Avis juridique important

|

31976L0757

Rådets direktiv 76/757/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om reflexanordningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 262 , 27/09/1976 s. 0032 - 0053 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0061  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0061  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0071  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0071

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om reflexanordningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (76/757/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning avser bl.a. deras reflexanordningar.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3).Rådet har i direktiv 76/756/EEG(4) fastställt gemensamma krav för montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av reflexanordningar gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions- och provningskraven och att underrätta övriga medlemsstater om sina resultat genom att översända ett exemplar av det utfärdade typgodkännandeintyget för varje typ av reflexanordning. Märkningen med ett EEG-typgodkännandemärke på alla reflexanordningar som tillverkats i enlighet med den godkända typen undanröjer behovet av tekniska kontroller på dessa reflexanordningar i de övriga medlemsstaterna.Det är önskvärt att hänsyn tas till de tekniska krav som antagits av FNs ekonomiska kommission för Europa i dess reglemente nr 3 (Enhetliga bestämmelser för godkännande av reflexanordningar för motorfordon)(5), vilket ingår som bilaga till avtalet av den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga bestämmelser för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande av utrustning och delar till motorfordon.Tillnärmningen av nationell lagstiftning för motorfordon omfattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som var och en av dem utför på grundval av gemensamma krav.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av reflexanordning som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i bilagorna 0, 1, 3 och 5-12.2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för kontroll av att serietillverkade exemplar överensstämmer med den godkända typen, i den mån det är nödvändigt och vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall för varje typ av reflexanordning som de godkänner i enlighet med artikel 1 tilldela tillverkaren eller dennes representant ett EEG-typgodkännandemärke enligt mallen i bilaga 3.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användning av märken som kan leda till förväxling av reflexanordningar som har typgodkänts i enlighet med artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att reflexanordningar släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktion om de är försedda med EEG-typgodkännandemärke.2. En medlemsstat får dock förbjuda att reflexanordningar som är försedda med EEG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden om dessa systematiskt avviker från den godkända typen.Medlemsstaten skall genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om vidtagna åtgärder och ange skälen för sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater sända ett exemplar av typgodkännandeintygen, varav ett exempel visas i bilaga 2, för varje typ av reflexanordning som har beviljats eller vägrats godkännande.Artikel 51. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande konstaterar att ett antal reflexanordningar som är försedda med samma EEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen, skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att produktionen överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall underrätta motsvarande myndigheter i övriga medlemsstater om vidtagna åtgärder som vid systematisk brist på överensstämmelse kan medföra att EEG-typgodkännande återkallas. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder när de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat underrättas om sådan brist på överensstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad underrätta varandra om en eventuell återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen till en sådan åtgärd.Artikel 6Av varje beslut som fattats i enlighet med de bestämmelser som antagits för genomförande av detta direktiv, att vägra eller återkalla typgodkännande för en reflexanordning eller förbjuda att den släpps ut på marknaden eller används, skall i detalj framgå de skäl på vilka beslutet grundas. Ett sådant beslut skall delges den berörda parten, som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till dess reflexanordningar om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till dess reflexanordningar om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade enligt de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 9I detta direktiv avses med fordon dels varje motorfordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/h, dels släpvagnar till dessa fordon, med undantag för spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner och andra motorredskap.Artikel 10Varje ändring som är nödvändig för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 111. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1977 och skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall börja tillämpa dessa bestämmelser senast den 1 oktober 1977.2. