmärkning 1: Nödvändigt endast om det används som flockningsmedel. (1*)Anmärkning 2: Nödvändigt endast om vattnet härrör från eller påverkas av ytvatten. (2*)Anmärkning 3: Nödvändigt endast när kloraminbehandling används som desinfektionsmetod. (3*)Anmärkning 4: Nödvändigt endast när vatten säljs i flaskor eller behållare.2. Utvidgad kontrollSyftet med en utvidgad kontroll är att tillhandahålla de uppgifter som krävs för att avgöra om direktivets samtliga parametervärden iakttas eller ej. Alla parametrar som fastställs i enlighet med artikel 5.2 och 5.3 skall underkastas utvidgad kontroll om inte de behöriga myndigheterna, för en tidsperiod som de bestämmer, finner att en parameter sannolikt inte förekommer i en viss täkt i koncentrationer som skulle kunna innebära en risk för att det ifrågavarande parametervärdet inte klaras.TABELL B1 Lägsta provtagnings- och analysfrekvens för dricksvatten som tillhandahålls genom ett distributionsnät eller från en tankbil/tankbåt eller som används i ett livsmedelsproducerande företag Medlemsstaterna skall ta prov vid de punkter där parametervärdena skall iakttas enligt artikel 6.1 för att säkerställa att dricksvattnet uppfyller direktivets krav. Emellertid får en medlemsstat när det gäller ett distributionsnät ta prov inom vattenförsörjningsområdet eller vid vattenverket för vissa parametrar om det kan visas att det inte sker någon väsentlig förändring av mätvärdet för de berörda parametrarna.>Plats för tabell>Anmärkning 1: Ett vattenförsörjningsområde är ett geografiskt avgränsat område inom vilket dricksvatten kommer från en eller flera källor och inom vilket vattenkvaliteten kan anses vara i stort sett enhetlig.Anmärkning 2: Volymerna beräknas som ett medelvärde under ett kalenderår. En medlemsstat får använda antalet invånare i ett vattenförsörjningsområde i stället för vattenvolymen för att fastställa lägsta frekvens, varvid antas att vattenförbrukningen är 200 l per dag och person.Anmärkning 3: I fråga om oregelbunden, kortvarig försörjning skall kontrollfrekvensen för vatten som levereras i tankbil/tankbåt beslutas av den berörda medlemsstaten.Anmärkning 4: När det gäller de olika parametrarna i bilaga I får en medlemsstat minska antalet prov som anges i tabellen oma) värdena på de resultat som erhålls för prov tagna under en period på minst två på varandra följande år är konstanta och signifikant bättre än de gränsvärden som fastställs i bilaga I, ochb) ingen omständighet sannolikt kommer att orsaka en försämring av vattenkvaliteten.Den lägsta frekvens som tillämpas får inte understiga 50 % av det antal prov som anges i tabellen med undantag för det specialfall som avses i anmärkning 6.Anmärkning 5: Antalet prov skall i möjligaste mån fördelas lika över tid och rum.Anmärkning 6: Frekvensen skall beslutas av den berörda medlemsstaten.TABELL B2 Lägsta provtagnings- och analysfrekvens för vatten som tappats på flaskor eller behållare och som är avsedda för försäljning >Plats för tabell>(1*) I alla övriga fall fins parametrarna i förteckningen för utvidgad kontroll.BILAGA III SPECIFIKATIONER FÖR PARAMETERANALYS Varje medlemsstat skall säkerställa att alla laboratorier som analyserar prov har ett system för kvalitetskontroll av analyserna som med vissa mellanrum kontrolleras av en person som inte står under laboratoriets kontroll och som är godkänd av den behöriga myndigheten för denna uppgift.1. PARAMETRAR FÖR VILKA ANALYSMETODER ANGESFöljande metodprinciper i fråga om mikrobiologiska parametrar ges antingen som referens när en CEN/ISO-metod finns eller som vägledning i väntan på ett eventuellt framtida antagande, i enlighet med förfarandet i artikel 12, av ytterligare internationella CEN/ISO-metoder för dessa parametrar. Medlemsstaterna får använda alternativa metoder under förutsättning att bestämmelserna i artikel 7.5 följs.Koliforma bakterier och Escherichia coli (E. coli) (ISO 9308-1)Enterokoker (ISO 7899-2)Pseudomonas aeruginosa (prEN ISO 12780)Bestämning av odlingsbara mikroorganismer - antal mikroorganismer vid 22 °C (prEN ISO 6222)Bestämning av odlingsbara mikroorganismer - antal mikroorganismer vid 37 °C (prEN ISO 6222)Clostridium perfringens (inklusive sporer)Membranfiltrering följd av inkubering under anaeroba förhållanden av membranet på m-CP agar (anmärkning 1) vid 44 ± 1 °C i 21 ± 3 timmar. Räkna matta gula kolonier som blir skära eller röda efter exponering för ammoniumhydroxidångor under 20 till 30 sekunder.Anmärkning 1: m-CP agar har följande sammansättning:>Plats för tabell>Lös bassubstratets ingredienser, justera pH till 7,6 och autoklavera vid 121 °C i 15 minuter. Låt lösningen svalna och tillsätt>Plats för tabell>2. PARAMETRAR FÖR VILKA VÄRDEN FÖR MÄTSÄKERHET ANGES2.1 För följande parametrar innebär de angivna värdena för mätsäkerhet att den analysmetod som används åtminstone skall kunna mäta koncentrationer som är lika med parametervärdet med en angiven riktighet, precision och detektionsgräns. Oberoende av den använda analysmetodens känslighet skall resultatet uttryckas med minst samma antal decimaler som parametervärdet har enligt bilaga I, delarna B och C.>Plats för tabell>2.2 För vätejonkoncentration är de angivna värdena för mätsäkerhet att den använda analysmetoden skall kunna mäta koncentrationer som är lika med parametervärdet med en riktighet av 0,2 pH-enheter och en precision av 0,2 pH-enheter.Anmärkning 1 (1*): Riktighet är det systematiska felet och skillnaden mellan medelvärdet av ett stort antal upprepade mätningar och det sanna värdet.Anmärkning 2 (2*): Precision är det tillfälliga felet och uttrycks vanligen som standardavvikelsen (inom och mellan mätomgångar) av resultatens spridning runt medelvärdet. Godtagbar precision är två gånger den relativa standardavvikelsen.Anmärkning 3: Detektionsgräns är antingen- tre gånger den relativa standardavvikelsen inom en mätomgång av ett naturligt prov innehållande en låg koncentration av parametern,eller- fem gånger den relativa standardavvikelsen inom en mätomgång av ett blindprov.Anmärkning 4: Denna metod bör bestämma total cyanid i samtliga former.Anmärkning 5: Oxidation bör genomföras under 10 minuter vid 100 °C under sura förhållanden med användning av permanganat.Anmärkning 6: Kvalitetskraven gäller för varje enskild pesticid och beror på pesticiden i fråga. Detektionsgränsen kan eventuellt vara omöjlig att uppnå för närvarande för alla pesticider, men medlemsstaterna bör sträva efter att nå denna nivå.Anmärkning 7: Kvalitetskraven gäller för de enskilda ämnen som anges med 25 % av parametervärdet i bilaga I.Anmärkning 8: Kvalitetskraven gäller för de enskilda ämnen som anges med 50 % av parametervärdet i bilaga I.3. PARAMETRAR FÖR VILKA INGEN ANALYSMETOD ANGESFärgLuktSmakTotalt organiskt kolTurbiditet (Anmärkning 1)Anmärkning 1:För kontroll av turbiditet i berett ytvatten innebär de angivna kvalitetskraven att den analysmetod som används åtminstone skall kunna mäta koncentrationer lika med parametervärdet med en riktighet av 25 %, en precision av 25 % och en detektionsgräns av 25 %.(1*) Dessa uttryck definieras ytterligare i ISO 5725.BILAGA IV >Plats för tabell>BILAGA V >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

