Avis juridique important

|

31978L1026

Rådets direktiv 78/1026/EEG av den 18 december 1978 om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för veterinärer inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänsterl

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 362 , 23/12/1978 s. 0001 - 0006 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0011  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 2 s. 0046  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0011  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 2 s. 0049  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 2 s. 0049

RÅDETS DIREKTIV av den 18 december 1978 om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för veterinärer inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster (78/1026/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 49, 57, 66 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Enligt fördraget är all särbehandling som grundar sig på nationalitet när det gäller rätten att etablera sig och tillhandahålla tjänster förbjuden fr.o.m. övergångsperiodens utgång. Principen om sådan behandling som grundar sig på nationalitet förekommer särskilt vid beviljande av de tillstånd som krävs för att vara verksam som veterinär samt vid inregistrering eller medlemskap i yrkesorganisationer eller motsvarande organ.Det förefaller ändå önskvärt att vissa bestämmelser införs för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster när det gäller verksamhet som veterinär.Enligt fördraget får medlemsstaterna inte bevilja någon form av stödåtgärder som skulle kunna snedvrida etableringsvillkoren.I artikel 57.1 i fördraget föreskrivs att direktiv skall utfärdas för ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis; syftet med detta direktiv är att erkänna utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis, som innebär rätt att påbörja och utöva verksamhet som veterinär.I betraktande av de skillnader som finns mellan medlemsstaterna när det gäller veterinärutbildningens art och längd bör vissa samordningsbestämmelser fastställas för att göra det möjligt för medlemsstaterna att fullfölja det ömsesidiga erkännandet av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis; denna samordning har genomförts i rådets direktiv 78/1027/EEG av den 18 december 1978 om samordning av bestämmelserna i de lagar och andra författningar om verksamhet som veterinär (4).Då ett direktiv om ömsesidigt erkännande av examensbevis inte nödvändigtvis innebär likvärdighet när det gäller den utbildning som dessa bevis avser, bör rätten att använda yrkestitlar på grundval av utbildningen endast vara tillåten på språket i den medlemsstat som är ursprungsland eller senaste hemvistland.För att underlätta tillämpningen av detta direktiv för de nationella myndigheterna får en medlemsstat föreskriva att den person som uppfyller utbildningsvillkoren enligt detta direktiv samtidigt med de formella utbildningsbevisen måste förete ett intyg från de behöriga myndigheterna i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet som visar att dessa bevis är de som avses i direktivet.När det gäller tillhandahållande av tjänster är det ganska klart att det krav på inregistrering eller medlemskap i yrkesorganisationer eller motsvarande organ som är förknippat med utövandet av en stadigvarande verksamhet i den medlemsstat som är värdland utgör ett hinder för den som vill tillfälligt tillhandahålla tjänsten i fråga i det landet; detta krav bör därför upphävas. Under sådana förhållanden bör emellertid tillsyn garanteras över det yrkesansvar som faller inom dessa yrkesorganisationers eller organs verksamhetsområde; därför bör det med tillämpning av artikel 62 i fördraget erbjudas en möjlighet att ålägga personen i fråga att till den behöriga myndigheten i värdlandet inkomma med de särskilda uppgifter som hänför sig till tillhandahållandet av tjänster.När det gäller kraven på god vandel och gott anseende bör skillnad göras mellan de krav som ställs för att påbörja verksamhet inom yrket och de krav som skall uppfyllas för att få utöva yrket.När det gäller verksamhet som veterinär fastslås inte några särskilda bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (5) som hänför sig till god vandel eller gott anseende, yrkesansvar eller användningen av yrkestitlar; beroende på den enskilda medlemsstaten tillämpas eller får dessa regler tillämpas på såväl anställda som självständigt verksamma yrkesutövare; verksamhet som veterinär är i samtliga medlemsstater underkastad krav på utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis för veterinärer; denna verksamhet utövas såväl av anställda som självständigt verksamma yrkesutövare eller av samma personer omväxlande som anställd eller som självständigt verksam yrkesutövare under deras yrkeskarriär; för att i möjligaste mån uppmuntra dessa yrkesutövares fria rörlighet inom gemenskapen förefaller det vara nödvändigt att utvidga detta direktiv till att även omfatta anställda veterinärer.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL I RÄCKVIDD Artikel 1 Detta direktiv skall tillämpas på verksamhet som veterinär.KAPITEL II UTBILDNINGS-, EXAMENS- OCH ANDRA BEHÖRIGHETSBEVIS FÖR VETERINÄRER Artikel 2 Varje medlemsstat skall erkänna de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som tilldelas medborgare i medlemsstaterna av övriga medlemsstater i enlighet med artikel 1 i direktiv 78/1027/EEG och som finns uppräknade i artikel 3 genom att ge dessa bevis, när det gäller rätten att påbörja och utöva verksamhet som veterinär, samma innebörd inom sitt territorium som dem som medlemsstaten själv utfärdar.Om ett av de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis som finns uppräknade i artikel 3 utfärdats före genomförandet av detta direktiv, skall det åtföljas av ett intyg från de behöriga myndigheterna i det utfärdande landet som visar att det överensstämmer med artikel 1 i direktiv 78/1027/EEG.Artikel 3 De utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i artikel 2 är följande:a) I Tyskland:1. "Zeugnis über die tierärztliche Staatsprüfung" (statligt examensbevis för veterinärer) som utfärdas av de behöriga myndigheterna.2. De intyg från de behöriga myndigheterna i Tyskland som visar att de utbildningsbevis som utfärdades efter den 8 maj 1945 av de behöriga myndigheterna i Tyska Demokratiska Republiken erkänns som likvärdiga med dem som finns uppräknade i 1.b) I Belgien:"Diplôme légal de docteur en médecine vétérinaire - het wettelijke diploma van doctor in de veeartsenijkunde of doctor in de diergeneeskunde" (lagstadgat examensbevis för veterinärer) som utfärdas av universiteten, Centrala examensnämnden eller de statliga examensnämnderna för universitetsundervisningen.c) I Danmark:"Bevis for bestået kandidateksamen i veterinærvidenskab (cand.med.vet.)" (examensbevis för veterinärer) som utfärdas av "Kongelige Veterinær- og Landboh%jskole".d) I Frankrike:"Diplôme de docteur vétérinaire d'État" (statligt examensbevis för veterinärer).e) I Irland:1. "Degree of Bachelor in/of Veterinary Medicine (MVB)".2. "Diploma of membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS)", ett examensbevis som utfärdas efter genomgången utbildning vid veterinärskola i Irland.f) I Italien:"Diploma di laurea di dottore in medicina veterinaria accompagnato dal diploma d'abilitazione all'esercizio della medicina veterinaria" som utfärdas av utbildningsministern på grundval av de resultat som den behöriga statliga examensnämnden har kommit fram till efter prövning.g) I Luxemburg:1. "Diplôme d'État de docteur en médecine vétérinaire" (statligt examensbevis för veterinärer) som utfärdas av den statliga examensnämnden och godkänns av utbildningsministern.2. Bevis om en akademisk examen i veterinärmedicin som utfärdats i ett av länderna inom gemenskapen och som i det landet ger rätt att under handledning arbeta som veterinär utan att ge rätt att utöva yrket, när ett sådant examensbevis dels har godkänts av utbildningsministern i enlighet med lagen av den 18 juni 1969 om högskoleutbildning och erkännande av utländska examina och examensbevis, dels åtföljs av intyg om praktisk utbildning som godkänts av hälsovårdsministern.h) I Nederländerna:1. "Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd diergeneeskunde examen" (examensbevis för veterinärer).2. "Getuigschrift van met goed gevolg afgelegd veeartsenijkunde examen" (examensbevis för veterinärer).i) I Storbritannien:Examensbevis som- "Bachelor of Veterinary Science (BVSc.)",- "Bachelor of Veterinary Medicine" (Vet.MB eller BVet.Med.),- "Bachelor of Veterinary Medicine and Surgery" (BVM and S eller BVMS),- "Diploma of membership of the Royal College of Veterinary Surgeons (MRCVS)", examensbevis som utfärdas efter genomgången utbildning vid veterinärskola i Storbritannien.KAPITEL III NUVARANDE FÖRHÅLLANDEN Artikel 4 När det gäller medborgare i medlemsstaterna vars utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis inte uppfyller alla minimikrav för utbildningen, som finns fastställda i artikel 1 i direktiv 78/1027/EEG, skall varje medlemsstat som tillräckligt bevis godta de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för veterinärer som utfärdats av dessa medlemsstater före genomförandet av direktiv 78/1027/EEG tillsammans med ett intyg som visar att dessa medborgare faktiskt och på föreskrivet sätt utövat verksamheten i fråga i minst tre år i följd under en femårsperiod före dagen för utfärdandet av intyget.KAPITEL IV ANVÄNDNING AV AKADEMISK TITEL Artikel 5 1. Med beaktande av artikel 13 skall värdlandet se till att medborgare i medlemsstaterna som uppfyller villkoren i artikel 2 och 4 får rätt att använda den erkända akademiska titeln, eller en eventuell förkortning av denna, i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet på språket i det landet. Värdlandet får kräva att denna titel åtföljs av namnet på och platsen för den institution eller examensnämnd som utfärdat den.2. Om den akademiska titel som används i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet kan förväxlas med en titel som i värdlandet kräver kompletterande utbildning, som personen i fråga inte har genomgått, får värdlandet kräva att denne använder den först nämnda titeln i en lämplig form som värdlandet anger.KAPITEL V BESTÄMMELSER FÖR ATT UNDERLÄTTA DET FAKTISKA UTÖVANDET AV ETABLERINGSRÄTTEN OCH FRIHETEN ATT TILLHANDAHÅLLA TJÄNSTER NÄR DET GÄLLER VERKSAMHET SOM VETERINÄR A. Särbestämmelser om etableringsrätten Artikel 6 1. Ett värdland som kräver bevis om god vandel eller bevis om gott uppförande av de egna medborgare som vill påbörja sådan verksamhet som avses i artikel 1 skall, när det gäller medborgare från andra medlemsstater, som tillräckligt bevis godta ett intyg utfärdat av en behörig myndighet i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet, som visar att det landets krav på god vandel eller gott anseende för att påbörja verksamheten i fråga är uppfyllda.2. Om det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet inte krävs bevis om god vandel eller bevis om gott anseende för att påbörja verksamheten i fråga, får värdlandet kräva att personen i fråga företer utdrag ur kriminalregistret eller eventuellt motsvarande handling utfärdad av en behörig myndighet i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.3. Om värdlandet har ingående kunskap om ett allvarligt sakförhållande som har uppstått utanför dess territorium och som sannolikt kommer att påverka rätten att påbörja verksamheten i fråga inom dess territorium, får det landet underrätta ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet om detta.Ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet skall kontrollera riktigheten av sakförhållandena. Myndigheterna i det landet skall avgöra vilket slags utredningar som skall göras och i vilken omfattning och skall underrätta värdlandet om eventuella åtgärder som de vidtar med avseende på de intyg eller handlingar som de har utfärdat.4. Medlemsstaterna skall garantera de lämnade upplysningarnas konfidentiella natur.Artikel 7 1. Om det i värdlandet finns bestämmelser i lagar och andra författningar om krav på god vandel eller gott anseende samt bestämmelser om disciplinpåföljd i händelse av allvarligt fel i yrkesutövningen eller om fällande dom på grund av lagöverträdelser i samband med den yrkesutövning som avses i artikel 1, skall ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet till värdlandet överlämna alla upplysningar som behövs om de åtgärder eller disciplinpåföljder av yrkesmässig eller administrativ karaktär som vidtagits mot personen i fråga, eller de straffrättsliga påföljder på grund av lagöverträdelser som denne dömts till under yrkesutövningen i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.2. Om värdlandet har ingående kunskap om ett allvarligt sakförhållande som har uppstått utanför dess territorium och som sannolikt kommer att påverka rätten att inom dess territorium utöva verksamheten i fråga, får det landet underrätta ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet om detta.Ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet skall kontrollera riktigheten av sakförhållandena. Myndigheterna i det landet skall själva avgöra vilket slags utredningar som skall göras och i vilken omfattning och skall underrätta värdlandet om eventuella åtgärder som de vidtar med avseende på de upplysningar som överlämnats i enlighet med punkt 1.3. Medlemsstaterna skall garantera de lämnade upplysningarnas konfidentiella natur.Artikel 8 Om värdlandet kräver intyg om den fysiska eller psykiska hälsan av de egna medborgare som vill påbörja eller utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1, skall det landet som tillräckligt bevis godta ett intyg som utfärdats av en behörig myndighet i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.Om det i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet inte krävs några handlingar av detta slag för att påbörja eller utöva verksamheten i fråga, skall värdlandet godta ett intyg som utfärdats av en behörig myndighet i det landet och som motsvarar de intyg som utfärdas i värdlandet.Artikel 9 Handlingar som utfärdats i enlighet med artikel 6, 7 och 8 får när de företes inte vara äldre än tre månader räknat fr.o.m. dagen för utfärdandet.Artikel 10 1. Det förfarande som genomförs enligt artikel 6, 7 och 8 för att personen i fråga skall beviljas tillstånd att utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1 måste avslutas snarast möjligt och senast tre månader efter det att samtliga handlingar som rör denna person inlämnats med beaktande av de förseningar som kan uppstå på grund av eventuella överklaganden efter det att detta förfarande genomförts.2. I de fall som avses i artikel 6.3 och 7.2 skall en begäran om utredning medföra att den tidsfrist som fastställts i punkt 1 förlängs.Den medlemsstat som rådfrågats skall avge svar inom tre månader. Om så inte sker, får värdlandet handla enligt den kunskap om det allvarliga sakförhållandet som det landet har.Efter att ha mottagit svaret eller efter tidsfristens utgång skall värdlandet fortsätta det förfarande som avses i punkt 1.Artikel 11 Om värdlandet kräver att de egna medborgare som vill påbörja eller utöva den verksamhet som avses i artikel 1 avlägger ed eller avger en högtidlig försäkran och om formen för en sådan ed eller försäkran inte kan användas av medborgare i andra medlemsstater, skall det landet se till att en lämplig och likvärdig form av ed eller försäkran erbjuds personen i fråga.B. Särbestämmelser om tillhandahållande av tjänster Artikel 12 1. Om en medlemsstat av de egna medborgare som vill påbörja eller utöva verksamhet enligt artikel 1 kräver antingen ett tillstånd eller medlemskap eller inregistrering i yrkesorganisation eller motsvarande organ, skall det landet undanta medlemsstaternas medborgare från detta krav när det gäller tillhandahållande av tjänster.Personen i fråga skall tillhandahålla tjänster med samma rättigheter och skyldigheter som medborgarna i värdlandet; han skall särskilt vara underkastad de administrativa reglerna för yrkesutövningen som tillämpas i värdlandet.För detta ändamål och som komplettering till den förklaring om tillhandahållande av tjänster som avses i punkt 2 får medlemsstaterna för att göra det möjligt att tillämpa de bestämmelser om yrkesutövningen som gäller inom deras territorium kräva antingen automatisk tillfällig inregistrering eller proformamedlemskap i en yrkesorganisation eller motsvarande organ eller inregistrering, förutsatt att denna inregistrering eller detta medlemskap inte på något sätt fördröjer eller komplicerar tillhandahållandet av tjänster eller orsakar den person som tillhandahåller tjänsterna extrakostnader.Om värdlandet beslutar om en åtgärd enligt andra stycket eller blir uppmärksam på sakförhållanden som strider mot dessa bestämmelser, skall det landet genast underrätta medlemsstaten där personen i fråga har etablerat sig.2. Värdlandet får kräva att personen i fråga lämnar ett förhandsmeddelande till de behöriga myndigheterna att han tillhandahåller tjänster, i den mån detta innebär tillfällig vistelse inom den statens territorium. Värdlandet får i samtliga fall kräva att en veterinär som etablerat sig i en annan medlemsstat lämnar ett förhandsmeddelande om tillhandahållande av tjänster i form av utfärdande av recept eller intyg som inte innebär undersökning av djuren, förutsatt att detta är tillåtet enligt de lagar, föreskrifter och förvaltningsbestämmelser om yrket som tillämpas i värdlandet.Det värdland som kräver ett sådant förhandsmeddelande skall vidta nödvändiga åtgärder för att möjliggöra att ett sådant meddelande eventuellt kan lämnas för en rad olika tjänster inom ett och samma område och som gäller för en eller flera mottagare under en viss bestämd period som inte överstiger ett år.I brådskande fall får detta meddelande lämnas så snart som möjligt efter det att tjänsterna har tillhandahållits.3. Enligt punkt 1 och 2 får värdlandet kräva att personen i fråga företer en eller flera handlingar med följande upplysningar:- Det meddelande som avses i punkt 2.- Ett intyg som visar att personen i fråga på ett författningsenligt sätt utövar verksamheten i fråga i den medlemsstat där han har etablerat sig.- Ett intyg som visar att personen i fråga innehar ettdera av de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis som är lämpliga för tillhandahållande av tjänsterna i fråga och som avses i detta direktiv.4. Den handling eller de handlingar som nämns i punkt 3 får när de företes inte vara äldre än tolv månader räknat från dagen för utfärdandet.5. Om en medlemsstat, tillfälligt eller varaktigt, helt eller delvis, berövar en av de egna medborgarna eller en medborgare från en annan medlemsstat som etablerat sig inom dess territorium rätten att utöva den verksamhet som avses i artikel 1, skall det landet där så är lämpligt se till att det intyg som avses i punkt 3 andra strecksatsen tillfälligt eller varaktigt återkallas.C. Bestämmelser som är gemensamma för etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster Artikel 13 Om användningen av yrkestiteln för sådan verksamhet som avses i artikel 1 är reglerad i värdlandet, skall medborgare från andra medlemsstater som uppfyller villkoren i artikel 2 och 4 använda den titel i värdlandet som i det landet motsvarar dessa villkor, och skall den förkortade titeln användas.Artikel 14 1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för personerna i fråga att få upplysningar om de författningar som reglerar veterinärväsendet och, där så är lämpligt, om de yrkesetiska reglerna i värdlandet.För detta ändamål får medlemsstaterna upprätta informationskontor där dessa personer kan få de upplysningar som behövs. Vid etablering får värdländerna kräva att personerna i fråga kontaktar dessa kontor.2. Medlemsstaterna får upprätta de kontor som avses i punkt 1 vid de behöriga myndigheterna och organen, som de måste utse inom den tidsfrist som fastställts i artikel 18.1.3. Medlemsstaterna skall se till att, där så är lämpligt, personerna i fråga i deras eget och deras klienters intresse förvärvar de språkkunskaper som krävs för att utöva yrket i värdlandet.KAPITEL VI SLUTBESTÄMMELSER Artikel 15 Om det finns skälig grund för tvivel får värdlandet kräva att de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat styrker äktheten av de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som utfärdats i den andra medlemsstaten och som avses i kapitel II samt styrker att personen i fråga har uppfyllt utbildningsvillkoren i direktiv 78/1027/EEG.Artikel 16 Inom den tidsfrist som fastställts i artikel 18.1 skall medlemsstaterna utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda eller motta utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis samt de handlingar och upplysningar som avses i detta direktiv och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.Artikel 17 Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna som i enlighet med förordning (EEG) nr 1612/68 i egenskap av anställda utövar eller kommer att utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1.Artikel 18 1. Medlemsstaterna skall genomföra de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för anmälan av detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 19 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 december 1978.På rådets vägnarH.-D. GENSCHEROrdförande(1) EGT nr C 92, 20.7.1970, s. 18.(2) EGT nr C 19, 28.2.1972, s. 10.(3) EGT nr C 60, 14.6.1971, s. 3.(4) EGT nr L 362, 23.12.1978, s. 7.(5) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.