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna även se till att kommissionen underrättas om alla förslag till lagar och andra författningar som de avser att anta inom det område som omfattas av detta direktiv. Underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionen hinner lämna synpunkter på förslaget.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1976.På rådets vägnarM. van der STOELOrdförande(1) EGT nr C 55, 13.5.1974, s. 14.(2) EGT nr C 109, 19.9.1974, s. 26.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) Ekonomiska kommissionen för Europa, dokumentDiscarding a TABLE>Plats för tabell>BILAGA 0DEFINITIONER, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP, ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER, SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER(1.)2. DEFINITIONER2.1 Definitionerna av de tekniska termer som används i detta direktiv anges i bilaga 1.2.2 En typ av reflexanordning definieras av de exemplar och den beskrivande litteratur som sänds in tillsammans med ansökan om EEG-typgodkännande. Reflexanordningar kan anses höra till en typ om de har en eller flera "reflekterande, optiska enheter" som är identiska med de på standardmodellen för den aktuella typen, och om deras övriga delar endast uppvisar sådana avvikelser från standardmodellen att de egenskaper som behandlas i detta direktiv inte påverkas.2.3 Reflexanordningar indelas i två klasser allt efter sina fotometriska egenskaper: "Klass I" och "Klass III" (se 4.3 i bilaga 3).(3.)(4.)5. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP5.1 Varje anordning som är försedd med EEG-typgodkännandemärke skall stämma överens med den typ som är godkänd med detta märke. Den behöriga myndigheten som tilldelar EEG-typgodkännandemärket skall behålla två provexemplar som tillsammans med EEG-typgodkännandeintyget tjänar till att fastställa om de reflexanordningar med EEG-typgodkännandemärke som finns på marknaden uppfyller dessa krav.(5.2)(5.3)6. ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER6.1 Reflexanordningar skall vara så konstruerade att de fungerar tillfredsställande vid normal användning. De får dessutom inte ha något fel i utförande eller konstruktion som inverkar menligt på deras effektiva funktion eller bibehållande i gott skick.6.2 De delar som ingår i reflexanordningar får inte vara enkla att ta isär.6.3 De optiska delarna i en reflexanordning får inte vara utbytbara.6.4 Reflexanordningens utvändiga yta måste vara enkel att rengöra. Ytan får följdaktligen inte vara ojämn. Det får dock finnas utskjutande delar under förutsättning att dessa inte försvårar rengöringen.7. SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER (PROVNINGAR)7.1 Reflexanordningar måste även uppfylla kraven på mått och form, samt de färgegenskaper och fotometriska, fysiska och mekaniska krav som beskrivs i bilagorna 6-12.7.2 Beroende på arten av de material som reflexanordningarna och särskilt deras optiska enheter är framställda av kan de behöriga myndigheterna bemyndiga laboratorierna att utesluta vissa överflödiga provningar, med det uttryckliga förbehållet att detta påpekas separat under rubriken "Anmärkningar" i EEG-typgodkännandeintyget.BILAGA 1DEFINITIONER AV TEKNISKA TERMER1.1 REFLEX-REFLEKTIONMed reflex-reflektion avses en reflektion där ljuset reflekteras i riktningar som ligger nära den riktning från vilket ljuset kommer. Denna egenskap bibehålls vid betydande ändringar av infallsvinkeln.1.2 REFLEXOPTIKMed reflexoptik avses en kombination av optiska komponenter som medger reflex-reflektion.1.3 REFLEXANORDNINGMed reflexanordning avses en anordning som används för att indikera närvaron av ett fordon genom reflektion av ljuset från en ljuskälla som inte är ansluten till fordonet, när iakttagaren befinner sig nära ljuskällan.I detta direktiv betraktas följande inte som reflexanordningar:- Reflexnummerplåtar.- De reflexskyltar som nämns i ADR.- Andra plåtar och reflexskyltar som måste användas i överensstämmelse med enskilda medlemsstaters bestämmelser vad avser vissa fordonskategorier eller vissa användningssätt.1.4 EN REFLEXANORDNINGS REFLEKTERANDE YTAMed en reflexanordnings reflekterande yta avses den reflekterande ytan på en reflexanordning i ett plan vinkelrätt mot referensaxeln och som begränsas av de plan som berör ytterkanterna av reflexanordningens ljusprojicerande yta och som är parallell med denna axel. För att bestämma den reflekterande ytans nedre, övre och sidobegränsning skall endast vertikala och horisontella plan användas.1.5 REFERENSAXELMed referensaxel avses ljussignalens karakteristiska axel, vilken anges av tillverkaren för användning som riktningsreferens (H = 0°, V = 0°) vid fotometriska mätningar och vid montering av reflexanordningar på fordonet.1.6 REFERENSCENTRUMMed referenscentrum avses skärningen mellan referensaxeln och den yttre ljusavgivande ytan, vilken anges av tillverkaren av reflexanordningen.1.7 SPRIDNINGSVINKELMed spridningsvinkel avses vinkeln mellan de räta linjer som förbinder referenscentrum och mottagarens mittpunkt och belysningskällans mittpunkt.1.8 INFALLSVINKELMed infallsvinkel avses vinkeln mellan referensaxeln och den räta linje som förbinder referenscentrum och ljuskällans centrum.1.9 VRIDNINGSVINKELMed vridningsvinkel avses den vinkel som reflexanordningen har vridits runt sin referensaxel med start från ett givet läge.1.10 REFLEXANORDNINGENS ÖPPNINGSVINKELMed reflexsanordningens öppningsvinkel avses den största vinkel under vilken den reflekterande ytan kan observeras, antingen från ljuskällan eller från mottagarens mittpunkt.1.11 BELYSNING AV REFLEXANORDNINGENMed belysning av reflexanordningen avses den ljusstyrka som mäts i ett plan vinkelrätt mot de infallande strålarna och som går genom referenscentrum.1.12 REFLEKTIONSKOEFFICIENT (CIL)Med reflektionskoefficient avses reflekterad ljusstyrka i fastställd riktning dividerad med belysningen av reflexanordningen vid given infalls-, reflektions- och vridningsvinkel.Tillägg 1 SYMBOLER OCH ENHETER>Plats för tabell>Tillägg 2>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 2>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3FÖRESKRIFTER FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING1. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller den som representerar honom.1.2 För varje typ av reflexanordning skall ansökan följas av1.2.1 en kortfattad beskrivning av de tekniska specifikationerna för de material som ingår i reflexanordningens optiska del,1.2.2 tillräckligt detaljerade ritningar (i tre exemplar) som medger identifiering av typen och som anger det geometriska läget för montering av reflexanordningen på fordonet. Ritningarna skall ange det avsedda läget för typgodkännandenumret och tilläggssymboler i förhållande till den rektangel som omger EEG-typgodkännandemärket,1.2.3 provexemplar av reflexanordningen i rött; det antal exemplar som skall inlämnas framgår av bilaga 5,1.2.4 eventuellt två provexemplar i gult och/eller färglösa provexemplar i de fall typgodkännandet samtidigt eller senare utvidgas till att omfatta gula och/eller färglösa anordningar.2. MÄRKNING 2.1 Reflexanordningar som inlämnas för EEG-typgodkännande skall vara försedda med- sökandens handelsbeteckning eller varumärke, som skall vara klart läsbart och outplånligt,- ett eller flera ord "TOP", placerade horisontellt överst på den reflekterande ytan, när detta krävs för att entydigt bestämma den eller de vridningsvinklar som anges av tillverkaren.2.2 På varje reflexanordning skall det finnas tillräckligt med plats för EEG-typgodkännandemärke. Denna plats skall anges på de ritningar som anges i 1.2.2.3. EEG-TYPGODKÄNNANDE 3.1 Om alla exemplar som lämnas in i enlighet med 1 uppfyller kraven i punkt 6 och 7 i bilaga 0 skall EEG-typgodkännande beviljas och ett typgodkännandenummer tilldelas.3.2 Detta nummer får inte tilldelas någon annan typ av reflexanordning utom i det fall där EEG-typgodkännandet utvidgas till en annan typ som endast avviker i färg.3.3 Om EEG-typgodkännande begärs för en typ av belysnings- och ljussignaleringsanordning som består av en reflexanordning och andra lyktor, får ett gemensamt EEG-typgodkännandemärke tilldelas under förutsättning att reflexanordningen uppfyller kraven i detta direktiv och att var och en av de övriga lyktorna som ingår i den typ av belysnings- och ljussignalanordning som ansökan avser överensstämmer med de särdirektiv som gäller för dessa.4. MÄRKEN 4.1 Varje reflexanordning som överensstämmer med en typ som godkänts i enlighet med detta direktiv skall vara försedd med ett EEG-typgodkännandemärke.4.2 Detta märke skall bestå av en rektangel som omger den gemena bokstaven "e", följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet:>Plats för tabell>samt ett EEG-typgodkännandenummer motsvarande numret på EEG-typgodkännandeintyget som utfärdats för den aktuella typen av reflexanordning.4.3 EEG-typgodkännandemärket skall kompletteras med en tilläggssymbol, bestående av den romerska siffran I eller III, vilken anger den klass som reflexanordningen har tilldelats när EEG-typgodkännandet beviljades.4.4 EEG-typgodkännandenumret skall placeras i närheten av rektangeln som omger bokstaven "e".4.5 EEG-typgodkännandemärket och tilläggssymbolen skall sitta på glaset eller ett av glasen så att det är outplånligt och klart läsbart även då reflexanordningarna har monterats på fordonet.4.6 I tillägget visas ett exempel på EEG-typgodkännandemärke tillsammans med tilläggssymbolen.4.7 När ett gemensamt EEG-typgodkännandenummer tilldelas, som nämns under 3.3, för en typ av belysnings- och ljussignalanordning bestående av en reflexanordning och andra lyktor får ett gemensamt EEG-typgodkännandemärke anbringas, som består av- en rektangel som omger bokstaven "e", följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstat som har beviljat komponenttypgodkännandet,- ett EEG-typgodkännandenummer,- de tilläggssymboler som krävs enligt de olika direktiv under vilka EEG-typgodkännande har beviljats.4.8 Måtten för de olika delarna i detta märke får inte understiga det största av det minsta mått som anges för enskilda märkningar i direktiven under vilka EEG-typgodkännande har beviljats.TilläggEXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE>Hänvisning till >Den reflexanordning som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en reflexanordning som har EEG-typgodkänts i Nederländerna (4) i klass I under nummer 216.