32000L0055

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/55/EG av den 18 september 2000 om energieffektivitetskrav för förkopplingsdon till lysrör

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 279 , 01/11/2000 s. 0033 - 0039

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/55/EGav den 18 september 2000om energieffektivitetskrav för förkopplingsdon till lysrörEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Det är viktigt att främja åtgärder som är avsedda att se till att den inre marknaden fungerar väl och som samtidigt främjar energibesparing, miljöskydd och konsumentskydd.(2) Lysrörsbelysning står för en ansenlig del av gemenskapens elförbrukning och därmed av dess totala energiförbrukning. De olika modeller av förkopplingsdon för lysrör som finns tillgängliga på gemenskapsmarknaden uppvisar mycket olika elförbrukning för en och samma lysrörstyp; deras energieffektivitet varierar med andra ord kraftigt.(3) Syftet med detta direktiv är att minska energiförbrukningen för förkopplingsdon för lysrör genom en gradvis övergång från mindre effektiva förkopplingsdon till mer effektiva förkopplingsdon, som också kan ha betydande energisparande egenskaper.(4) Några medlemsstater står i begrepp att anta bestämmelser om energieffektiviteten hos förkopplingsdon för lysrör, vilka kan medföra handelshinder för sådana produkter inom gemenskapen.(5) Det är lämpligt att utgå från en hög skyddsnivå i förslag om tillnärmning av bestämmelser i medlemsstaternas lagar och andra författningar som rör hälsa, säkerhet, miljöskydd och konsumentskydd. Detta direktiv säkerställer en hög grad av både miljöskydd och konsumentskydd då det syftar till att avsevärt förbättra energieffektiviteten hos förkopplingsdon.(6) I överensstämmelse med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget kan målen för denna åtgärd bättre uppnås på gemenskapsnivå, eftersom de inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av omfattningen och följderna av den föreslagna åtgärden. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de nämnda målen.(7) Det är nödvändigt att inrätta ett effektivt system som säkerställer efterlevnaden för att se till att detta direktiv genomförs korrekt, att tillverkarna garanteras rättvisa konkurrensvillkor och att konsumenternas rättigheter skyddas.(8) Rådets beslut 93/465/EEG av den 22 juli 1993 om moduler för olika stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse samt regler inför anbringande och användning av CE-märkning om överensstämmelse, avsedda att användas i tekniska harmoniseringsdirektiv(4) är tillämpligt, utom i fråga om märkning och återtagande från marknaden, där en viss avvikelse från beslutet kan vara motiverad på grund av produkttypen och den speciella marknadssituationen.(9) Med tanke på den internationella handeln bör internationella standarder användas närhelst detta är lämpligt. Ett förkopplingsdons elförbrukning definieras i Europeiska organisationens för standardisering inom el-området standard EN 50294 från december 1998, som grundas på internationella standarder.(10) Förkopplingsdon till lysrör som överensstämmer med de energieffektivitetskrav som fastställs i detta direktiv måste förses med CE-märkning och tillhörande upplysningar för att möjliggöra deras fria rörlighet.(11) Detta direktiv omfattar endast nätanslutna förkopplingsdon till lysrör.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv skall tillämpas på elektriska nätanslutna förkopplingsdon till lysrörsbelysning enligt definitionen i Europastandard EN 50294 från december 1998, punkt 3.4, vilka nedan benämns "förkopplingsdon".2. Följande typer av förkopplingsdon skall inte omfattas av detta direktiv:- Förkopplingsdon som är inbyggda i lampor.- Förkopplingsdon som är särskilt konstruerade för armatur avsedd att monteras in i möbler och som utgör en icke utbytbar del av armaturen och inte kan provas åtskilt från armaturen (enligt Europastandard EN 60920, klausul 2.1.3).- Förkopplingsdon som skall exporteras från gemenskapen, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur.3. Förkopplingsdon skall klassificeras enligt bilaga I.Artikel 21. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att förkopplingsdon, under en första fas, endast får släppas ut på marknaden, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, om deras elförbrukning är mindre än eller lika med maximal tillförd effekt för kretsar förkopplingsdon-lampor enligt bilagorna I, II och III för varje kategori av förkopplingsdon.2. Tillverkaren av ett förkopplingsdon, dennes i gemenskapen etablerade ombud eller den person som ansvarar för att förkopplingsdonet släpps ut på marknaden, antingen som en separat komponent eller inbyggt i armatur, skall åläggas ansvaret att se till att varje förkopplingsdon som släppts ut på marknaden, antingen som en separat komponent eller inbyggt i armatur, uppfyller de krav som avses i punkt 1.Artikel 31. Medlemsstaterna får inte inom sitt respektive territorium förbjuda, begränsa eller hindra att förkopplingsdon, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, vilka är försedda med den CE-märkning som intygar att de överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv, släpps ut på marknaden.2. Om inte motsatsen kan bevisas skall medlemsstaterna presumera att förkopplingsdon, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, vilka är försedda med CE-märkning enligt artikel 5, överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.Artikel 41. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5 och 6 skall förfarandena för överensstämmelsebedömning av förkopplingsdon, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, samt reglerna för anbringande och användning av CE-märkning om överensstämmelse följa det som anges i modul A i rådets beslut 93/465/EEG samt de kriterier som anges i det beslutet och i de allmänna riktlinjerna i dess bilaga.2. Den period som avses i punkt 2 i modul A i rådets beslut 93/465/EEG skall vara tre år med avseende på detta direktiv.3. a) Innehållet i den tekniska dokumentation som avses i punkt 3 i modul A i rådets beslut 93/465/EEG skall omfatta följande:i) Tillverkarens namn och adress.ii) En allmän beskrivning av modellen, som är tillräckligt utförlig för att förkopplingsdonet tydligt skall kunna identifieras.iii) Uppgifter, inklusive ritningar om detta är relevant, om modellens viktigaste egenskaper och särskilt om sådana faktorer som påverkar dess elförbrukning.iv) En bruksanvisning.v) Resultaten från mätningar av elförbrukning utförda i enlighet med punkt c.vi) Uppgifter som visar dessa mätningars överensstämmelse med energiförbrukningskraven enligt bilaga I.b) Teknisk dokumentation som utarbetats genom tillämpning av annan gemenskapslagstiftning får användas om den uppfyller dessa krav.c) Tillverkare av förkopplingsdon skall ansvara för att elförbrukningen för varje don fastställs i överensstämmelse med de förfaranden som gäller enligt Europeisk standard EN 50294 från december 1998, samt även ansvara för donets överensstämmelse med kraven i artiklarna 2 och 9.Artikel 5Förkopplingsdonen skall, då de släpps ut på marknaden, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, vara försedda med CE-märkning som skall bestå av bokstäverna "CE". CE-märkningen