Avis juridique important

|

31987L0374

Rådets direktiv 87/374/EEG av den 13 juli 1987 om ändring av direktiv 66/403/EEG om saluföring av utsädespotatis

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 197 , 18/07/1987 s. 0036 - 0036 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 24 s. 0023  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 24 s. 0023

RÅDETS DIREKTIV av den 13 juli 1987 om ändring av direktiv 66/403/EEG om saluföring av utsädespotatis (87/374/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(), ochmed beaktande av följande:Enligt rådets direktiv 66/403/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsädespotatis(), senast ändrat genom direktiv 86/215/EEG(), får medlemsstaterna med undantag av Grekland, Spanien och Portugal från och med den 1 juli 1975, Grekland från och med den 1 januari 1981 samt Spanien och Portugal från och med den 1 januari 1986, i princip inte längre själva fastställa likvärdighet av utsädespotatis som skördats i tredje land med basutsäde eller certifikatutsäde av potatis som skördats inom gemenskapen och som uppfyller bestämmelserna i det direktivet.Eftersom arbetet med att fastställa likvärdighet inom gemenskapen för samtliga berörda tredje länder emellertid inte hade avslutats, tilläts medlemsstaterna, med undantag av Spanien och Portugal, enligt artikel 15.2a i det direktivet att förlänga giltighetstiden till den 31 mars 1986 för de beslut om likvärdighet som de redan hade fattat när det gäller vissa länder som inte täcks av gemenskapens bestämmelser om likvärdighet.Detta arbete är fortfarande oavslutat och det nämnda slutdatumet bör ersättas med de datum som fastställs i enlighet med medlemsstaternas skyldigheter enligt de gemensamma föreskrifterna om växtskydd i rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna(), senast ändrat genom kommissionens direktiv 86/651/EEG().Denna åtgärd påverkar inte de ovannämnda skyldigheterna och kan endast användas i överensstämmelse med dessa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Artikel 15.2a i direktiv 66/403/EEG skall ändras på följande sätt:a) I den första meningen skall "den 31 mars 1986" ersättas med "den 31 mars 1987" och följande text skall läggas till:", under förutsättning att dessa beslut endast kan användas i enlighet med medlemsstaternas skyldigheter enligt de gemensamma föreskrifterna om växtskydd i direktiv 77/93/EEG".b) Den andra meningen skall ersättas med följande:"För Spanien och Portugal skall "den 1 juli 1975" ersättas med "den 1 januari 1986"."Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 juli 1987.På rådets vägnarB. SCHALL HOLBERGOrdförande() EGT nr C 156, 15.6.1987.() EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2320/66.() EGT nr L 152, 6.6.1986, s. 46. () EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.() EGT nr L 382, 31.12.1986, s. 13.


Avis juridique important

|

31979L0279

Rådets direktiv 79/279/EEG av den 5 mars 1979 om samordning av villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 066 , 16/03/1979 s. 0021 - 0032 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0034  "Grekisk specialutgåva" Område 17 Volym 1 s. 0041  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0034  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 2 s. 0077  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 2 s. 0077