>Hänvisning till >(BILAGA 4)BILAGA 5PROVNINGSFÖRFARANDE5.1 Den som ansöker om EEG-typgodkännande skall inlämna tio provexemplar.5.2 Efter kontroll av de allmänna föreskrifterna (punkt 6 i bilaga 0) och föreskrifterna avseende form och mått (bilaga 6) skall de tio provexemplaren undersökas med avseende på färgegenskaper (bilaga 7) och CIL (bilaga 8) vid en observationsvinkel på 20' och en infallsvinkel V = H = 0° eller, vid behov, i det läge som definieras i 8.4 och 8.4.1. De två reflexanordningarna som ger lägsta och högsta värde skall sedan provas fullständigt som framgår av 8.3. Dessa två exemplar skall behållas av laboratorierna enligt punkt 5.1 i bilaga 0 för de ytterligare kontroller som kan bli nödvändiga. De övriga åtta exemplaren skall delas in i fyra grupper om två i varje:>Plats för tabell>5.3 Efter de provningar som nämns i 5.2 skall reflexanordningarna i respektive grupp ha3.1 en färg som uppfyller de i bilaga 7 fastställda kraven; detta kontrolleras med en kvalitativ metod och bekräftas, vid eventuell tveksamhet med en kvantitativ metod,3.2 ett CIL-värde som uppfyller de i bilaga 8 fastställda kraven och som dessutom efter provning uppnår minst 60 % av det värde som tidigare uppnåtts med samma exemplar. Provningen skall uteslutande utföras med en observationsvinkel på 20' och en infallsvinkel på V = H = 0° eller, vid behov, i det läge som anges i 8.4 och 8.4.1.BILAGA 6FÖRESKRIFTER FÖR FORM OCH MÅTT6.1 FORM OCH MÅTT FÖR REFLEXANORDNINGAR I KLASS I1.1 Den reflekterande ytan på reflexanordningar i klass I skall kunna skrivas in i en cirkel med en diameter på 200 mm.1.2 Formen av den reflekterande ytan skall vara enkel och får inte på normalt observationsavstånd kunna förväxlas med en bokstav, ett nummer eller en triangel.1.3 Som ett undantag från 1.2 är en form som liknar bokstäver och nummer med enkla former som 0, I, U eller 8 tillåtna.6.2 FORM OCH MÅTT FÖR REFLEXANORDNINGAR I KLASS III2.1 Den reflekterande ytan för reflexanordningar i klass III skall ha form som en liksidig triangel. Om ordet "TOP" finns inskrivet i en vinkel innebär detta att spetsen av denna vinkel skall monteras uppåt.2.2 Den reflekterande ytan får i mitten ha ett trekantigt, icke-reflekterande område, vars sidor är parallella med den yttre triangeln.2.3 Den reflekterande ytan får vara sammanhängande. Det kortaste avståndet mellan två närliggande optiska enheter får dock inte i något fall överstiga 15 mm.2.4 Den reflekterande ytan på en reflexanordning skall anses sammanhängande om kanterna av de reflekterande ytorna hos närliggande, separata optiska enheter är parallella och om nämnda optiska enheter är jämnt fördelade över triangelns hela yta.2.5 Om den reflekterande ytan inte är sammanhängande får antalet separata reflexoptiska enheter inte understiga fyra på var sida av triangeln spetsarna medräknade.2.5.1 De separata reflexoptiska enheterna får inte vara utbytbara såvida de inte består av godkända reflexanordningar i klass I.2.6 Längden av yttersidorna för reflekterande ytor på trekantiga reflexanordningar i klass III, skall vara mellan 150 och 200 mm. För anordningar med ursparningar skall sidornas minsta bredd, mätt i rät vinkel till dessa, vara minst 20% av längden mellan den reflekterande ytans yttersta punkter.6.3 Överensstämmelsen med ovanstående krav kan i tillämpliga fall ske visuellt.TilläggREFLEXANORDNINGAR FÖR SLÄPVAGNAR - KLASS III>Hänvisning till >Anm: Dessa figurer är endast avsedda som exempel.>Hänvisning till >BILAGA 7FÖRESKRIFTER OM FÄRG7.1 Dessa föreskrifter gäller endast färglösa, röda eller orangegula reflexanordningar.1.1 Reflexanordningarna kan bestå av en kombinerad reflexoptik och filter, vilka skall vara så utformade att de inte kan separeras under normal användning.1.2 Färgning av reflexoptik och filter får inte ske genom målning eller lackering.7.2 När reflexanordningen belyses med CIE standardljuskälla A, med en observationsvinkel på 20' och en infallsvinkel på V = H = 0°, eller, om detta leder till en färglös ytreflektion, en vinkel på V = ± 5°, H = 0°, skall de trikromatiska koordinaterna för det reflekterade ljusflödet ligga inom följande gränsvärden:>Plats för tabell>2.1 För rött och orangegult skall överensstämmelse med föreskrifterna om färg kontrolleras genom visuell jämförelse.2.2 Om det vid denna provning uppstår tvivel, skall överensstämmelsen med föreskrifterna om färg kontrolleras genom bestämning av de trikromatiska koordinaterna för det mest tveksamma provexemplaret.7.3 Färglösa reflexanordningar får inte ge upphov till selektiva reflektioner. Detta innebär att de trikromatiska koordinaterna "x" och "y" för standardljuskälla A som används för att belysa reflexanordningen inte får ändras mer än 0,01 efter reflektion från reflexanordningen.3.1 Detta skall kontrolleras genom visuell jämförelse enligt 2.1 där kontrollfältet belyses med en ljuskälla för vilken de trikromatiska koordinaterna avviker 0,01 från standardljuskällan A.3.2 Vid tveksamhet skall de trikromatiska koordinaterna för provexemplaret med den största, selektiva reflektionen bestämmas.BILAGA 8FOTOMETRISKA FÖRESKRIFTER8.1 Vid ansökan om EEG-typgodkännande skall samtidigt referensaxeln anges. Detta motsvarar en infallsvinkel på V = H = 0° i tabellen över reflektionskoefficienter (CIL).8.2 Vid fotometriska mätningar skall endast beaktas den reflekterande yta som befinner sig inom en cirkel med en diameter på 120 mm för klass I. Ytan skall begränsas till 100 cm² för klass I utan att ytan för reflexoptiken behöver uppnå detta värde. Tillverkaren anger omkretsen av den yta som skall användas. För klass III beaktas hela den reflekterande ytan utan begränsning av storleken.8.3 CIL-värdena för röda reflexanordningar får inte understiga de i nedanstående tabell, uttryckt i millicandela per lux, för angivna observationsvinklar och infallsvinklar:>Plats för tabell>Lägre CIL-värden än de i de två sista kolumnerna i ovanstående tabell är inte tillåtna inom den rumsvinkel som har referenscentrum som spets och som begränsas av de plan som skär varandra i följande