skall vara väl synlig, läsbar och outplånligt anbringad på förkopplingsdonen och på deras förpackningar. Om förkopplingsdon släpps ut på marknaden som inbyggda komponenter i armatur skall CE-märkningen anbringas på armaturen samt på deras förpackningar.Artikel 61. Om en medlemsstat konstaterar att CE-märkningen har använts på ett felaktigt sätt är tillverkaren eller dennes i gemenskapen etablerade ombud skyldig att bringa förkopplingsdonen i överensstämmelse med detta direktiv och upphöra med överträdelsen enligt de villkor som medlemsstaten föreskriver. Om varken tillverkaren eller dennes ombud är etablerade i gemenskapen åligger denna skyldighet den person som ansvarar för att förkopplingsdonen, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, släpps ut på marknaden.2. Om förkopplingsdonen inte är i överensstämmelse med detta direktiv skall medlemsstaten i enlighet med artikel 7 vidta alla nödvändiga åtgärder för att förbjuda att förkopplingsdonen i fråga släpps ut på marknaden eller utbjuds till försäljning.Artikel 71. Medlemsstaten skall för varje åtgärd som den vidtar enligt detta direktiv och som innebär ett förbud mot utsläppande på marknaden eller försäljning av förkopplingsdon, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, noga ange på vilka grunder beslutet är fattat. Tillverkaren, dennes i gemenskapen etablerade ombud eller den person som ansvarar för att förkopplingsdonen släpps ut på marknaden skall omedelbart underrättas om åtgärden och samtidigt få information om vilka möjligheter att väcka talan som gäller i den berörda medlemsstaten och inom vilken tid detta skall göras.2. Den berörda medlemsstaten skall utan dröjsmål underrätta kommissionen om en sådan åtgärd och ange skälen för sitt beslut. Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.Artikel 81. Medlemsstaterna skall inom ett år efter det att detta direktiv har trätt i kraft sätta i kraft och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa det. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Medlemsstaterna skall tillämpa dessa bestämmelser vid utgången av en period på 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Under en period av 18 månader efter ikraftträdandet av detta direktiv skall medlemsstaterna tillåta att sådana förkopplingsdon släpps ut på marknaden, antingen som separata komponenter eller inbyggda i armatur, som uppfyller samma villkor som de som var tillämpliga på medlemsstaternas territorium vid den tidpunkt då detta direktiv träder i kraft.Artikel 91. Fem år efter det att detta direktiv har trätt i kraft, dvs. under en andra fas skall den maximala tillförda effekten för kretsar förkopplingsdon-lampor i den andra fasen överensstämma med bilaga IV, särskilt med tanke på artikel 2.2. Senast den 31 december 2005 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en utvärdering av de resultat som uppnåtts i förhållande till de förväntade resultaten. För att övergå till en tredje fas i förbättringen av energieffektiviteten skall kommissionen, i samråd med de berörda parterna, lägga fram förslag där så är lämpligt, om ytterligare förbättring av energieffektiviteten hos förkopplingsdon. Den maximala tillförda effekten för kretsar förkopplingsdon-lampor och tidpunkten för dess ikraftträdande skall grundas på nivåer som kan motiveras ekonomiskt och tekniskt med hänsyn till de förhållanden som råder vid det tillfället. Varje annan åtgärd som är motiverad för att förbättra den inneboende energieffektiviteten hos förkopplingsdon och för att främja användning av energibesparande system för belysningskontroll bör också övervägas.Artikel 10Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 11Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 september 2000.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarH. VédrineOrdförande(1) EGT C 274 E, 28.9.1999, s. 10.(2) EGT C 368, 20.12.1999, s. 11.(3) Europaparlamentets yttrande av den 20 januari 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 30 maj 2000 (EGT C 208, 20.7.2000, s. 9) och Europaparlamentets beslut av den 5 juli 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT).(4) EGT L 220, 30.8.1993, s. 23.BILAGA IKATEGORIER AV FÖRKOPPLINGSDONFör att beräkna den maximala tillförda effekten för kretsar förkopplingsdom-lampor för en viss typ av förkopplingsdon måste donet först inordnas i någon av följande kategorier:>Plats för tabell>BILAGA IIMETODER FÖR BERÄKNING AV MAXIMAL TILLFÖRD EFFEKT FÖR KRETSAR FÖRKOPPLINGSDON-LAMPOR FÖR EN VISS TYP AV FÖRKOPPLINGSDONEnergieffektiviteten hos kretsen förkopplingsdon-lampa bestäms av kretsens maximala tillförda effekt. Denna är en funktion av lampans effekt och den typ av förkopplingsdon som används; av denna anledning definieras den maximala tillförda effekten för en viss typ av förkopplingsdon som den maximala effekten för kretsen förkopplingsdon-lampa, med olika nivåer för varje lampeffekt och typ av förkopplingsdon.Termerna i denna bilaga motsvarar definitionerna i Europastandard EN 50294 från december 1998 som fastställts av Europeiska organisationen för standardisering inom el-området.BILAGA IIIFÖRSTA FASENMaximal tillförd effekt för kretsar förkopplingsdon-lampor uttryckt i watt definieras i följande tabell:>Plats för tabell>När ett förkopplingsdon är konstruerat för en lampa som hamnar mellan två värden i ovanstående tabell, skall den maximala tillförda effekten för kretsen förkopplingsdon-lampa beräknas genom linjär interpolering mellan de båda värdena för maximal effekt för de två närmaste värdena för lampornas effekt i tabellen.Om till exempel ett förkopplingsdon i lampkategori 1 är beräknat för en 48 W lampa med 50 Hz, beräknas den maximala tillförda effekten för kretsen förkopplingsdon-lampa enligt följande:>Hänvisning till >BILAGA IVANDRA FASENMaximal tillförd effekt för kretsar förkopplingsdon-lampa uttryckt i watt definieras i följande tabell:>Plats för tabell>När ett förkopplingsdon är konstruerat för en lampa som hamnar mellan två värden i ovanstående tabell, skall den maximala tillförda effekten för kretsen förkopplingsdon-lampa beräknas genom linjär interpolering mellan de båda värdena för maximal effekt för de två närmaste värdena för lampornas effekt i tabellen.Om till exempel ett förkopplingsdon i lampkategori 1 är beräknat för en 48 W lampa med 50 Hz, beräknas den maximala tillförda effekten för kretsen förkopplingsdon-lampa enligt följande:>Hänvisning till >Gemensamma uttalanden från Europaparlamentet, rådet och kommissionenKommissionen skall även bedöma hur stor andel av gemenskapens tillverkning av förkopplingsdon som exporteras utanför gemenskapsmarknaden, antingen som seperata komponenter eller inbyggda i armatur. Kommissionen skall vidare bedöma möjligheten att tillämpa de flexibilitetsmekanismer som anges i Kyotoprotokollet. Kommissionen skall inom lämpliga forum främja de internationella standarder som grundar sig på principerna i detta direktiv.Det kan bli nödvändigt med förslag till en tredje fas enligt artikel 9.2 om de resultat som uppnåtts innan utvärderingen avslutas den 31 december 2005 inte är de förväntade; enligt förväntningarna bör den genomsnittliga marknadsandelen på EU-nivå av förkopplingsdon som uppfyller energieffektivitetsnormerna enligt CELMA typ A överstiga 55 %.