RÅDETS DIREKTIV av den 5 mars 1979 om samordning av villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs (79/279/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 54.3 g och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:En samordning av villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörser, som är belägna eller verksamma i medlemsstaterna, är ägnad att inom gemenskapen ge likformigt skydd för investerarna, därigenom att enhetliga garantier erbjuds dem i de olika medlemsstaterna. Samordningen kommer att göra det lättare att i var och en av medlemsstaterna uppta värdepapper från andra medlemsstater till officiell fondbörsnotering, liksom att få ett enskilt värdepapper noterat vid flera fondbörser inom gemenskapen. Samordningen kommer således att möjliggöra en ökad integrering av nationella värdepappersmarknader och därmed bidra till att få en europeisk kapitalmarknad till stånd.En sådan samordning måste omfatta värdepapper oavsett vilken rättslig form emittenterna har, alltså även sådana värdepapper som har emitterats av icke-medlemsstater eller deras regionala eller lokala myndigheter eller av internationella offentliga organ. Detta direktiv, som följaktligen skall gälla även för andra rättssubjekt än sådana som omfattas av artikel 58 andra stycket i fördraget, har en vidare räckvidd än artikel 54.3 g, därigenom att det direkt inverkar på den gemensamma marknadens tillkomst och funktionssätt, så som sägs i artikel 100.Det bör finnas rätt till domstolsprövning av beslut som behöriga nationella myndigheter har fattat om tillämpningen av detta direktiv, dock utan att en sådan rätt får verka inskränkande på myndigheternas möjligheter att fritt bedöma enskilda fall.I ett första skede bör samordningen vara så flexibel att hänsyn kan tas till rådande strukturella skillnader mellan medlemsstaternas värdepappersmarknader, och att medlemsstaterna kan beakta särskilda förhållanden som de ställs inför.Av detta skäl bör samordningen till en början begränsas till minimivillkor för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörser belägna eller verksamma i medlemsstaterna, utan att därmed ge emittenterna en rätt till notering.Denna delvisa samordning av villkor för upptagande till officiell notering utgör ett första steg för att göra medlemsstaternas regler på området mer likformiga.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT I Allmänna bestämmelser Artikel 1 1. Detta direktiv avser sådana värdepapper som har upptagits till officiell notering eller som är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering vid en fondbörs som är belägen eller verksam i en medlemsstat.2. Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa detta direktiv på- andelar som emitterats av sådana företag för kollektiva investeringar som inte är av sluten typ,- värdepapper som emitterats av en medlemsstat eller av dess regionala eller lokala myndigheter.Artikel 2 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a) Företag för kollektiva investeringar som inte är av sluten typ: värdepappersfonder och investeringsbolag- vars verksamhet består i kollektiv investering av kapital från allmänheten, och som tillämpar principen om riskspridning, och- vars andelar på innehavarens begäran återköps eller inlöses direkt eller indirekt med medel av företagets tillgångar. En åtgärd som vidtas av ett sådant företag för att säkra att börsvärdet av dess andelar inte i någon väsentlig mån avviker från andelarnas nettovärde skall jämställas med återköp eller inlösen.b) Andelar: värdepapper som emitterats av ett företag för kollektiva investeringar och som utgör bevis för andelsrätt i ett sådant företags tillgångar.c) Europeisk beräkningsenhet: den monetära enhet som definieras i artikel 10 i finansförordningen av den 21 december 1977 om Europeiska gemenskapernas allmänna budget (4).Artikel 3 Medlemsstaterna skall se till att- värdepapper inte upptas till officiell notering vid en fondbörs som är belägen eller verksam inom deras territorier om inte villkoren i detta direktiv är uppfyllda, och att- emittenter av värdepapper som har upptagits till sådan officiell notering före eller efter genomförandet av detta direktiv är underkastade de skyldigheter som föreskrivs i direktivet.Artikel 4 1. För upptagande av värdepapper till officiell notering skall de villkor som anges i lista A och B till detta direktiv gälla beträffande aktier respektive skuldebrev.2. Emittenter vilkas värdepapper har upptagits till officiell notering skall fullgöra de skyldigheter som anges i lista C och D till detta direktiv beträffande aktier respektive skuldebrev.3. Bevis som representerar aktier får upptas till officiell notering endast om emittenten av aktierna uppfyller villkoren i I.1-I.3 i lista A och de skyldigheter som anges i lista C, och bevisen uppfyller villkoren i II.1-II.6 i lista A.Artikel 5 1. Medlemsstaterna får, om inte annat följer av förbudsbestämmelserna i artikel 6 och i lista A och B, göra upptagandet av värdepapper till officiell notering beroende av strängare villkor än dem som anges i lista A och B eller av tilläggsvillkor, förutsatt att sådana strängare eller kompletterande villkor tillämpas generellt för alla emittenter eller kategorier av emittenter och att villkoren offentliggjorts innan ansökan om upptagande av värdepapperen gjorts.2. Medlemsstaterna får beträffande emittenter av sådana värdepapper som upptagits till officiell notering föreskriva mer långtgående skyldigheter än dem som anges i lista C eller D eller ytterligare skyldigheter, förutsatt att sådana skyldigheter gäller generellt för alla emittenter eller kategorier av emittenter.3. Medlemsstaterna får under samma förutsättningar som sägs i artikel 7 medge undantag från de kompletterande eller strängare villkor eller skyldigheter som avses i punkterna 1 och 2 ovan.4. Medlemsstaterna får, i enlighet med tillämpliga nationella bestämmelser, kräva att emittenter av sådana värdepapper som upptagits till officiell notering regelbundet informerar allmänheten om sin finansiella ställning och om rörelsens allmänna utveckling.Artikel 6 Medlemsstaterna får inte göra upptagande till officiell notering av värdepapper, emitterade av bolag eller andra juridiska personer som är hemmahörande i en annan medlemsstat, beroende av det villkoret att värdepapperen redan har upptagits till officiell notering vid en fondbörs som är belägen eller verksam i en av medlemsstaterna.Artikel 7 Varje sådan avvikelse från villkoren för upptagande till officiell notering som får medges enligt bestämmelserna i lista A och B skall tillämpas generellt beträffande alla emittenter när samma slags omständigheter gör avvikelsen berättigad.Artikel 8 Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa villkoren i lista B och de skyldigheter som anges i A.4 a och A.4 c i lista D när det gäller ansökningar om upptagande till officiell notering av skuldebrev som är emitterade av bolag och andra juridiska personer som är hemmahörande i en medlemsstat och som har bildats i enlighet med, är underkastade, eller drivs med tillämpning av lagstiftning enligt vilken inlösen av och räntebetalningar med avseende på sådana värdepapper garanteras av en medlemsstat eller en av dess delstater.AVSNITT II Myndigheter behöriga att bevilja upptagande av värdepapper till officiell notering Artikel 9 1. Medlemsstaterna skall utse den eller de nationella myndigheter som skall ha behörighet att besluta om upptagande av värdepapper till officiell notering vid en fondbörs som är belägen eller verksam inom deras respektive territorier och skall se till att detta direktiv tillämpas. De skall underrätta kommissionen om detta och i förekommande fall om hur ansvaret fördelats.2. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna har de befogenheter som behövs för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter.3. De behöriga myndigheterna får, utan att de övriga befogenheter som har givits dem påverkas, avslå en ansökan om upptagande av ett värdepapper till officiell notering, om emittentens ställning enligt deras uppfattning är sådan att upptagandet skulle vara till skada för investerarnas intressen.Artikel 10 Trots artikel 5 får medlemsstaterna, uteslutande för att skydda investerarnas intressen, bemyndiga de behöriga myndigheterna att bevilja upptagande av ett värdepapper till officiell notering på sådana särskilda villkor som de behöriga myndigheterna finner lämpliga och som de uttryckligen informerat sökanden om.Artikel 11 De behöriga myndigheterna får vägra upptagande till officiell notering av ett värdepapper som redan är officiellt noterat i en annan medlemsstat, om emittenten inte uppfyller de skyldigheter som följer med upptagandet i den medlemsstaten.Artikel 12 Utan att påverka de andra åtgärder eller påföljder som de behöriga myndigheterna kan överväga i händelse av att en emittent inte uppfyller de skyldigheter som följer med ett upptagande till officiell notering, får dessa myndigheter offentliggöra det förhållandet att en emittent inte uppfyller skyldigheterna.Artikel 13 1. En emittent vars värdepapper har upptagits till officiell notering skall lämna de behöriga myndigheterna all den information som dessa anser behövas till skydd för investerarna eller för att säkerställa att marknaden fungerar störningsfritt.2. Om så fordras till skydd av investerarna eller för att marknaden skall fungera störningsfritt får de behöriga myndigheterna begära av en emittent att han offentliggör sådan information i den form och inom den tid som myndigheterna finner lämpligt. Skulle emittenten inte efterkomma en sådan begäran, får de behöriga myndigheterna själva offentliggöra denna information efter att ha hört emittenten.Artikel 14 1. De behöriga myndigheterna får besluta att uppskjuta notering av ett värdepapper, om marknadens funktionssätt skulle kunna tillfälligt störas eller om skyddet för investerarna kräver det.2. De behöriga myndigheterna får besluta att avföra ett värdepapper från notering, om de finner att normal regelbunden handel med värdepapperet på grund av särskilda omständigheter inte längre är möjlig.Artikel 15 