linjer:(V = + och -10°, H = 0°) (V = + och -5°, H = + och -20°)8.4 När CIL-värdet för en reflexanordning mäts för en vinkel â på V = H = 0° skall kontrolleras om det uppstår någon speglingseffekt vid en mindre vridning av anordningen. Om ett sådant fenomen uppträder utförs en mätning för en vinkel â lika med V= mellan -5 och +5, H = 0°. Det valda läget skall vara det som motsvarar den lägsta reflektionskoefficienten (CIL) för ett av dessa lägen.4.1 Med en infallsvinkel â på V = H = 0°, eller den vinkel som anges i 8.4, och en observationsvinkel på 20', skall reflexanordningar som inte är märkta med ordet "TOP" vridas runt sin referensaxel så att det lägsta reflektionsvärdet (CIL) uppnås, vilket måste överensstämma med värdet i 8.3. När CIL mäts för andra infalls- och observationsvinklar skall reflexanordningen placeras i ett läge som motsvarar det angivna värdet för vridningsvinkeln å. Om angivna värden inte erhålles kan enheten vridas runt sin referensaxel mellan ± 5 ° från detta läge.4.2 Vid en infallsvinkel â på V = H = 0°, eller den vinkel som anges i 8.4, och en observationsvinkel på 20', skall reflexanordningar som är märkta med ordet "TOP" vridas mellan -5 och +5° runt sin referensaxel. CIL-värdet får inte i något läge som anordningen antar under denna vridning understiga föreskrivet värde.4.3 Om CIL-värdet för riktningen V = H = 0° och för å = 0° överstiger det angivna värdet med 50 % eller mer skall alla mätningar för alla infalls- och observationsvinklar utföras för å = 0°.8.5 Vid utförande av nödvändiga mätningar skall den metod användas som rekommenderas av CIE för fotometri för reflexanordningar.BILAGA 9BESTÄNDIGHET MOT YTTRE PÅVERKAN9.1 MOTSTÅNDSKRAFT MOT VATTENEfter demontering av alla löstagbara delar nedsänkes reflexanordningar, oavsett om de är inbyggda eller monterade tillsammans med en lykta eller inte, under 10 minuter i vatten med en temperatur av 25 ± 5 °C så att den högsta punkten av den reflekterande ytan befinner sig ungefär 20 mm under vattenytan. Detta prov upprepas efter vridning av reflexanordningen till 180° så att den reflekterande ytan är underst och den motställda sidan täcks med ungefär 20 mm vatten.1.1 Inget vatten får tränga in till den reflekterande ytan i reflexoptiken. Om det vid inspektion klart och tydligt framgår att vatten har trängt in, har reflexanordningen inte klarat provet.1.2 Om det vid inspektion inte kan påvisas vatten, eller om tveksamhet råder, skall CIL-värdet mätas enligt den i 5.3.2 beskrivna metoden när överflödigt vatten har skakats bort från reflexanordningens utsida.9.2 MOTSTÅNDSKRAFT MOT KORROSIONReflexanordningarna skall vara så konstruerade att de behåller föreskrivna fotometriska egenskaper och färgegenskaper under de fuktighets- och korrosionsförhållanden som de normalt utsätts för. Den främre ytans motståndskraft mot att mattas och motståndskraften hos baksidans skyddsbelag mot försämring skall provas när en väsentlig metallkomponent visar sig känslig för korrosion.Reflexanordningen, eller den lykta i vilken anordningen är inbyggd eller med vilken den är sammanbyggd, utsätts efter demontering av alla borttagbara delar för saltdimma under 50 timmar. Provningsperioden skall bestå av två 24-timmars perioder med ett uppehåll på 2 timmar då man låter provexemplaret torka.Saltdimman skapas genom finfördelning av en saltlösning vid 35 ± 2 °C. Saltlösningen framställs genom lösning av 20 + 2 viktsdelar natriumklorid i 80 delar destillerat vatten som innehåller högst 0,02 % föroreningar.Omedelbart efter avslutad provning får provexemplaret inte visa tecken på kraftig korrosion som kan försämra reflexanordningens funktion.9.3 MOTSTÅNDSKRAFT MOT MOTORBRÄNSLENReflexanordningens utvändiga yta och särskilt den reflekterande ytan torkas lätt med en bomullsduk som dränkts in med en blandning av bensin och bensol (blandningsförhållande 90:10). Efter ungefär fem minuter inspekteras ytan. Denna får inte visa några synliga förändringar.9.4 MOTSTÅNDSKRAFT MOT SMÖRJOLJORReflexanordningens utvändiga yta och särskilt den reflekterande ytan torkas lätt med en bomullsduk som dränkts in med motorsmörjolja. Efter ungefär fem minuter rengörs ytan. Därefter mäts CIL- värdet (5.3.2).9.5 MOTSTÅNDSKRAFT HOS DEN ÅTKOMLIGA BAKSIDAN PÅ REFLEXANORDNINGAR MED SPEGELBELÄGGNINGReflexanordningens baksida skall borstas med en hård nylonborste och sedan täckas eller omsorgsfullt vätas med en blandning av bensin och bensol (blandningsförhållande 90:10) under en minut. Därefter avtorkas blandningen och reflexanordningen får torka.Efter avslutad avdunstning utförs ett slipprov genom att baksidan borstas med samma borste som tidigare.Därefter mäts CIL-värdet (5.3.2) efter det att spegelns hela baksida har täckts med svart tusch.BILAGA 10DE OPTISKA EGENSKAPERNAS STABILITET MED AVSEENDE PÅ ÅLDRANDE10.1 Den myndighet som har beviljat EEG-typgodkännande får kontrollera de optiska egenskapernas stabilitet som funktion av tiden hos en typ av reflexanordning som är i bruk.10.2 De behöriga myndigheterna i andra medlemsstater än den som har beviljat EEG-typgodkännandet får utföra liknande kontroller inom sitt territorium. Om en typ av reflexanordning systematiskt avviker vid användning skall de sända valda delar till den myndighet som har beviljat EEG-typgodkännandet, med anmodan om ett yttrande.10.3 Vid brist på andra kriterier skall begreppet "systematisk avvikelse" för en typ av reflexanordning under användning tolkas i enlighet med punkt 6.1 i bilaga 0.