Avis juridique important

|

31998L0033

Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/33/EG av den 22 juni 1998 om ändring av artikel 12 i rådets direktiv 77/780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 204 , 21/07/1998 s. 0029 - 0036

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 98/33/EG av den 22 juni 1998 om ändring av artikel 12 i rådets direktiv 77/780/EEG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, artiklarna 2, 5, 6, 7 och 8 och bilagorna II och III till rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut och artikel 2 och bilaga II till rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitutEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV,med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 första och tredje meningen i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3), ochav följande skäl:1. Rådets första direktiv 77/780/EEG av den 12 december 1977 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta verksamhet i kreditinstitut (4) medger utbyte av information mellan behöriga myndigheter och vissa andra myndigheter eller organ i en medlemsstat eller mellan medlemsstater. Nämnda direktiv medger också att medlemsstaterna ingår samarbetsavtal om informationsutbyte med behöriga myndigheter i tredje land. För att uppnå enhetlighet på detta område bör tillstånd att ingå avtal om informationsutbyte med tredje land utsträckas till att inbegripa informationsutbyte med vissa andra myndigheter eller organ i dessa länder under förutsättning att den lämnade informationen omfattas av lämpliga garantier om tystnadsplikt.2. Enligt rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december 1989 om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (5) ges tillgångsposter och poster utanför balansräkningen olika vikttal i förhållande till graden av kreditrisk.3. Kyrkor och religiösa samfund som bildats som juridiska personer enligt offentlig rätt och som har lagstadgad rätt att uppbära skatt representerar en kreditrisk likvärdig med den som gäller för regionregeringar och lokala myndigheter. Det är därför konsekvent att ge de behöriga myndigheterna möjlighet att behandla fordringar på kyrkor och religiösa samfund på samma sätt som fordringar på regionregeringar och lokala myndigheter, när dessa kyrkor och religiösa samfund uppbär skatt. Möjligheten att tillämpa ett vikttal på 0 % på fordringar på regionregeringar och lokala myndigheter får inte utsträckas till fordringar på kyrkor och religiösa samfund enbart på grundval av rätten att uppbära skatt.4. Kommissionens direktiv 94/7/EG av den 15 mars 1994 om anpassning av rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut i fråga om den tekniska definitionen av "multilaterala utvecklingsbanker" (6) inbegriper Europeiska investeringsfonden i den definitionen. Denna fond är ett nytt och unikt organ för samarbete i Europa för att bidra till att stärka den inre marknaden, främja den ekonomiska återhämtningen i Europa och öka den ekonomiska och sociala sammanhållningen.5. Enligt artikel 6.1 d.7 i direktiv 89/647/EEG skall ett vikttal på 100 % tillämpas för av kreditinstitut tecknad men ej inbetald del av kapitalet i Europeiska investeringsfonden.6. Den andel av Europeiska investeringsfondens kapital där teckningsrätten förbehålls finansiella institut är begränsad till 30 %, varav 20 % inledningsvis skall betalas in i fyra årliga inbetalningar om vardera 5 %. De resterande 80 % skall således inte betalas in utan står kvar som en ansvarsförbindelse hos fondens medlemmar. Med hänsyn till Europeiska rådets uttalade mål vid fondens upprättande, nämligen att uppmuntra affärsbankernas medverkan, bör inte ett sådant deltagande bestraffas och följaktligen är det lämpligare att tillämpa ett vikttal på 20 % på det tecknade, men ej inbetalda, kapitalet.7. I bilaga I till direktiv 89/647/EEG som behandlar klassificering av poster utanför balansräkningen klassificeras vissa poster som högriskposter och 100 % vikt tillämpas därför. I artikel 6.4 i det direktivet fastställs det att: "När poster utanför balansräkningen har direkt garanterats, skall posterna viktas som om åtagandena gjorts för garantigivarens räkning och inte för motpartens. I de fall eventuella risker, som uppkommit genom åtaganden utanför balansräkningen, enligt de behöriga myndigheternas bedömning har säkrats fullt ut genom någon av de tillgångsposter som godtagits som säkerhet i punkt 1 a.7 eller b.11, skall 0 % eller 20 % vikt tillämpas, beroende på säkerhetens beskaffenhet."8. Clearing av Over-the-counter (OTC)-derivat utförd av clearingorganisationer när de fungerar som central motpart har en stor betydelse i vissa medlemsstater. Det är lämpligt att erkänna fördelarna med en sådan clearing när det gäller minskning av kreditrisken och den relaterade systemrisken vid tillsynsbehandling av kreditrisken. Det är nödvändigt att det ställs säkerhet fullt ut för löpande och eventuell framtida exponering som härrör från clearade OTC-derivatkontrakt och att risken för att clearingorganisationens exponering överstiger marknadsvärdet på ställda säkerheter elimineras så att clearade OTC-derivat under ett övergångsskede erhåller samma tillsynsbehandling som börshandlade derivat. Behöriga myndigheter måste vara tillfredsställda med nivån på de initiala säkerheterna och marginalsäkerheterna som krävs samt med kvaliteten och nivån på det skydd som de ställda säkerheterna ger.9. Man bör också beakta det fall där garantin är säkrad genom realsäkerhet i den mening som framgår i artikel 6.1 c.1, när det gäller poster utanför balansräkningen i form av borgensåtaganden eller garantiförbindelser som har karaktären av kreditsubstitut.10. Enligt artikel 6.1 a punkt 2, 4 och 7 i direktiv 89/647/EEG tillämpas en nollvikt för tillgångsposter som utgör fordringar på centralregeringar och centralbanker i zon A eller som direkt garanteras av dessa samt för tillgångar som garanteras av säkerheter i form av värdepapper utgivna av centralregeringar eller centralbanker i zon A. Enligt artikel 7.1 i det direktivet får medlemsstaterna, på vissa villkor, tillämpa nollvikt för tillgångar som utgör fordringar på deras egna regionregeringar och lokala myndigheter, liksom för fordringar på tredje man och för poster utanför balansräkningen för tredje mans räkning, som är garanterade av de nämnda regionregeringarna eller lokala myndigheterna.11. Enligt artikel 8.1 i direktiv 89/647/EEG får medlemsstaterna tillämpa ett vikttal på 20 % beträffande tillgångsposter för vilka det, enligt behöriga myndigheters bedömning, finns betryggande säkerhet i form av värdepapper utgivna av regionregeringar eller lokala myndigheter i zon A. Säkerheter i form av värdepapper utgivna av medlemsstaternas regionregeringar eller lokala myndigheter bör betraktas som garanterade av dessa, enligt vad som anges i artikel 7.1, för att därigenom göra det möjligt för behöriga myndigheter att tillämpa en nollvikt för tillgångsposter och poster utanför balansräkningen som är garanterade av sådana säkerheter, alltjämt om inte annat följer av villkoren som fastställs i den punkten.12. I bilaga II till rådets direktiv 