1. Medlemsstaterna skall se till att det föreligger rätt till domstolsprövning av beslut av de behöriga myndigheterna om att vägra upptagande av ett värdepapper till officiell notering eller om att avföra ett värdepapper från notering.2. Beslut i anledning av en ansökan om upptagande till officiell notering skall tillställas sökanden inom sex månader från det att ansökan kom in eller, om de behöriga myndigheterna kräver ytterligare uppgifter inom denna period, inom sex månader från det att sökanden lämnat sådana uppgifter.3. Underlåtenhet att meddela beslut inom den tid som angivits i punkt 2 skall anses som ett avslag på ansökan. Sådant avslag skall medföra rätt till domstolsprövning i enlighet med punkt 1.Artikel 16 När en ansökan om upptagande till officiell notering avser bevis som representerar aktier, skall ansökningen prövas endast om de behöriga myndigheterna finner att emittenten av bevisen erbjuder tillräckligt skydd för investerarna.AVSNITT III Offentliggörande av den information som skall tillhandahållas allmänheten Artikel 17 1. Den information som emittenter av värdepapper, vilka upptagits till officiell notering i en medlemsstat, skall göra tillgänglig för allmänheten enligt vad som krävs i lista C och D skall offentliggöras i en eller flera dagstidningar med spridning i hela eller stora delar av medlemsstaten, eller skall göras tillgänglig för allmänheten antingen i skriftlig form på de platser som anges i meddelanden i en eller flera dagstidningar med spridning i hela eller stora delar av medlemsstaten eller på andra likvärdiga sätt som har godkänts av de behöriga myndigheterna. Emittenterna skall samtidigt överlämna sådan information till de behöriga myndigheterna.2. Den information som avses i punkt 1 skall offentliggöras på ett eller flera av de officiella språken eller på ett annat språk, under förutsättning att det officiella språket eller språken eller det andra språket är vedertaget inom det finansiella området i den berörda medlemsstaten och godtaget av de behöriga myndigheterna där.AVSNITT IV Samarbete mellan medlemsstaterna Artikel 18 1. De behöriga myndigheterna skall, närhelst de behöver det för fullgörandet av sina uppgifter, samarbeta och utbyta den information som fordras härför.2. När ansökningar om upptagande av samma värdepapper till officiell notering vid fondbörser som är belägna eller verksamma i mer än en medlemsstat görs samtidigt eller med kort mellanrum, eller när ansökan om upptagande görs beträffande ett värdepapper som redan är noterat vid en fondbörs i en annan medlemsstat, skall de behöriga myndigheterna samråda med varandra och vidta de åtgärder som behövs för att påskynda handläggningen och förenkla det formella förfarandet och de ytterligare villkor som gäller för upptagande av värdepapperet.3. För att underlätta arbetet för de behöriga myndigheterna skall i varje ansökan om upptagande av ett värdepapper till officiell notering vid en fondbörs som är belägen eller verksam i en medlemsstat anges om en liknande ansökan görs eller har gjorts eller kommer att göras inom den närmaste tiden i en annan medlemsstat.Artikel 19 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att alla anställda eller tidigare anställda hos de behöriga myndigheterna skall iaktta tystnadsplikt. Detta innebär att ingen konfidentiell information som de har fått del av i sin anställning får röjas för någon annan person eller myndighet, utom där detta medges i lag eller annan författning.2. Bestämmelserna i punkt 1 skall emellertid inte hindra de behöriga myndigheterna i de olika medlemsstaterna från att utbyta information i enlighet med detta direktiv. Den information som på detta sätt utväxlas skall omfattas av den tystnadsplikt som anställda eller tidigare anställda hos de behöriga myndigheterna är skyldiga att iaktta.AVSNITT V Kontaktkommitté Artikel 20 1. En kontaktkommitté (nedan kallad kommittén) skall inrättas vid sidan av kommissionen. Den skall ha till uppgifta) att, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 169 och 170 i fördraget, underlätta ett harmoniserat genomförande av detta direktiv genom regelbundet samråd om alla praktiska problem som uppkommer vid dess tillämpning och beträffande vilka ett utbyte av åsikter bedöms vara av värde,b) att verka för en gemensam hållning bland medlemsstaterna beträffande sådana strängare eller kompletterande villkor och skyldigheter som de enligt artikel 5 i detta direktiv får besluta om på nationell nivå,c) att vid behov rekommendera kommissionen tillägg till eller ändringar av detta direktiv eller sådana anpassningar som skall genomföras i enlighet med artikel 21.2. Det skall inte ingå i kommitténs uppgifter att pröva skäligheten av sådana beslut som de behöriga myndigheterna har fattat i enskilda fall.3. Kommittén skall bestå av personer utsedda av medlemsstaterna och av företrädare för kommissionen. Ordföranden skall vara en företrädare för kommissionen. Sekretariat skall tillhandahållas av kommissionen.4. Kommittén skall sammankallas av ordföranden antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en medlemsstats delegation. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.Artikel 21 1. För att det lägsta belopp för det förväntade börsvärdet, som är fastställt i I.2 första stycket i lista A, skall kunna anpassas till den ekonomiska situationens krav, skall kommissionen förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer. För beslut fordras en majoritet av 41 röster, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2.2. När kommittén har tillstyrkt kommissionens förslag, skall kommissionen själv anta detta.Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet, som skall besluta med kvalificerad majoritet, vilka åtgärder som skall vidtas.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.AVSNITT VI Slutbestämmelser Artikel 22 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för dess anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Denna period skall förlängas med ett år för medlemsstater som samtidigt genomför detta direktiv och rådets föreslagna direktiv om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper som har emitterats av bolag, i den betydelse begreppet har enligt fördragets artikel 58 andra stycket, upptas till officiell notering vid fondbörs.2. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna texterna till centrala lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 23 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 5 mars 1979.På rådets vägnarJ. FRANÇOIS-PONCETOrdförande(1) EGT nr C 56, 10.3.1976, s. 3.(2) EGT nr C 238, 11.10.1976, s. 38.(3) EGT nr C 204, 30.8.1976, s. 5.(4) EGT nr L 356, 31.12.1977, s. 1.BILAGA LISTA A VILLKOR FÖR UPPTAGANDE AV AKTIER TILL OFFICIELL NOTERING VID FONDBÖRS I. Villkor avseende bolag vars aktier är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering1. Bolagets rättsliga ställningBolagets rättsliga ställning skall överensstämma med för bolaget gällande lagar och andra författningar vad beträffar såväl dess bildande som dess verksamhet enligt bolagsordningen.2. Bolagets minimistorlekDet förväntade börsvärdet på de aktier som är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering eller, om detta värde inte kan beräknas, bolagets egna kapital och reserver, inklusive vinst eller förlust från det senaste räkenskapsåret, skall uppgå till minst en miljon europeiska beräkningsenheter.Medlemsstaterna får emellertid medge upptagande till officiell notering även om detta villkor inte är uppfyllt, under förutsättning att de behöriga myndigheterna bedömer att det kommer att finnas en tillräcklig marknad för ifrågavarande aktier.En medlemsstat får som villkor för upptagande till officiell notering kräva ett högre förväntat börsvärde eller högre kapital och reserver bara om det i den staten finns en annan reglerad, regelbundet fungerande, erkänd och öppen marknad för vilken kraven är desamma eller lägre än de som anges i första stycket.De i första stycket angivna villkoren gäller inte upptagande till officiell notering av ytterligare aktieposter av samma slag som de som redan har upptagits.Motvärdet i nationell valuta till en miljon europeiska beräkningsenheter skall tills vidare vara det värde som gäller den dag då detta direktiv antas.Om börsvärdet uttryckt i nationell valuta, till följd av att motvärdet i nationell valuta till den europeiska beräkningsenheten har ändrats, under en period av ett år ligger minst 10% över eller under värdet av en miljon europeiska beräkningsenheter, skall medlemsstaten inom tolv månader efter utgången av denna period anpassa sina lagar och andra författningar till vad som anges i första stycket.3. Bolagets ålderEtt bolag skall i enlighet med nationell lag ha offentliggjort eller lämnat in bokslut för de tre närmast föregående räkenskapsåren före ansökan om officiell notering. De behöriga myndigheterna får medge undantag från detta villkor, när det är önskvärt av hänsyn till bolagets eller investerarnas intressen och de behöriga myndigheterna finner att investerarna har tillgång till den information som behövs för att de skall kunna bilda sig en välgrundad uppfattning om bolaget och om de aktier vilka är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering.II. Villkor avseende de aktier som är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering1. Aktiernas rättsliga ställningAktiernas rättsliga ställning skall överensstämma med för aktierna gällande lagar och andra författningar.2. Aktiernas överlåtbarhetAktierna skall vara fritt överlåtbara.De behöriga myndigheterna får behandla inte fullt betalda aktier som fritt överlåtbara, under förutsättning att åtgärder har vidtagits för att garantera att överlåtbarheten av sådana aktier inte begränsas och att handeln sker under full insyn och ordnade förhållanden genom att allmänheten tillhandahålls all relevant information.De behöriga myndigheterna får i fråga om upptagande till officiell notering av sådana aktier, som får förvärvas först efter godkännande, avvika från första stycket endast om tillämpningen av godkännandeklausulen inte stör marknaden.3. Offentlig