Avis juridique important

|

31986L0651

Rådets direktiv 86/651/EEG av den 18 december 1986 om ändring, till följd av Spaniens och Portugals inträde, av direktiv 77/93/EEG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna0

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 382 , 31/12/1986 s. 0013 - 0015 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 22 s. 0115  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 22 s. 0115

RÅDETS DIREKTIV av den 18 december 1986 om ändring, till följd av Spaniens och Portugals inträde, av direktiv 77/93/EEG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna (86/651/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Anslutningsakten för Spanien och Portugal, särskilt artikel 396 i denna,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), ochmed beaktande av följande:Genom direktiv 77/93/EEG(2), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85(3), har rådet upprättat ett system för skydd mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna.I enlighet med slutsatserna vid konferensen om Spaniens och Portugals inträde i Europeiska gemenskaperna skall hänsyn tas till de ekologiska förhållandena och växtskyddssituationen i de staterna och i de andra medlemsstaterna.Skyddet mot vissa skadegörare som påverkar hela gemenskapen eller vissa delar av den bör därför utvidgas till att omfatta Spanien och Portugal eller särskilda områden i de staterna.Skyddet mot vissa andra skadegörare som påverkar Spanien och Portugal eller särskilda områden i dessa stater, eller som påverkar andra medlemsstater eller områden med liknande ekologiska förhållanden bör utvidgas till att omfatta de berörda medlemsstaterna eller områdena.Skyddet bör utvidgas till att omfatta vissa växter som är särskilt kända som bärare av skadegörare genom att Spanien och Portugal tillåts förbjuda eller begränsa importen av de växterna.Bestämmelser bör fastställas för en övergångsperiod för att möjliggöra för de två staterna att vidta alla de åtgärder som krävs för att följa direktiv 77/93/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 77/93/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1.2 skall ersättas med följande:"2. Detta direktiv är inte tillämpligt på de franska utomeuropeiska departementen, inte heller på Kanarieöarna, Ceuta eller Melilla."2. Följande punkt skall läggas till artikel 20:"2. Spanien och Portugal skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 mars 1987.De andra medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv med avseende på Spanien och Portugal senast samma dag."3. Bilaga 1 skall ändras på följande sätt:a) I del A a skall följande punkter utgå:9. Rhagoletis cingulata (Loew)10. Rhagoletis fausta (Osten Sacken)11. Rhagoletis pomonella (Walsh)b) Följande punkt skall läggas till i del A a:"17. Trypetidae (icke-europeiska):a) Rhagoletis cingulata (Loew),b) Rhagoletis completa Cress,c) Rhagoletis fausta (Osten Sacken),d) Rhagoletis pomonella (Walsh),e) Anastrepha fraterculus (Wied.),f) Anastrepha ludens (Loew),g) Anastrepha mombinpraeoptans,h) Ceratitis rosa Karsch,i) Dacus cucurbitae Coq,j) Dacus dorsalis Hendel,k) Andra skadegörande Tryptidae i den mån de inte förekommer i Europa."c) I del B a skall följande punkter utgå:2. Anastrepha fraterculus (Wied)3. Anastrepha ludens (Loew)5. Dacus dorsalis Hendel.d) I del B a 1, 6, 7, 8, 11, 12, 14 och 15 skall "Spanien, Portugal" läggas till i den högra spalten.e) I del B a 10 skall "Spanien (Minorca och Ibiza) och Portugal (Azorerna och Madeira)" läggas till i den högra spalten.f) I del B a 10a skall "Portugal" läggas till i den högra spalten.g) I del B b skall "Spanien, Portugal" läggas till i den högra spalten.h) I del B c 1-5a skall "Spanien, Portugal" läggas till i den högra spalten.i) I del B d skall "Spanien, Portugal" läggas till i den högra spalten.4. Bilaga 2 skall ändras på följande sätt:a) I del A a 10 skall "Viteus vitifolii (Fitch)" ersättas med "Dactulosphaira vitifoliae (Fitch)".b) I del B a skall följande läggas till:">Plats för tabell>c) I del B a 2, 10a och 12 skall "Spanien" läggas till i den högra spalten.d) I del B a 1, 6, 7, 8, 10, 10a och 12 skall "Portugal" läggas till i den högra spalten.e) I del B b 1 skall "Spanien, Portugal" läggas till i den högra spalten.f) I del B b 2 skall "Spanien, Frankrike, Italien, Portugal" läggas till i den högra spalten.g) I del B c 1, 2, 4, 4a, 5 och 6 skall "Spanien" läggas till i den högra spalten.h) I del B c 1, 2, 4, 5 och 6 skall "Portugal" läggas till i den högra spalten.i) I del B c skall följande punkt läggas till:>Plats för tabell>5. Bilaga 3 skall ändras på följande sätt:a) I del B 1, 2, 9 och 10 skall "Spanien, Portugal" läggas till i den högra spalten.b) I del B skall följande punkt läggas till:>Plats för tabell>6. Bilaga 4 skall ändras på följande sätt:a) I del B 7a skall- "Spanien" läggas till i andra spalten i del A 1 och i tredje spalten efter "Grekland",- "Portugal" läggas till i andra spalten i del A 1 efter "Italien" och i tredje spalten efter "Luxemburg".b) I del B 8 skall "Fortunella och Poncirus" införas efter "Citrus" i vänstra spalten och "Spanien, Portugal" skall läggas till i högra spalten.c) I del B 9 och 14 skall "Spanien (Minorca och Ibiza), Portugal (Azorerna och Madeira)" läggas till i tredje spalten.d) I del B 17 skall "Spanien, Frankrike, Italien, Portugal" läggas till i högra spalten.e) I del B 18 skall "Spanien" läggas till i tredje spalten.f) I del B skall följande punkter läggas till:>Plats för tabell>Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 mars 1987.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 december 1986.På rådets vägnarM. JOPLINGOrdförande(1) EGT nr C 68, 24.3.1986, s. 166.(2) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.(3) EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.