89/647/EEG anges hur sådana ränte- och valutakursrelaterade poster utanför balansräkningen som vanligtvis kallas OTC-derivat skall behandlas vid beräkningen av kreditinstitutens kapitalkrav.13. Artiklarna 2.1 a, 2.2, 2.3 b, 2.6, artiklarna 3.1 och 3.2 och bilagan till detta direktiv är i linje med det arbete som ett internationellt forum för tillsyn av banker bedriver för att få till stånd en förfinad och på vissa sätt striktare tillsynsbehandling av de kreditrisker som är förenade med OTC-derivat, särskilt utvidgningen av den obligatoriska kapitaltäckningen till att omfatta OTC-derivat med andra underliggande tillgångar än ränte- och valutakurser och möjligheten att ta i beaktande de riskreducerande effekter av nettningsöverenskommelser som godkänts av de behöriga myndigheterna vid beräkning av kapitalkraven för den eventuella framtida kreditrisk som är förenad med OTC-derivat.14. För internationellt verksamma kreditinstitut och grupper av kreditinstitut i flera olika tredje länder, vilka konkurrerar med gemenskapens kreditinstitut, kommer de regler som antas inom större internationella sammanhang att medföra en förfinad tillsynsbehandling av OTC-derivat. Denna förfining leder till en lämpligare obligatorisk kapitaltäckning som beaktar den riskreducerande effekten av nettningsöverenskommelser, som har godkänts av tillsynsmyndigheterna, när det gäller eventuella framtida kreditrisker.15. När det gäller gemenskapens kreditinstitut kan en motsvarande förfining av tillsynsbehandlingen av OTC-derivat, inbegripet möjligheten att beakta de riskreducerande effekterna av nettningsöverenskommelser som godkänts av tillsynsmyndigheterna, när det gäller eventuella framtida kreditrisker, endast uppnås genom en ändring av direktiv 89/647/EEG.16. För att säkerställa likvärdiga förutsättningar för de kreditinstitut och investeringsföretag som konkurrerar i gemenskapen är det nödvändigt att tillsynsbehandlingen av deras respektive verksamheter på området OTC-derivat är konsekvent, vilket endast kan uppnås genom anpassningar av rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (7).17. Detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de önskade målen och det går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Artikel 12.3 i direktiv 77/780/EEG skall ersättas med följande:"3. Medlemsstaterna får ingå samarbetsavtal om utbyte av information med behöriga myndigheter i tredje land samt med myndigheter eller organ i tredje land enligt definitionen i punkt 5 och punkt 5a endast om den lämnade informationen är föremål för garantier om tystnadsplikt som minst är likvärdiga dem som avses i denna artikel. Detta utbyte av information får endast göras för att de ovan nämnda myndigheterna eller organen skall kunna utföra sin tillsynsuppgift.Om informationen ursprungligen kommer från en annan medlemsstat får den inte lämnas vidare utan uttryckligt medgivande från de behöriga myndigheter som har lämnat den, och i så fall, endast i det syfte som avsågs när dessa myndigheter gav sitt medgivande."Artikel 2 Direktiv 89/647/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2 skall ändras på följande sätt:a) I punkt 1 skall följande strecksatser läggas till:"- `erkända börser` skall avse börser som har erkänts av de behöriga myndigheterna och somi) verkar regelbundet,ii) har regler som har utfärdats eller godkänts av lämpliga myndigheter i börsens hemland, i vilka villkoren för börsens verksamhet, villkoren för tillträde till börsen samt de villkor som ett kontrakt måste uppfylla innan det kan omsättas på börsen anges,iii) har ett clearingförfarande som innebär att kontrakt angivna i bilaga III blir föremål för dagliga marginalsäkerhetskrav som enligt de behöriga myndigheternas uppfattning ger ett lämpligt skydd."b) I punkt 2 skall följande stycke läggas till:"Behöriga myndigheter får i begreppet regionregeringar och lokala myndigheter även räkna in kyrkor och religiösa samfund som har bildats som juridiska personer enligt offentlig rätt, om de har laglig rätt att uppbära skatt. I detta fall gäller emellertid inte den möjlighet som anges i artikel 7."2. Den första meningen i artikel 5.3 skall ersättas med följande:"3. I fråga om de poster utanför balansräkningen som avses i artikel 6.3 skall de potentiella kostnaderna för att ersätta ett kontrakt i händelse av motpartens oförmåga till prestation beräknas med tillämpning av en av de två metoder som anges i bilaga II."3. Artikel 6 skall ändras på följande sätt:a) I artikel 6.2 skall följande mening läggas till:"Den andel av kapitalet i Europeiska investeringsfonden som har tecknats men inte betalats in får tilldelas ett vikttal på 20 %."b) Artikel 6.3 skall ersättas med följande:"3. De metoder som anges i bilaga II skall tillämpas på sådana poster utanför balansräkningen som är uppräknade i bilaga III med undantag av- kontrakt som handlas på erkända börser,- valutakontrakt (utom kontrakt som gäller guld) med en ursprunglig löptid på fjorton kalenderdagar eller mindre.Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndigheter från tillämpningen av metoderna enligt bilaga II undanta OTC-kontrakt som clearats av clearingorganisationer som utgör rättslig motpart och vars deltagare alla dagligen ställer full säkerhet för den exponering de utsätter clearingorganisationen för, vilken säkerhet täcker både löpande exponering och eventuell framtida exponering. Berörda myndigheter måste vara övertygade om att den ställda säkerheten ger samma grad av skydd som säkerheter som uppfyller bestämmelserna i punkt 1 a.7 och att risken för att clearingorganisationens exponering överstiger marknadsvärdet på ställda säkerheter elimineras. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om hur de använder sig av denna möjlighet."c) I artikel 6.4 skall följande stycke läggas till:"Medlemsstaterna får tillämpa ett vikttal på 50 % på poster utanför balansräkningen som utgör borgensåtaganden eller garantiförbindelser med karaktären av kreditsubstitut och som enligt behöriga myndigheters bedömning fullt ut säkras genom panträtt i fast egendom som uppfyller villkoren i punkt 1 c.1, under förutsättning att garanten har en direkt rätt till denna säkerhet."4. Artikel 7 skall ändras på följande sätt:a) I punkt 1 skall följande läggas till efter orden "myndigheterna":"eller som enligt de behöriga myndigheternas bedömning, på ett betryggande sätt garanteras av säkerhet i form av värdepapper som har getts ut av dessa regionregeringar eller lokala myndigheter."b) I punkt 2 skall följande läggas till efter orden "de senare":"däri inbegripet säkerhet i form av värdepapper."5. Artikel 8.1 skall ersättas med följande text:"1. Medlemsstaterna får, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7.1, tillämpa ett vikttal på 20 % för tillgångsposter som, enligt de berörda behöriga myndigheternas bedömning, på ett betryggande sätt garanteras av säkerhet i form av värdepapper som har utgivits av regionregeringar eller lokala myndigheter i zon A, eller genom medel som har satts in hos andra kreditinstitut i zon A än det långivande institutet, eller genom depositionsbevis eller liknande instrument som dessa kreditinstitut har givit ut."6. Bilagorna II och III skall ersättas i enlighet med del A och B i bilagan till detta direktiv.Artikel 3 Direktiv 93/6/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2.10 skall ersättas med följande:"10. Over-the-counter (OTC)-derivat: sådana poster utanför balansräkningen på vilka, enligt det första stycket i artikel 6.3 i direktiv 89/647/EEG, metoderna i bilaga II till det direktivet skall tillämpas."2. Punkt 5 i bilaga II skall ersättas med följande:"5. För att beräkna kapitalkravet för sina OTC-derivat skall instituten tillämpa bilaga II till direktiv 89/647/EEG. Den riskviktning som skall gälla för de berörda motparterna bestäms i enlighet med artikel 2.9 det här direktivet.Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndigheter från tillämpningen av metoderna i bilaga II undanta OTC-kontrakt som clearats av clearingorganisationer som utgör rättslig motpart och alla deltagare som dagligen ställer full säkerhet för den exponering de utsätter clearingorganisationen för, vilken täcker både löpande exponering och eventuell framtida exponering. Berörda myndigheter måste vara övertygade om att den ställda säkerheten ger samma grad av skydd som säkerheter som uppfyller bestämmelserna i artikel 6.1 a.7 i direktiv 89/647/EEG och att risken för att clearingorganisationens exponering överstiger marknadsvärdet på ställda säkerheter elimineras. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om hur de använder sig av denna möjlighet."Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar eller andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 22 juni 1998.På Europaparlamentets vägnarJ. M. GIL-ROBLESOrdförandePå rådets vägnarJ. CUNNINGHAMOrdförande(1) EGT C 208, 19.7.1996, s. 8 och EGT C 259, 26.8.1997, s. 11.(2) EGT C 30, 30.1.1997, s. 13.(3) Europaparlamentets yttrande av den 10 april 1997 (EGT C 132, 28.4.1997, s. 234), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 mars 1998 och Europaparlamentets beslut av den 30 april 1998 (EGT C 152 18.5.1998). Rådets beslut av den 19 maj 1998.(4) EGT L 322, 17.12.1977, s. 30. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/13/EG (EGT L 66, 16.3.1996. s. 15).(5) EGT L 386, 30.12.1989, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/32/EG (se s. 26 i detta nr av EGT).(6) EGT L 89, 6.4.1994, s. 17.(7) EGT L 141, 11.6.1993, s. 1.BILAGA A. Bilaga II till direktiv 89/647/EEG ändras på följande sätt:1. Rubriken i bilaga II skall ersättas med följande:"BILAGA IIBehandling av poster utanför balansräkningen."2. Punkt 1 skall ersättas med följande:"1. Val av metodFör att mäta kreditriskerna i samband med de kontrakt som är uppräknade i punkterna 1 och 2 i bilaga III får kreditinstituten, under förutsättning att de behöriga myndigheterna samtycker, välja en av de metoder som beskrivs nedan. Kreditinstitut som skall följa artikel 6.1 i direktiv 93/6/EEG skall använda metod 1 nedan. För att mäta kreditriskerna i samband med de kontrakt som är uppräknade i punkt 3 i bilaga III skall alla kreditinstitut använda metod 1 nedan."3. I punkt 2 skall tabell 1 ersättas med följande tabell:">Plats för tabell>För att mäta den eventuella framtida exponeringen i samband med steg b får de behöriga myndigheterna tillåta kreditinstituten att fram till och med den 31 december 2006 tillämpa följande procentsatser i stället för dem som förtecknas i tabell 1 förutsatt att instituten utnyttjar det alternativ som anges i artikel 11a direktiv 93/6/EEG för kontrakt enligt punkt 3b och 3 c i bilaga III:>Plats för tabell>"4. I tabell 2 skall rubriken i första raden, tredje kolumnen, ersättas med:"Kontrakt som gäller valutakurser och guld".5. I slutet av punkt 2 skall följande stycke införas:"För metoderna 1 och 2 skall de behöriga myndigheterna säkerställa att de nominella belopp som skall beaktas är en lämplig måttstock för den risk kontraktet medför. Om kontraktet till exempel tillåter en multiplicering av betalningsflöden, skall det nominella beloppet anpassas för att beakta effekterna av multipliceringen på det kontraktets riskstruktur."6. I punkt 3 b skall följande stycke läggas till:"De behöriga myndigheterna får som riskreducerande nettningsöverenskommelser som omfattar valutakurskontrakt med en ursprunglig löptid på fjorton kalenderdagar eller mindre godkänna utställda optioner eller liknande poster utanför balansräkningen på vilken denna bilaga inte är tillämplig därför att den kreditrisk de för med sig är försumbar eller obefintlig. Om det förhållandet att dessa kontrakt medtas i en annan nettningsöverenskommelse kan leda till en ökning eller minskning av kapitalkraven, beroende på deras positiva eller negativa marknadsvärde, skall de behöriga myndigheterna ålägga sina kreditinstitut att behandla dem på ett konsekvent sätt."7. I punkt 3 c ii skall första stycket, den inledande formuleringen och andra stycket första strecksatsen ersättas med följande:"ii) Andra nettningsöverenskommelserVid tillämpning av metod 1 fåri steg a de aktuella ersättningskostnaderna för de kontrakt som ingår i en nettningsöverenskommelse beräknas med beaktande av den faktiska hypotetiska nettoersättningskostnad som avtalet medför; om nettningen leder till en nettoskuld för det kreditinstitut som beräknar nettoersättningskostnaden, beräknas den aktuella ersättningskostnaden till `0`,i steg b talet för eventuell framtida exponering för kreditrisk för alla kontrakt som ingår i en nettningsöverenskommelse reduceras i enlighet med följande ekvation:PCEred = 0,4 × PCEbrutto + 0,6 × NGR × PCEbruttodär>Plats för tabell>För beräkning av den eventuella framtida exponering för kreditrisk enligt formeln ovan får kontrakt som tar ut varandra helt och hållet och ingår i nettningsöverenskommelsen beaktas som ett enda kontrakt med ett nominellt belopp som motsvarar nettointäkterna. Kontrakt som helt och hållet tar ut varandra är valutaterminer eller liknande kontrakt, för vilka det nominella beloppet är lika med betalningsflödena om de förfaller på samma förfallodag och helt eller delvis i samma valuta.Vid tillämpning av metod 2 i steg a- får kontrakt som helt tar ut varandra och ingår i nettningsöverenskommelsen beaktas som ett enda kontrakt med ett nominellt belopp som är lika med nettointäkterna. De nominella beloppen multipliceras med de procenttal som anges i tabell 2."B. Bilaga III till direktiv 89/647/EEG skall ersättas med följande:"BILAGA IIITYPER AV POSTER UTANFÖR BALANSRÄKNINGEN1. Räntebaserade kontrakta) Ränteswappar i en valuta.b) Basswappar.c) Icke standardiserade ränteterminer.d) Standardiserade ränteterminer.e) Köpta ränteoptioner.f) Andra kontrakt av liknande slag.2. Kontrakt som rör valuta eller gulda) Valutaränteswappar (ränteswappar i mer än en valuta).b) Icke standardiserade valutaterminer.c) Standardiserade valutaterminer.d) Köpta valutaoptioner.e) Andra kontrakt av liknande slag.f) Kontrakt avseende guld av liknande slag som de i punkterna a-e.3. Kontrakt liknande dem i punkterna 1 a-e och 2 a-d rörande andra referensposter eller index baserade på följande:a) Aktier.b) Ädelmetaller utom guld.c) Råvaror utom ädelmetaller.d) Andra kontrakt av liknande slag."