emission före officiell noteringNär offentlig emission föregår upptagande till officiell notering får notering ske först efter utgången av den period under vilken teckningsanmälningar får lämnas in.4. Aktiernas spridningEtt tillräckligt antal aktier skall vara spridda bland allmänheten i en eller flera medlemsstater senast vid tidpunkten för upptagandet.Detta villkor skall inte gälla när aktier skall spridas till allmänheten genom fondbörsen. I sådant fall får upptagande till officiell notering beviljas bara om de behöriga myndigheterna bedömer att ett tillräckligt antal aktier inom kort kommer att spridas genom fondbörsen.När ansökan om upptagande till officiell notering görs för en ytterligare post av aktier av samma slag, får de behöriga myndigheterna pröva om ett tillräckligt antal aktier har spritts till allmänheten i förhållande till samtliga emitterade aktier och inte enbart i förhållande till den tillkommande posten.Om aktierna har upptagits till officiell notering i en eller flera icke-medlemsstater får de behöriga myndigheterna emellertid, trots bestämmelserna i första stycket, medge upptagande till officiell notering om ett tillräckligt antal aktier är spridda bland allmänheten i de icke-medlemsstater där de är noterade.Tillräckligt många aktier skall anses vara spridda antingen när de aktier som är föremål för ansökan om upptagande är fördelade bland allmänheten till minst 25% av det tecknade aktiekapital som representerar ifrågavarande aktieslag, eller när marknaden med hänsyn till det stora antalet aktier av samma slag och omfattningen av aktiernas spridning bland allmänheten, kan fungera utan störningar med en lägre spridningsandel.5. Notering av aktier av samma slagAnsökan om upptagande till officiell notering skall omfatta alla redan emitterade aktier av samma slag.Medlemsstaterna får dock föreskriva att detta villkor inte skall gälla de ansökningar om upptagande som inte omfattar alla redan emitterade aktier av samma slag, om de aktier för vilka upptagande inte söks ingår i poster som är avsedda att vidmakthålla ägarkontrollen över bolaget eller till följd av avtal inte är överlåtbara under viss tid, allt under förutsättning att allmänheten har informerats om detta och det inte kan skada innehavarna av de aktier vilka är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering.6. Aktiernas fysiska formFör upptagande till officiell notering av aktier som har emitterats av bolag hemmahörande i en annan medlemsstat och som har fysisk form är det nödvändigt och tillräckligt att denna form överensstämmer med de normer som uppställts i den sistnämnda medlemsstaten. Om denna fysiska form inte motsvarar gällande normer i den medlemsstat i vilken upptagandet till officiell notering har sökts, skall de behöriga myndigheterna i den staten offentliggöra detta förhållande.Aktier som har emitterats av bolag hemmahörande i en icke-medlemsstat skall ha en sådan fysisk form att investerarnas behov av skydd tillgodoses.7. Aktier emitterade av bolag från en icke-medlemsstatOm aktier som har emitterats av ett bolag hemmahörande i en icke-medlemsstat inte är noterade vare sig i hemlandet eller i det land där huvuddelen av aktierna innehas, får de upptas till officiell notering endast om de behöriga myndigheterna finner att frånvaron av notering i hemlandet eller i det land där huvuddelen av aktierna innehas inte orsakas av behovet att skydda investerarna.LISTA B VILLKOR FÖR UPPTAGANDE AV SKULDEBREV TILL OFFICIELL NOTERING VID FONDBÖRS A. UPPTAGANDE TILL OFFICIELL NOTERING AV SKULDEBREV EMITTERADE AV ETT FÖRETAGI. Villkor avseende företag vars skuldebrev är föremål för ansökan om upptagande till officiell noteringFöretagets rättsliga ställningFöretagets rättsliga ställning skall överensstämma med för företaget gällande lagar och andra författningar vad beträffar såväl dess bildande som dess verksamhet enligt bolagsordningen eller motsvarande.II. Villkor avseende de skuldebrev som är föremål för ansökan om upptagande till officiell notering1. Skuldebrevens rättsliga ställningSkuldebrevens rättsliga ställning skall överensstämma med för skuldebreven gällande lagar och andra författningar.2. Skuldebrevens överlåtbarhetSkuldebreven skall vara fritt överlåtbara.De behöriga myndigheterna får behandla inte fullt betalda skuldebrev som fritt överlåtbara, under förutsättning att åtgärder har vidtagits för att garantera att överlåtbarheten av sådana skuldebrev inte begränsas och att handeln sker under full insyn och ordnade förhållanden genom att allmänheten tillhandahålls all relevant information.3. Offentlig emission före officiell noteringNär offentlig emission föregår upptagande till officiell notering, får notering ske först efter utgången av den period under vilken teckningsanmälningar får lämnas in. Denna bestämmelse skall inte gälla skuldebrev som utfärdas fortlöpande, om slutdatum för teckning inte är bestämt.4. Notering av skuldebrev som emitterats samtidigt och med samma villkorEn ansökan om upptagande till officiell notering måste omfatta alla skuldebrev som emitterats samtidigt och med samma villkor.5. Skuldebrevens fysiska formFör upptagande till officiell notering av skuldebrev som har emitterats av företag hemmahörande i en annan medlemsstat och som har fysisk form är det nödvändigt och tillräckligt att denna form överensstämmer med de normer som uppställts i den sistnämnda medlemsstaten. Om denna fysiska form inte överensstämmer med gällande normer i den medlemsstat i vilken upptagandet till officiell notering har sökts, skall de behöriga myndigheterna i den staten offentliggöra detta förhållande.Skuldebrev som har emitterats i endast en medlemsstat måste dock ha en fysisk form som överensstämmer med de i den staten gällande normerna.Skuldebrev som har emitterats av företag hemmahörande i en icke-medlemsstat skall ha en sådan fysisk form att investerarnas behov av skydd tillgodoses.III. Andra villkor1. Minsta lånebeloppLånesumman får inte understiga 200 000 europeiska beräkningsenheter. Denna bestämmelse skall inte gälla i de fall där skuldebrev utfärdas fortlöpande och lånet inte är bestämt till visst belopp.Medlemsstaterna får emellertid medge upptagande till officiell notering även om detta villkor inte är uppfyllt, om de behöriga myndigheterna bedömer att det kommer att finnas en tillräckligt stor marknad för ifrågavarande skuldebrev.Motvärdet i nationell valuta till 200 000 europeiska beräkningsenheter skall tills vidare vara det värde som gäller den dag då detta direktiv antas.Om börsvärdet uttryckt i nationell valuta, till följd av att motvärdet i nationell valuta till den europeiska beräkningsenheten har ändrats, under en period av ett år ligger minst 10% under värdet av 200 000 europeiska beräkningsenheter, skall medlemsstaten inom tolv månader efter utgången av denna period anpassa sina lagar och andra författningar till vad som anges i första stycket.2. Konvertibla eller utbytbara skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckningKonvertibla eller utbytbara skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning får upptas till officiell notering bara om de aktier de hänför sig till redan är eller samtidigt blir noterade vid samma fondbörs eller vid någon annan reglerad, regelbundet fungerande, erkänd och öppen marknad.Medlemsstaterna får dock, trots bestämmelserna i första stycket, medge upptagande till officiell notering av konvertibla eller utbytbara skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning, under förutsättning att de behöriga myndigheterna finner att innehavarna förfogar över all den information som behövs för att de skall kunna bilda sig en uppfattning om värdet av de aktier vilka dessa skuldebrev hänför sig till.B. UPPTAGANDE TILL OFFICIELL NOTERING AV SKULDEBREV EMITTERADE AV EN STAT ELLER AV DESS REGIONALA ELLER LOKALA MYNDIGHETER ELLER AV ETT OFFENTLIGT INTERNATIONELLT ORGAN1. Skuldebrevens överlåtbarhetSkuldebreven skall vara fritt överlåtbara.2. Offentlig emission före officiell noteringNär offentlig emission föregår upptagande till officiell notering, får notering ske först efter utgången av den period under vilken teckningsanmälningar får lämnas in. Denna bestämmelse skall inte gälla när slutdatum för teckning inte är bestämt.3. Notering av skuldebrev som har emitterats samtidigt och med samma villkorAnsökan om upptagande till officiell notering måste omfatta alla skuldebrev som har emitterats samtidigt och med samma villkor.4. Skuldebrevens fysiska formFör upptagande till officiell notering av skuldebrev som har emitterats i fysisk form av en medlemsstat eller dess regionala eller lokala myndigheter är det nödvändigt och tillräckligt att denna form överensstämmer med de normer som uppställts i den medlemsstaten. Om denna fysiska form inte överensstämmer med gällande normer i den medlemsstat i vilken upptagande till officiell notering har sökts, skall de behöriga myndigheterna i den staten offentliggöra detta förhållande.Skuldebrev som har emitterats av icke-medlemsstater eller deras regionala eller lokala myndigheter eller av offentliga internationella organ skall ha en sådan fysisk form att investerarnas behov av skydd tillgodoses.LISTA C SKYLDIGHETER FÖR BOLAG VARS AKTIER UPPTAGITS TILL OFFICIELL NOTERING VID FONDBÖRS 1. Notering av nyemitterade aktier av samma slagUtan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i II.5 andra stycket i lista A skall det krävas att bolaget, i fall då en offentlig nyemission sker av aktier av samma slag som de redan officiellt noterade, och förutsatt att de nya aktierna inte automatiskt upptas, ansöker om deras upptagande till sådan notering antingen senast ett år efter emissionen eller när de blir fritt överlåtbara.2. Behandling av aktieägarea) Bolaget skall se till att alla aktieägare i samma kategori behandlas lika.b) Bolaget skall se till att det i åtminstone varje medlemsstat där bolagets aktier är noterade finns tillgång till alla de hjälpmedel och all den information som behövs för att aktieägare skall kunna utöva sina rättigheter. I synnerhet skall bolaget- informera aktieägare om bolagsstämmor och göra det möjligt för