Avis juridique important

|

31998L0063

Kommissionens direktiv 98/63/EG av den 3 september 1998 om ändring av rådets direktiv 93/16/EEG om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 253 , 15/09/1998 s. 0024 - 0026

KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/63/EG av den 3 september 1998 om ändring av rådets direktiv 93/16/EEG om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis (Text av betydelse för EES) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 49, artikel 57.1, artikel 57.2 första och tredje meningen samt artikel 66 i detta,med beaktande av rådets direktiv 93/16/EEG av den5 april 1993 om underlättande av läkares fria rörlighet och ömsesidigt erkännande av deras utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis (1), senast ändrad genom kommissionens direktiv 98/21/EG (2) särskilt artikel 44 a, ochav följande skäl:Förenade kungariket har lämnat en motiverad begäran om att för denna medlemsstats vidkommande ändra benämningarna neurokirurgi, allmän internmedicin, ortopedi, patologisk anatomi samt psykiatri i den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för samtliga medlemsstater.Luxemburg har lämnat en motiverad begäran om att för denna medlemsstats vidkommande uppta benämningarna klinisk biologi, gastroenterologisk kirurgi, nukleärmedicin, käk- och ansiktskirurgi samt tand-, mun-, käk- och ansiktskirurgi på den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för två eller flera medlemsstater.Grekland har lämnat en motiverad begäran om att för denna medlemsstats vidkommande ändra benämningen onkologi i den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för två eller flera medlemsstater.Förenade kungariket har lämnat en motiverad begäran om att för denna medlemsstats vidkommande ändra benämningarna klinisk bakteriologi, thoraxkirurgi, kardiologi, venereologi, medicinsk radiologi, onkologi, geriatrik, medicinska njursjukdomar, infektionssjukdomar samt rehabiliteringsmedicin i den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för två eller flera medlemsstater.Grekland har lämnat en motiverad begäran om att för denna medlemsstats vidkommande uppta benämningarna kärlkirurgi samt samhällsmedicin på den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för två eller flera medlemsstater.Belgien, Irland och Förenade kungariket har lämnat en motiverad begäran om att för dessa medlemsstaters vidkommande uppta benämningen intensivvård på den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för två eller flera medlemsstater.Danmark, Spanien, Italien, Irland, Finland, Sverige och Förenade kungariket har lämnat en motiverad begäran om att för dessa medlemsstaters vidkommande uppta benämningen klinisk neurofysiologi på den förteckning över medicinsk specialistkompetens som är gemensam för två eller flera medlemsstater.Bestämmelserna i detta direktiv överensstämmer med yttrandet från den kommitté bestående av högre tjänstemän med ansvar för hälso- och sjukvårdsfrågor som inrättades genom rådets beslut 75/365/EEG (3).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Artikel 5.3 i direktiv 93/16/EEG skall ändras på följande sätt:a) Vid "neurokirurgi" skall benämningen "neurological surgery" vid "Förenade kungariket" ersättas med "neurosurgery".b) Vid "allmän internmedicin" skall benämningen "general medicine" vid "Förenade kungariket" ersättas med "general (internal) medicine".c) Vid "ortopedi" skall benämningen "orthopaedic surgery" vid "Förenade kungariket" ersättas med "trauma and orthopaedic surgery".d) Vid "patologisk anatomi" skall benämningen "morbid anatomy and histopathology" vid "Förenade kungariket" ersättas med "histopathology".e) Vid "psykiatri" skall benämningen "psychiatry" vid "Förenade kungariket" ersättas med "general psychiatry".Artikel 2 Artikel 7.2 i direktiv 93/16/EEG skall ändras på följande sätt:a) Vid "klinisk biologi" skall följande läggas till:>Plats för tabell>.b) Vid "klinisk bakteriologi" skall benämningen "medical microbiology" vid "Förenade kungariket" ersättas med "medical microbiology and virology".c) Vid "thoraxkirurgi" skall benämningen "thoracic surgery" vid "Förenade kungariket" ersättas med "cardio-thoracic surgery".d) Vid "kärlkirurgi" skall följande läggas till:>Plats för tabell>.e) Vid "kardiologi" skall benämningen "cardio-vascular diseases" vid "Förenade kungariket" ersättas med "cardiology".f) Vid "venereologi" skall benämningen "venereology" vid "Förenade kungariket" ersättas med "genito-urinary medicine".g) Vid "medicinsk radiologi" skall benämningen "diagnostic radiology" vid "Förenade kungariket" ersättas med "clinical radiology".h) Vid "onkologi" skall benämningen "ÁêôéíïèåñáðåõôéêÞ" vid "Grekland" ersättas med "ÁêôéíïèåñáðåõôéêÞ - Ïãêïëïãßá" och benämningen "radiotherapy" vid "Förenade kungariket" ersättas med "clinical oncology".i) Vid "geriatrik" skall benämningen "geriatrics" vid "Förenade kungariket" ersättas med "geriatric medicine".j) Vid "medicinska njursjukdomar" skall benämningen "renal diseases" vid "Förenade kungariket" ersättas med "renal medicine".k) Vid "infektionssjukdomar" skall benämningen "communicable diseases" vid "Förenade kungariket" ersättas med "infectious diseases".l) Vid "samhällsmedicin" skall "Grekland: ÊïéíùíéêÞ ÉáôñéêÞ" läggas till och benämningen "community medicine" vid "Förenade kungariket" ersättas med "public health medicine".m) Vid "gastroenterologisk kirurgi" skall följande läggas till:>Plats för tabell>.n) Vid "nukleärmedicin" skall följande läggas till:>Plats för tabell>.o) Vid "käk- och ansiktskirurgi (grundutbildning för läkare)" skall följande läggas till:>Plats för tabell>.p) Vid "tand-, mun-, käk- och ansiktskirurgi (grundutbildning för läkare och tandläkare)" skall följande läggas till:>Plats för tabell>.q) Följande två specialistområden skall läggas till:"- Intensivvård>Plats för tabell>""- Klinisk neurofysiologi>Plats för tabell>".Artikel 3 Artikel 27 i direktiv 93/16/EEG skall ändras på följande sätt:a)Under "Första gruppen (fem år)" skall följande läggas till:"- intensivvård"b) Under "Andra gruppen (fyra år)" skall följande läggas till:"- klinisk neurofysiologi."Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv senast den 30 juni 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta.En hänvisning till detta direktiv skall finnas i sådana lagar och andra författningar som medlemsstaterna antar enligt stycket ovan, eller bifogas när de offentliggörs. Varje medlemsstat får själv besluta hur hänvisningen skall göras.2. Medlemsstaterna skall delge kommissionen centrala författningstexter som de antar på detta direktivs område.Artikel 5 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 september 1998.På kommissionens vägnarMario MONTILedamot av kommissionen(1) EGT L 165, 7.7.1993, s. 1.(2) EGT L 119, 22.4.1998, s. 15.(3) EGT L 167, 30.6.1975, s. 19.