Avis juridique important

|

31979L0581

Rådets direktiv 79/581/EEG av den 19 juni 1979 om konsumentskydd i samband med prismärkning av livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 158 , 26/06/1979 s. 0019 - 0021 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0187  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 25 s. 0163  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0187  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 2 s. 0142  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 2 s. 0142

RÅDETS DIREKTIV av den 19 juni 1979 om konsumentskydd i samband med prismärkning av livsmedel (79/581/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Europeiska gemenskapens preliminära konsumentpolitiska program(4) innehåller bestämmelser om att det skall utarbetas gemensamma principer för prismärkning.Om försäljningspriset och jämförpriset anges på livsmedel underlättar detta för konsumenterna att jämföra priser på försäljningsstället. Härigenom skulle marknadens genomskinlighet öka och ett bättre konsumentskydd säkerställas.I princip måste skyldigheten att ange dessa priser gälla alla livsmedel som bjuds ut till konsumenten, oavsett om de säljs i lös vikt eller färdigförpackade. Närhelst upplysningar om försäljningspriset på livsmedel anges skriftligen eller tryckt i annonser och kataloger måste denna skyldighet också gälla.Försäljnings- och jämförpriset måste anges i enlighet med de särskilda förfaranden som gäller för varje kategori livsmedel så att inte detaljisten onödigt belastas vad beträffar märkningen.Skyldigheten att ange jämförpriset bör inte omfatta livsmedel som säljs i lös vikt eller i färdigförpackning när sådan märkning är meningslös.Skyldigheten att ange jämförpriset borde när så är möjligt ersättas med förutbestämda mängder av färdigförpackade livsmedel. För att möjliggöra att standardiseringen främjas på nationell nivå och gemenskapsnivå bör bestämmelser införas som medger uppskov med tillämpningen av skyldigheten att ange jämförpriser vad gäller förutbestämda mängder.De regler som fastställs i detta direktiv är nödvändiga för att konsumenten skall få information och skydd, och de medverkar till att man uppnår ett av gemenskapens mål i det att de bidrar till förbättringen av levnadsvillkoren och den harmoniska utvecklingen av ekonomiska verksamheter i hela gemenskapen. Fördraget har inte sörjt för de nödvändiga fullmakterna i detta avseende.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv rör hur försäljningspris och jämförpris kan anges på livsmedel avsedda för den slutliga konsumenten eller som annonseras med försäljningspriset angivet, vare sig de säljs i lös vikt eller färdigförpackade i förutbestämda eller variabla mängder.2. Detta direktiv gäller inte livsmedel som säljs på hotell, restauranger, kaféer, pubar, sjukhus, personalmatsalar och liknande inrättningar och som förtärs på platsen. Det gäller inte heller matvaror som inhandlats i affärs- eller för- säljningssyfte.3. Medlemsstaterna får bestämma att detta direktiv inte skall gälla livsmedel som säljs på bondgården. Livsmedel som säljs i vissa speciella affärer och som överlämnas direkt av säljaren till köparen får också undantas från detta direktivs räckvidd när prismärkningen- sannolikt kommer att innebära en orimligt stor börda för sådana affärsinrättningar, eller- är uppenbart opraktisk på grund av det antal livsmedel som bjuds ut till försäljning, försäljningsytan, hur den disponeras eller de villkor som är säregna för vissa former av handel, t.ex. vissa former av kringvandrande försäljare.De undantag som avses i denna punkt skall inte påverka strängare skyldigheter att ange priset som gäller enligt nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser vid tidpunkten för detta direktivs ikraftträdande.Artikel 2 I detta direktiv avses meda) livsmedel som säljs i lös vikt (eller oförpackade): livsmedel som inte är färdigförpackade och/eller som inte mäts upp eller vägs utom i konsumentens närvaro,b) färdigförpackade livsmedel: livsmedel i förpackningar vare sig sådana förpackningar helt eller endast delvis omsluter livsmedlet,c) livsmedel som är färdigförpackade i förutbestämda mäng- der; livsmedel som är färdigförpackade på sådant sätt att mängden i förpackningen motsvarar en i förväg fastställd vikt eller volym,d) livsmedel som är färdigförpackade i variabla mängder: livsmedel som är färdigförpackade på sådant sätt att mängden i förpackningen inte motsvarar en i förväg fastställd vikt eller volym,e) försäljningspriset: priset på en viss bestämd mängd av livsmedlet,f) jämförpriset: priset på ett kilogram eller en liter av livsmedlet, om inte annat följer av artikel 6.2 och 9.Artikel 3 1. Försäljningspriset och jämförpriset på de livsmedel som avses i artikel 1 måste anges i enlighet med följande bestämmelser.2. Jämförpriset på livsmedel som säljs i lös vikt måste anges. Dock får medlemsstaterna ange på vilket sätt styckepriset får anges för vissa kategorier av dessa livsmedel.3. Försäljningspriset och jämförpriset skall ange det slutliga priset på livsmedlet på det sätt som fastställts av medlemsstaterna.Artikel 4 Försäljningspriset och jämförpriset som anges på för- säljningsstället måste vara entydigt samt lätt igenkännligt och tydligt läsbart. De behöriga nationella myndigheterna får fastställa de särskilda reglerna för sådan prisangivelse.Artikel 5 Uppgift om försäljningspriset som anges skriftligen eller tryckt i annonser eller kataloger för de livsmedel som omnämns i artikel 1 skall ange jämförpriset om inte annat följer av artikel 7 och 8.Artikel 6 1. Jämförpriset skall uttryckas i pris per liter för livsmedel som säljs efter volym och i pris per kilo för livsmedel som säljs efter vikt.2. Medlemsstaterna får emellertid godkänna att jämförpriset för livsmedel som säljs efter volym skall hänföra sig till en mängd om 100 ml, 10 cl, 1 dl eller 0,1 l och, för livsmedel som säljs efter vikt, till en mängd om 100 g.3. Jämförpriset på färdigförpackade varor skall hänföra sig till den angivna mängden i enlighet med nationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser. När två eller flera mängdangivelser förekommer på förpackningen, får medlemsstaterna avgöra vilken av dem som skall användas vid beräkningen av jämförpriset.Artikel 7 1. Medlemsstaterna får medge undantag från skyldigheten att ange jämförpriset på livsmedel som säljs i lös vikt eller färdigförpackade för vilka sådan märkning skulle vara men- ingslös.2. De livsmedel som omnämns i punkt 1 omfattar i synnerheta) livsmedel för vilka vikt- eller volymangivande inte krävs (i synnerhet livsmedel som säljs styckevis),b) livsmedel som säljs i automater,c) färdiga maträtter eller maträtter som skall beredas av innehållet i en enda förpackning,d) s.k. lyxartiklar.3. Mycket ömtåliga livsmedel får av medlemsstaterna undantas från kravet på ny jämförprismärkning, om de säljs till nedsatt pris på grund av att de annars skulle fördärvas.4. Medlemsstaterna får undanta livsmedel under 5 g eller 5 ml och över 10 kg eller 10 l från kravet på jämförpris-märkning.Artikel 8 1. Rådet skall på förslag av kommissionen senast den 31 december 1983 fatta beslut om de villkor som skall gälla för skyldigheten att jämförprismärka livsmedel som färdigförpackats i förutbestämda mängder. Samtidigt skall rådet fastställa de kategorier av livsmedel som får undantas från kravet att jämförpriset skall anges.2. I avvaktan på det beslut som anges i punkt 1 skall jämförpriset på livsmedel som färdigförpackas i förutbestämda mängder anges i enlighet med nationella bestämmelser.Artikel 9 Intill utgången av den övergångsperiod, under vilken gemenskapen tillåter att brittiska måttenheter används, skall de behöriga irländska och brittiska myndigheterna besluta vilket system, det internationella eller det brittiska, som skall användas för varje särskilt livsmedel eller kategori livsmedel för den obligatoriska jämförprismärkningen.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 24 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Kommissionen skall senast den 1 juli 1983 till rådet överlämna en rapport om beviljade undantag i enlighet med artikel 1.3 och 7.1 och 2, åtföljd av ett förslag till ändringar med hänsyn till vunna erfarenheter. På grundval av denna rapport och förslaget om ändringar skall rådet besluta om man skall behålla, ändra eller upphäva alla eller delar av de bestämmelser som gäller ovanstående undantag.Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 19 juni 1979.På rådets vägnarM. d'ORNANOOrdförande (1) EGT nr C 167, 14.7.1977, s. 4, EGT nr C 135, 9.6.1978, s. 4.(2) EGT nr C 63, 13.3.1978, s. 48.(3) EGT nr C 18, 23.1.1978, s. 15.(4) EGT nr C 92, 25.4.1975, s. 2.


title: Kommissionens direktiv 2007/10/EG av den 21 februari 2007 om ändring av bilaga II till rådets direktiv 92/119/EEG när det gäller åtgärder som skall vidtas inom en skyddszon efter ett utbrott av vesikulär svinsjuka (Text av betydelse för EES )

text:
               1.3.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 63/24

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/10/EG
   av den 21 februari 2007
   om ändring av bilaga II till rådets direktiv 92/119/EEG när det gäller åtgärder som skall vidtas inom en skyddszon efter ett utbrott av vesikulär svinsjuka
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 92/119/EEG av den 17 december 1992 om införande av allmänna gemenskapsåtgärder för bekämpning av vissa djursjukdomar och särskilda åtgärder mot vesikulär svinsjuka (1), särskilt artikel 24.2,
   med beaktande av rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (2), särskilt artikel 4.3, och
   av följande skäl:

               (1)

               I direktiv 92/119/EEG fastställs gemenskapsåtgärder för bekämpning av vissa djursjukdomar. Särskilda bestämmelser för vesikulär svinsjuka fastställs i bilaga II till det direktivet.