dem att utöva sin rösträtt,- offentliggöra meddelanden eller sända ut underrättelser om hur utdelning skall fördelas och betalas ut, och om emission av nya aktier inklusive tilldelning, teckning, avstående och konvertering,- utse till sitt ombud ett finansiellt institut genom vilket aktieägare kan utöva sina finansiella rättigheter, såvida bolaget inte själv tillhandahåller finansiella tjänster.3. Ändring i stiftelseurkund eller bolagsordninga) Ett bolag som planerar att ändra sin stiftelseurkund eller sin bolagsordning skall överlämna ett ändringsförslag till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat i vilken aktierna är noterade.b) Förslaget skall överlämnas till de behöriga myndigheterna senast vid tidpunkten för kallelse till den bolagsstämma som skall besluta om den föreslagna ändringen.4. Årsbokslut och förvaltningsberättelsea) Bolaget skall så snart som möjligt göra sitt senaste årsbokslut och sin senaste förvaltningsberättelse tillgängliga för allmänheten.b) Om bolaget upprättar såväl eget årsbokslut som sammanställd årsredovisning skall dessa hållas tillgängliga för allmänheten. I sådant fall får de behöriga myndigheterna medge bolaget att offentliggöra endast det egna årsbokslutet eller endast den sammanställda årsredovisningen, under förutsättning att den redovisning som inte görs tillgänglig för allmänheten inte innehåller någon ytterligare väsentlig information.c) Om årsboksluten och förvaltningsberättelserna inte överensstämmer med bestämmelserna i rådets direktiv om bolags redovisning, och om de inte ger en sann och rättvisande bild av bolagets tillgångar och skulder, finansiella ställning samt vinst eller förlust, skall mer detaljerade och/eller kompletterande upplysningar krävas.5. Kompletterande informationa) Bolaget skall så snart som möjligt upplysa allmänheten om alla väsentliga förändringar inom dess verksamhetsområde, som inte är allmänt kända och som genom sin inverkan på bolagets tillgångar och skulder eller finansiella ställning eller på den allmänna inriktningen av verksamheten kan leda till väsentliga förändringar av kursvärdet på bolagets aktier.De behöriga myndigheterna får emellertid befria bolaget från detta krav om röjandet av viss information skulle kunna inverka menligt på bolagets legitima intressen.b) Bolaget skall utan dröjsmål upplysa allmänheten om varje förändring av de rättigheter som följer med aktier av olika slag.c) Bolaget skall, så snart förhållandena kommit till dess kännedom, upplysa allmänheten om alla förändringar i strukturen av större aktieinnehav i bolaget (aktieägare och fördelning av innehav) som skett sedan information i ämnet senast offentliggjordes.6. Enhetlig informationa) Ett bolag, vars aktier är officiellt noterade vid fondbörser som är belägna eller verksamma i olika medlemsstater, skall se till att enhetlig information finns tillgänglig på marknaden vid var och en av dessa börser.b) Ett bolag, vars aktier är officiellt noterade vid fondbörser som är belägna eller verksamma i såväl en eller flera medlemsstater som en eller flera icke-medlemsstater, skall på marknaderna i den eller de medlemsstater där dess aktier är noterade göra information tillgänglig som minst motsvarar den information som görs tillgänglig på marknaderna i ifrågavarande icke-medlemsstat eller -stater, om sådan information kan vara av betydelse för värderingen av aktierna.LISTA D SKYLDIGHETER FÖR EMITTENTER VILKAS SKULDEBREV UPPTAGITS TILL OFFICIELL NOTERING VID FONDBÖRS A. SKULDEBREV EMITTERADE AV ETT FÖRETAG1. Behandling av innehavare av skuldebreva) Företaget skall se till att alla innehavare av skuldebrev som har emitterats samtidigt och med samma villkor behandlas lika med avseende på alla rättigheter som är knutna till dessa skuldebrev.Under förutsättning att det överensstämmer med nationell lag skall detta villkor inte hindra ett företag från att, trots emissionsvillkoren, erbjuda förtida inlösen av vissa skuldebrev, särskilt om det betingas av sociala hänsyn.b) Företaget skall se till att det i åtminstone varje medlemsstat där dess skuldebrev är officiellt noterade finns tillgång till alla de hjälpmedel och all den information som behövs för att innehavarna skall kunna utöva sina rättigheter. I synnerhet skall företaget- offentliggöra meddelanden eller sända ut underrättelser om möten med skuldebrevsinnehavare och om utbetalning av ränta, utövandet av rättigheter avseende konvertering, utbyte, teckning eller avstående samt inlösen,- utse till sitt ombud ett finansiellt institut genom vilket skuldebrevsinnehavare kan utöva sina finansiella rättigheter, såvida företaget inte själv tillhandahåller finansiella tjänster.2. Ändring i stiftelseurkund eller bolagsordninga) Ett företag som planerar att ändra sin stiftelseurkund eller sin bolagsordning på sådant sätt att skuldebrevsinnehavarnas rättigheter påverkas skall översända ett ändringsförslag till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där skuldebreven är noterade.b) Förslaget skall överlämnas till de behöriga myndigheterna senast vid tidpunkten för kallelse till det möte som skall besluta om den föreslagna ändringen.3. Årsbokslut och förvaltningsberättelsea) Företaget skall så snart som möjligt göra tillgängliga för allmänheten sitt senaste årsbokslut och sin senaste förvaltningsberättelse, vilka skall offentliggöras enligt nationell lag.b) Om företaget upprättar såväl eget årsbokslut som sammanställd årsredovisning skall dessa hållas tillgängliga för allmänheten. I sådant fall får de behöriga myndigheterna emellertid medge företaget att offentliggöra endast det egna årsbokslutet eller endast den sammanställda årsredovisningen, under förutsättning att den redovisning som inte görs tillgänglig för allmänheten inte innehåller någon ytterligare väsentlig information.c) Om årsboksluten och förvaltningsberättelserna inte överensstämmer med bestämmelserna i rådets direktiv om företags redovisning, och om de inte ger en sann och rättvisande bild av företagets tillgångar och skulder, finansiella ställning och resultat, skall mer detaljerade och/eller kompletterande upplysningar krävas.4. Kompletterande informationa) Företaget skall så snart som möjligt upplysa allmänheten om alla väsentliga förändringar inom dess verksamhetsområde som inte är allmänt kända och som på ett avgörande sätt kan påverka dess förmåga att fullgöra sina åtaganden.De behöriga myndigheterna får emellertid på ett företags begäran befria företaget från detta krav om röjandet av viss information skulle kunna inverka menligt på företagets legitima intressen.b) Företaget skall utan dröjsmål upplysa allmänheten om alla förändringar av innehavarnas rättigheter, särskilt förändringar till följd av ändrade lånevillkor eller räntesatser.c) Företaget skall utan dröjsmål upplysa allmänheten om nya skuldebrevsemissioner och i synnerhet om alla garantier eller säkerheter för sådana emissioner.d) När officiellt noterade skuldebrev utgörs av konvertibla eller utbytbara skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning skall företaget utan dröjsmål informera allmänheten om varje förändring beträffande de rättigheter som följer med aktier av sådana slag som skuldebreven hänför sig till.5. Enhetlig informationa) Ett företag, vars skuldebrev är officiellt noterade vid fondbörser som är belägna eller verksamma i olika medlemsstater, skall se till att enhetlig information finns tillgänglig på marknaden vid var och en av dessa börser.b) Ett företag, vars skuldebrev är officiellt noterade vid fondbörser som är belägna eller verksamma i såväl en eller flera medlemsstater som en eller flera icke-medlemsstater, skall på marknaderna i den eller de medlemsstater i vilka dess skuldebrev är noterade, göra information tillgänglig som minst motsvarar den information som görs tillgänglig på marknaderna i ifrågavarande icke-medlemsstat eller -stater, om sådan information kan vara av betydelse för värderingen av skuldebreven.B. SKULDEBREV EMITTERADE AV EN STAT ELLER AV DESS REGIONALA ELLER LOKALA MYNDIGHETER ELLER AV ETT OFFENTLIGT INTERNATIONELLT ORGAN1. Behandling av innehavare av skuldebreva) Stater, deras regionala eller lokala myndigheter och offentliga internationella organ skall se till att alla innehavare av skuldebrev som emitterats samtidigt och med samma villkor behandlas lika med avseende på alla de rättigheter som är knutna till dessa skuldebrev.Under förutsättning att det sker i överensstämmelse med nationell lag skall detta villkor inte hindra en emittent från att, trots emissionsvillkoren, erbjuda förtida inlösen av vissa skuldebrev, särskilt om det betingas av sociala hänsyn.b) Stater, deras regionala eller lokala myndigheter och offentliga internationella organ skall se till att det i åtminstone varje medlemsstat där deras skuldebrev är officiellt noterade finns tillgång till alla de hjälpmedel och all den information som behövs för att innehavare av skuldebreven skall kunna utöva sina rättigheter. I synnerhet skall emittenten- offentliggöra meddelanden eller sända ut underrättelser om möten med skuldebrevsinnehavare, om utbetalning av ränta och om inlösen,- utse till sitt ombud ett finansiellt institut genom vilket skuldebrevsinnehavare kan utöva sina finansiella rättigheter.2. Enhetlig informationa) Stater, deras regionala eller lokala myndigheter och offentliga internationella organ, vilkas skuldebrev är officiellt noterade vid fondbörser som är belägna eller verksamma i olika medlemsstater, skall se till att enhetlig information finns tillgänglig på marknaden vid var och en av dessa börser.b) Stater, deras regionala eller lokala myndigheter och offentliga internationella organ, vilkas skuldebrev är officiellt noterade vid fondbörser som är belägna eller verksamma i såväl en eller flera medlemsstater som en eller flera icke-medlemsstater, skall på marknaderna i den eller de medlemsstater där deras skuldebrev är officiellt noterade göra information tillgänglig som minst motsvarar den information som är tillgänglig på marknaderna i ifrågavarande icke-medlemsstat eller -stater, om sådan information kan vara av betydelse för värderingen av skuldebreven.