               (2)

               Rådets direktiv 72/461/EEG (3) och 80/215/EEG (4) har upphävts med verkan från och med den 1 januari 2006. De hänvisningar till de direktiven som direktiv 92/119/EEG innehåller bör därför ersättas med hänvisningar till bilagorna II och III till direktiv 2002/99/EG.

               (3)

               Det är lämpligt att införa en särskild lösning i fråga om märkning av kött och dess följande användning samt de bearbetade produkternas destination, om det är möjligt med hänsyn till hälsosituationen i fråga om vesikulär svinsjuka, under förutsättning att detta görs på ett sådant sätt att man inte försämrar skyddet mot vesikulär svinsjuka vid handel inom eller utanför gemenskapen.

               (4)

               Vissa medlemsstater har meddelat kommissionen att det är svårt att få näringsidkare och kunder i industrin att acceptera den identifieringsmärkning som föreskrivs i bilaga II till direktiv 2002/99/EG. Därför bör det införas en alternativ identifieringsmärkning som medlemsstaterna kan besluta att tillämpa. Med hänsyn till behovet av effektiv kontroll är det dock viktigt att medlemsstaterna i förväg meddelar kommissionen om de beslutat sig för att tillämpa den alternativa identifieringsmärkning vid utbrott av vesikulär svinsjuka.

               (5)

               Det alternativa identifieringsmärke som införs genom detta direktiv bör gå att klart särskilja från andra identifieringsmärken som skall tillämpas på svinkött i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (5) eller kommissionens förordning (EG) nr 2076/2005 av den 5 december 2005 om fastställande av övergångsbestämmelser för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 853/2004, (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004 och om ändring av förordningarna (EG) nr 853/2004 och (EG) nr 854/2004 (6).

               (6)

               Enligt de allmänna bestämmelserna i artikel 13 i direktiv 92/119/EEG kan en djurägare få tillstånd att avlägsna djuren från en anläggning inom skyddszonen i sådana fall då förbudet mot förflyttning av djur förblir i kraft mer än 30 dagar på grund av ytterligare sjukdomsfall, medan det i de särskilda bestämmelserna för vesikulär svinsjuka i bilaga II till det direktivet däremot inte föreskrivs någon sådan möjlighet. Det är lämpligt att införa ett sådant undantag för anläggningar där kvarhållande av djuren under mer än 30 dagar skulle orsaka problem.

               (7)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Avsnitt 7 i bilaga II till direktiv 92/119/EEG skall ändras på följande sätt:

               1.

               Punkt 2 skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           Led g skall ersättas med följande:

                                       ”g)

                                       Kött från de svin som avses i led f i

                                                   i)

                                                   får inte införas i handeln inom eller utanför gemenskapen och skall bära det kontrollmärke för färskt kött som föreskrivs i bilaga II till rådets direktiv 2002/99/EG (7),

                                                   ii)

                                                   skall produceras, styckas, transporteras och lagras åtskilt från kött som är avsett för handel inom och utanför gemenskapen, och skall användas på ett sådant sätt att det inte hamnar i köttprodukter som är avsedda för handel inom och utanför gemenskapen, såvida det inte har behandlats i enlighet med bilaga III till direktiv 2002/99/EG.

                           b)

                           Följande led skall läggas till som led h:

                                       ”h)

                                                   i)

                                                   Genom undantag från led g får medlemsstaterna när det gäller kött från de svin som avses i led f i besluta att använda en annan identifieringsmärkning än den särskilda identifieringsmärkning som fastställs i bilaga II till direktiv 2002/99/EG, under förutsättning att det klart går att särskilja från annan identifieringsmärkning som skall tillämpas på svinkött i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 (8) eller kommissionens förordning (EG) nr 2076/2005 (9).
                                                   Medlemsstater som beslutar att använda det alternativa identifieringsmärket skall meddela kommissionen detta inom ramen för ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

                                                   ii)

                                                   Vid tillämpning av undantagsbestämmelsen i led i skall identifieringsmärket vara läsbart och outplånligt, och skrivtecknen lätta att avläsa samt synas tydligt. Identifieringsmärket skall ha följande form och innehålla följande angivelser:
                                                   XY avser den relevanta landskoden enligt avsnitt I del B punkt 6 i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004.
                                                   1234 avser anläggningens godkännandenummer enligt avsnitt I del B punkt 7 i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004.

               2.

               Följande punkt skall läggas till som punkt 5:

                           ”5.

                           Om de förbud som avses i punkt 2 f förblir i kraft i mer än 30 dagar på grund av ytterligare sjukdomsfall och om det som ett resultat av detta uppstår problem med djurhållningen, får den behöriga myndigheten efter en ansökan av ägaren där skälen till ansökan förklaras och under förutsättning att den officiella veterinären har styrkt uppgifterna, tillåta att djuren avlägsnas från en anläggning inom skyddszonen. Punkt 2 f och 2 h skall tillämpas på motsvarande sätt.”

         Artikel 2
   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2008. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 21 februari 2007.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 62, 15.3.1993, s. 69. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/104/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 352).

      (2)  EGT L 18, 23.1.2003, s. 11.

      (3)  EGT L 302, 31.12.1972, s. 24. Direktivet upphävt genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/41/EG (EUT L 157, 30.4.2004, s. 33).

      (4)  EGT L 47, 21.2.1980, s. 4. Direktivet upphävt genom direktiv 2004/41/EG.

      (5)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 5. Rättad i EUT L 226, 25.6.2004, s. 22. Förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1791/2006 (EUT L 363, 20.12.2006, s. 1).

      (6)  EUT L 338, 22.12.2005, s. 83.

      (7)  EGT L 18, 23.1.2003, s. 11.”

      (8)  EUT L 139, 30.4.2004, s. 55. Rättad i EUT L 226, 25.6.2004, s. 22.

      (9)  EUT L 338, 22.12.2005, s. 83.”


Avis juridique important

|

31990L0623

Kommissionens direktiv 90/623/EEG av den 7 november 1990 om ändring av bilaga 2 till rådets direktiv 66/402/EEG om saluföring av utsäde av stråsäd

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 333 , 30/11/1990 s. 0065 - 0065 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 35 s. 0165  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 35 s. 0165

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 7 november 1990 om ändring av bilaga 2 till rådets direktiv 66/402/EEG om saluföring av utsäde av stråsäd (90/623/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 89/2/EEG(2), ochmed beaktande av följande:Enligt aktuellt vetenskapligt och tekniskt kunnande synes vissa sorter av havre (Avena sativa) av typen "nakenhavre" ha ett potentiellt värde som foder.Det är dock svårt att producera utsäde av dessa sorter med en grobarhet som motsvarar vad som normalt kan uppnås för utsäde av havresorter.I direktiv 88/506/EEG(3) förklarade kommissionen att det var lämpligt, mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska kunskapsutvecklingen, att för havresorter av typen "nakenhavre" sänka den lägsta grobarheten på 85 % av rent frö som fastställs för havre i bilaga 2 till direktiv 66/402/EEG till 75 %.Denna sänkning var endast giltig till den 30 juni 1990 för att ytterligare tekniska data om dessa sorter under tiden skulle kunna samlas in och bedömas.Ytterligare tekniska data har visat att det är lämpligt att sänkningen fortsätter att gälla under ytterligare en tidsbegränsad period så att ytterligare kompletterande tekniska data kan samlas in och bedömas.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I avsnitt 2. B d i bilaga 2 till direktiv 66/402/EEG skall "den 30 juni 1990" ersättas med "den 31 december 1992".Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 7 november 1990.På kommissionens vägnarRay MAC SHARRYLedamot av kommissionen(1) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2309/66.(2) EGT nr L 5, 7.1.1989, s. 31.(3) EGT nr L 274, 6.10.1988, s. 44.