Avis juridique important

|

31975L0368

Rådets direktiv 75/368/EEG av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja det effektiva utövandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom diverse branscher (ur ISIC-huvudgrupperna 01-85), särskilt övergångsåtgärder för dessa verksamhetsformer

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 167 , 30/06/1975 s. 0022 - 0028 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0177  "Grekisk specialutgåva" Område 06 Volym 1 s. 0214  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 1 s. 0177  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0205  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 1 s. 0205

RÅDETS DIREKTIV av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja det effektiva utövandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom diverse branscher (ur ISIC-huvudgrupperna 01-85), särskilt övergångsåtgärder för dessa verksamhetsformer (75/368/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 49, 57, 66 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), ochmed beaktande av följande:Enligt fördraget är all ogynnsam särbehandling som grundar sig på nationalitet vid etablering och tillhandahållande av tjänster förbjuden fr.o.m. utgången av övergångsperioden. Principen om sådan behandling som grundar sig på nationalitet gäller särskilt rätten att ansluta sig till yrkesorganisationer i de fall då vederbörandes yrkesverksamhet oundvikligen medför att denna rätt utövas.Dessutom föreskrivs i artikel 57 i fördraget att i syfte att underlätta för de personer som vill påbörja och utöva verksamhet som egenföretagare skall direktiv utfärdas för ömsesidigt erkännande av utbildnings- och examensbevis och övriga kompetensbevis och för samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar i medlemsstaterna.Då ett ömsesidigt erkännande av utbildningsbevis och en omedelbar samordning inte föreligger, synes det ändå vara önskvärt att underlätta genomförandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom de nämnda verksamhetsformerna, särskilt genom att vidta de övergångsåtgärder som avses i de allmänna handlingsprogrammen (3), detta för att undvika att medborgarna i de medlemsstater där det inte ställs några villkor för påbörjandet av sådan verksamhet utsätts för utomordentliga svårigheter.För att förebygga en sådan utveckling bör syftet med övergångsåtgärderna vara att de värdländer där det finns bestämmelser för rätten att påbörja nämnda former av näringsverksamhet godtar det faktiska utövandet av denna näring i en annan medlemsstat än värdlandet under en rimlig period, som är tillräckligt näraliggande i tiden för att garantera att personen i fråga förfogar över samma yrkeskunskaper som krävs av värdlandets egna medborgare.Detta direktiv omfattar två verksamhetskategorier:- De former av verksamhet som endast kan utövas efter en tämligen omfattande yrkesutbildning och därför är underkastade stränga regler i de olika medlemsstaterna i gemenskapen.- De former av verksamhet som inte kräver en så omfattande yrkesutbildning.Därför bör två typer av övergångsåtgärder fastställas för dessa båda verksamhetskategorier.De former av verksamhet som patentbyråer och licensgivande bolag ägnar sig åt utövas som en del av utnyttjandet av uppfinningar och skiljer sig från de former av verksamhet som normalt utövas av banker och andra finansinstitut. Trots att dessa former av verksamhet ingår i grupp 620 i ISIC-nomenklaturen har de därför undantagits räckvidden för rådets direktiv 73/183/EEG (4) av den 28 juni 1973 om upphävande av begränsningar av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster som egenföretagare inom banker och finansinstitut.Varken verksamhet som konsulterande ingenjörer (ISIC-grupp 833) eller som konsult för industriell äganderätt eller patenträttsadvokat (ISIC-grupp 831) omfattas av detta direktiv.De former av verksamhet som ingår i ISIC-huvudgrupp 73 (kommunikationer) räknas vanligtvis till offentliga tjänster på post- och telekommunikationsområdet och större delen av verksamhetsformerna inom den huvudgruppen innefattas därför inte av räckvidden för detta direktiv. En mindre del av de verksamhetsformer som ingår i ISIC-huvudgrupp 73 kan emellertid utövas på privat basis och bör därför ingå i detta direktiv.Tjänster som avser person- och godsbefordran regleras av fördragets bestämmelser om transportväsendet, och detta direktiv angår därför inte de tjänster inom transportsektorn som finns uppräknade i dessa.I avvaktan på att gemenskapen fastställer regler på detta område fortsätter de nuvarande bestämmelserna om en differentiering mellan transport i inre sjöfart, kustfart och sjöfart på havet att gälla.Vad gäller de former av verksamhet som ingår i ISIC-grupp 859 är ansiktsmassage den enda formen av verksamhet inom de verksamhetskategorier som detta direktiv tillämpas på, eftersom verksamhet som "masseur-kinésithérapeute" (massage för medicinska ändamål och idrottsändamål) skall omfattas av ett annat direktiv.Lotterier och liknande former av verksamhet som ingår i ISIC-grupp 859 tillhör ofta sektorn för offentliga tjänster, antingen direkt eller genom offentliga organ, eller är förbjudna, och några av dessa former av verksamhet innefattas därför inte av detta direktiv. I vissa medlemsstater kan emellertid dessa verksamhetsformer utövas av enskilda personer och bör därför ingå i detta direktiv.Vissa former av verksamhet i ISIC-grupp 859, som t.ex. råttutrotning som kräver att giftiga ämnen används, regleras genom rådets direktiv 74/556/EEG (5) av den 4 juni 1974 om detaljbestämmelser för övergångsåtgärder för verksamhet inom handel med och distribution av giftiga ämnen och verksamhet som medför förvärvsmässig användning av dessa produkter inklusive verksamhet som agent.Verksamhet som turistguide utövas i vissa medlemsstater inom fastställda avgränsade områden och är underkastad detaljbestämmelser. De bör därför undantas från tillämpningen av detta direktiv med undantag för verksamhet som reseledare och turisttolkar.Det främsta syftet med de övergångsåtgärder som föreskrivs i detta direktiv kommer att bortfalla, så snart som samordningen av villkoren för tillstånd att påbörja och utöva ifrågavarande former av verksamhet samt det ömsesidiga erkännandet av utbildnings- och examensbevis och övriga kompetensbevis har genomförts.I den mån som rätten att påbörja och utöva de former av verksamhet som avses i detta direktiv för anställda är avhängig av innehav av yrkesmässiga kunskaper och färdigheter bör detta direktiv även tillämpas på denna kategori av personer i syfte att undanröja ett hinder för arbetstagarnas fria rörlighet och därigenom komplettera de övergångsåtgärder som det beslutats om i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 (6) av den 15 oktober 1968 om arbetstagarnas fria rörlighet inom gemenskapen.Av samma skäl bör de bestämmelser som fastställts rörande vandelsbevis och bevis om att inte ha varit försatt i konkurs även tillämpas på anställda.Verksamheten i fråga skall ha utövats och yrkesutbildningen ha erhållits inom samma bransch som den inom vilken förmånstagaren vill etablera sig i värdlandet i de fall då den staten föreskriver samma villkor för de egna medborgarna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall med avseende på de fysiska personer och bolag eller enskilda firmor (här nedan kallade förmånstagarna) som nämns i avdelning I i de allmänna handlingsprogrammen, och som vill utöva de former av verksamhet som avses i artikel 2, besluta om de åtgärder som finns närmare angivna i detta direktiv vad gäller etablering eller erbjudande av tjänster inom sina territorier.2. Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna som i egenskap av anställda vill utöva de former av verksamhet som avses i artikel 2.1 enligt föreskrifterna i förordning (EEG) nr 1612/68.Artikel 2 1. Detta direktiv skall tillämpas på de former av verksamhet som finns uppräknade i bilagan.2. De verksamhetsformer inom ISIC-grupp 859 som innebär användningen av giftiga ämnen skall regleras genom direktiv 74/556/EEG och 74/557/EEG (7).3. Detta direktiv skall inte tillämpas på friheten att tillhandahålla tjänster inom de former av verksamhet som ingår i huvudgrupp 71 och finns uppräknade i bilagan.4. Detta direktiv skall inte tillämpas på de former av verksamhet som utövas genom ambulerande verksamhet.5. Detta direktiv skall inte tillämpas på verksamhet som turistguide (ur ISIC-grupp 859) med undantag för de former av verksamhet som reseledare och turisttolk som finns uppräknade i bilagan.Artikel 3 1. I de fall då ett värdland av de egna medborgarna, som vill påbörja någon form av verksamhet som avses i artikel 2.1, kräver bevis om god vandel och bevis att de inte har varit försatta i konkurs eller ettdera av dessa bevis, skall den staten vad gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis på detta godta utdrag ur kriminalregistret eller, om något sådant intyg inte kan uppvisas, motsvarande handling utfärdad av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilken det framgår att dessa villkor är uppfyllda.2. I de fall då det i ett värdland på de egna medborgarna ställs särskilda krav på god vandel för att kunna utöva vissa former av verksamhet som ingår i ISIC-grupperna 843 och 859, särskilt spel, och bevis på att dessa krav är uppfyllda inte kan erhållas genom den handling som avses i punkt 1, skall den staten vad gäller medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis på detta godta intyg utfärdat av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilken det framgår att dessa villkor är uppfyllda. Detta intyg skall hänföra sig till vissa bestämda fakta som av värdlandet betraktas som relevanta.3. I de fall då den handling som avses i punkt 1 eller det intyg som avses i punkt 2 vad gäller god vandel eller att vederbörande inte har varit försatt i konkurs inte utfärdas i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland kan dessa bevis ersättas av en försäkran under ed eller, i de stater där detta inte förekommer, av en försäkran, som vederbörande avgett inför behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet eller, där så är lämpligt, notarius publicus i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet. Denna myndighet eller notarius publicus utfärdar ett intyg som styrker äktheten av försäkran. En försäkran att vederbörande tidigare inte har varit försatt i konkurs kan även avges inför behörig yrkes- eller handelsorganisation i samma land.4. Vad gäller möjligheten att utöva spelverksamhet som ingår i ISIC-grupperna 843 och 859 har medlemsstaten rätt att, utan hinder av vad som sägs i punkterna 1, 2 och 3, göra en slutlig bedömning av alla relevanta fakta så länge som olika kriterier inte tillämpas på medborgarna i den staten och medborgarna i en annan medlemsstat.5. Handlingar som utfärdats i överensstämmelse med punkt 1, 2 och 3 får inte vara äldre än tre månader.6. Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 12 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda de handlingar som avses i punkt 1, 2 och 3 i denna artikel och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.7. I de fall då det i värdlandet krävs bevis om den ekonomiska ställningen skall den staten godta intyg utfärdade av banker i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom dess eget territorium.Artikel 4 De medlemsstater där möjligheten att påbörja någon av de former av verksamhet som avses i artikel 2.1 är avhängig av innehav av vissa kvalifikationer skall se till att de förmånstagare som ansöker om detta informeras om de bestämmelser som reglerar den verksamhet som de avser att utöva, innan de påbörjar tillfällig verksamhet.Artikel 5 1. I de fall då möjligheten att påbörja eller utöva någon av de former av verksamhet i en medlemsstat som finns uppräknade i bilagan och som närmare anges nedan:>Plats för tabell>är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter skall den medlemsstaten såsom tillräckligt bevis på detta godta det faktiska utövandet av verksamheten i fråga i en annan medlemsstat under någon av följande perioder:a) Sex på varandra följande år antingen som egenföretagare eller i ledande befattning på ett företag.b) Tre på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga har erhållit minst tre års föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.c) Tre på varandra följande år i självständig ställning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han utövat verksamheten i fråga i minst fem år i en icke självständig ställning.d) Fem på varandra följande år i ledande befattning, varav minst tre år i teknisk chefsställning med ansvar för en eller flera av företagets avdelningar, i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga förvärvat minst tre års föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.2. I de fall som avses i punkt 1 a och c skall utövandet av verksamheten inte ha upphört mer än tio år före dagen för den ansökan som avses i artikel 9. I de fall då en kortare period fastställts i en medlemsstat kan den perioden även tillämpas på förmånstagarna.Artikel 6 För tillämpning av artikel 5 gäller följande:1. De medlemsstater där möjligheten att påbörja eller utöva den verksamhet som avses i artikel 2.1 är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter skall med kommissionens bistånd informera övriga medlemsstater om de viktigaste kännetecknen för den näringsverksamheten.2. Den behöriga myndighet som utsetts för detta ändamål i förmånstagarens ursprungsland eller senaste hemvistland skall intyga vilka former av yrkesmässig verksamhet eller handelsverksamhet som förmånstagaren faktiskt utövat och hur länge. Intygen skall ha utfärdats på grundval av den officiella beskrivningen av förvärvsverksamheten i fråga som meddelas av den medlemsstat där förmånstagaren varaktigt eller temporärt vill utöva denna verksamhet.3. Värdlandet skall ge sitt tillstånd till att verksamheten i fråga får utövas efter ansökan från vederbörande, förutsatt att den intygade verksamheten överensstämmer med huvuddragen i den beskrivning av förvärvsverksamheten som meddelats enligt punkt 1 och förutsatt att övriga krav som fastställts i den staten är uppfyllda.Artikel 7 1. I de fall då rätten att påbörja eller utöva sådan verksamhet som avses i artikel 2.1 men som inte nämns i artikel 5 är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter skall den staten som tillräckligt bevis på detta godta det faktiska utövandet av verksamheten i fråga i en annan medlemsstat under någon av följande perioder:a) Tre på varandra följande år antingen i självständig ställning eller i ledande befattning.b) Två på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han för verksamheten i fråga har erhållit föregående utbildning genom att förete ett av staten erkänt intyg eller har en utbildning som enligt behörig yrkes- eller handelsorganisation till fullo uppfyller de krav som denna fastställt.c) Två på varandra följande år i självständig ställning eller i ledande befattning i de fall då förmånstagaren kan styrka att han utövat verksamheten i fråga i minst tre år i icke självständig ställning.d) Tre på varandra följande år i en icke-beroende position, där förmånstagaren styrker att han för verksamheten i fråga har genomgått utbildning, vilket skall provas genom ett statligt intyg eller genom av behörig yrkesorganisation utfärdat bevis att utbildningen till fullo uppfyller de krav som denna ställt.Värdlandet kan i den mån som det krävs av de egna medborgarna av andra medlemsstaters medborgare kräva att verksamheten i fråga bör ha utövats och yrkesutbildningen ha förvärvats inom samma bransch eller näring (eller i en besläktad bransch) som den inom vilken förmånstagaren vill etablera sig i värdlandet.2. I de fall som avses i punkt 1 a och c skall utövandet av verksamheten inte ha upphört mer än tio år före dagen för den ansökan som avses i artikel 9. I de fall då en kortare period fastställts i en medlemsstat kan den perioden även tillämpas på förmånstagarna. I de fall då en kortare period fastställts i en medlemsstat för de egna medborgarna kan emellertid den perioden även tillämpas på förmånstagarna.3. Vad gäller möjligheten att påbörja verksamhet i form av spel om pengar som ingår i ISIC-grupperna 843 och 859, med undantag för spelautomater och utan hinder av punkt 1, skall värdlandet ha rätt att göra en slutlig bedömning av de sökandes yrkesskicklighet så länge som olika kriterier inte tillämpas på medborgarna i den staten och medborgarna i en annan medlemsstat.Artikel 8 Med utövare av verksamhet i ledande befattning i den bemärkelse som anges i artikel 5 och 7 avses den som bedrivit sådan verksamhet i ett industri- eller handelsföretag på yrkesområdet i frågaa) antingen som företagsledare eller filialchef, ellerb) som ägarens eller företagsledarens ställföreträdare i de fall då dessa befattningar innebär ett ansvar som är likvärdigt med ägarens eller företagsledarens ansvar, ellerc) i ledande befattning med uppgifter av kommersiell natur och med ansvar för minst en avdelning inom företaget.Artikel 9 Bevis för att villkoren i artikel 5 och 7.1 är uppfyllda skall utgöras av ett intyg som utfärdats av behörig myndighet eller instans i sökandens ursprungsland eller senaste hemvistland och som han skall förete som stöd för sin ansökan om tillstånd att utöva ifrågavarande form eller former av verksamhet i värdlandet.Artikel 10 Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 12 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda de intyg som avses i artikel 6 och 9 och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.Artikel 11 De övergångsåtgärder som fastställts i detta direktiv skall fortsätta att tillämpas till dess regler för en samordning av de nationella bestämmelserna om rätten att påbörja och utöva verksamhetsformerna i fråga har trätt i kraft.Artikel 12 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom tolv månader från dagen för anmälan och genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 13 Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 14 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 16 juni 1975.På rådets vägnarR. RYANOrdförande(1) EGT nr C 45, 10.5.1971, s. 12.(2) EGT nr C 93, 21.9.1971, s. 19.(3) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 32/62 och 36/62.(4) EGT nr L 194, 16.7.1973, s. 1.(5) EGT nr L 307, 18.11.1974, s. 1.(6) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.(7) EGT nr L 307, 18.11.1974, s. 1 och 5.BILAGA Former av verksamhet som avses i artikel 2.1 >Plats för tabell>