title: Kommissionens direktiv 2007/20/EG av den 3 april 2007 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp diklofluanid som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet(Text av betydelse för EES).

text:
               4.4.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 94/23

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/20/EG
   av den 3 april 2007
   om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp diklofluanid som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordning (EG) nr 2032/2003 av den 4 november 2003 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden, och om ändring av förordning (EG) nr 1896/2000 (2) fastställer en förteckning över verksamma ämnen som skall utvärderas för att eventuellt tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I förteckningen ingår diklofluanid.

               (2)

               I enlighet med förordning (EG) nr 2032/2003 har diklofluanid utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 8, träskyddsmedel, som definieras i bilaga V till direktiv 98/8/EG.

               (3)

               I enlighet med artikel 5.2 i förordning (EG) nr 2032/2003 har Förenade kungariket utsetts till rapporterande medlemsstat. Förenade kungariket överlämnade den behöriga myndighetens rapport tillsammans med en rekommendation till kommissionen den 13 september 2005 i enlighet med artikel 10.5 och 10.7 i den förordningen.

               (4)

               Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 11.4 i förordning (EG) nr 2032/2003 infördes resultaten av granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 28 november 2006.

               (5)

               Vid granskningen av diklofluanid har det inte framkommit några olösta frågor eller problem som måste behandlas av vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker (SCHER).

               (6)

               Flera undersökningar visar att biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller diklofluanid kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG, särskilt för de användningar som undersöks och räknas upp i granskningsrapporten. Diklofluanid bör därför tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG, så att godkännanden i alla medlemsstater för biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller diklofluanid kan beviljas, ändras eller återkallas i enlighet med artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG.

               (7)

               Det är viktigt att bestämmelserna i detta direktiv börjar tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att biocidprodukter som innehåller det verksamma ämnet diklofluanid behandlas likvärdigt på marknaden och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.

               (8)

               Mot bakgrund av resultaten i granskningsrapporten bör det för produkter som godkänts för yrkesmässig användning krävas att lämplig personlig skyddsutrustning används och att det ges anvisningar om att behandlat virke efter behandlingen måste lagras på ett ogenomträngligt hårt underlag så att direkt läckage till mark förhindras och lakvatten kan samlas upp för återanvändning eller bortskaffande, i enlighet med artikel 10.2 i d i direktiv 98/8/EG.

               (9)

               En rimlig tid bör tillåtas förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG för att medlemsstaterna och de berörda parterna skall ges möjlighet att förbereda sig för att uppfylla de nya kraven och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo skall kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG.

               (10)

               Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG, framför allt för att bevilja, ändra eller återkalla godkännanden av biocidprodukter i produkttyp 8 som innehåller diklofluanid för att se till att kraven i direktiv 98/8/EG uppfylls.

               (11)

               Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 98/8/EG skall ändras på det sätt som anges i bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 29 februari 2008 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 mars 2009.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 3 april 2007.

            På kommissionens vägnar

         Stavros DIMAS

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2006/140/EG (EUT L 414, 30.12.2006, s. 78).

      (2)  EUT L 307, 24.11.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1849/2006 (EUT L 355. 15.12.2006, s. 63).

      BILAGA
      Följande post ”nr 2” skall läggas till i tabellen i bilaga I till direktiv 98/8/EG

                     Nr

                     Trivialnamn

                     IUPAC-namn
                     Identifikationsnummer

                     Det verksamma ämnets minsta renhetsgrad i den biocidprodukt som släpps ut på marknaden

                     Datum för upptagande

                     Sista dag för uppfyllande av artikel 16.3 (utom när det gäller produkter som innehåller mer än ett verksamt ämne, för vilka sista dag för uppfyllande av artikel 16.3 skall vara den dag som fastställs i det senaste av besluten om upptagande när det gäller de verksamma ämnena)

                     Upptagandeperioden löper ut

                     Produkttyp

                     Särskilda bestämmelser (1)

                     ”2

                     diklofluanid

                     N-(diklorofluorometyltio)-N′,N′-dimetyl-N-fenylsulfamid
                     EG-nr: 214–118–7
                     CAS-nr: 1085–98–9

                     > 96 % (viktprocent)

                     1 mars 2009

                     28 februari 2011

                     28 februari 2019

                     8

                     Medlemsstaten skall se till att godkännanden omfattas av följande villkor:

                                 1)

                                 Produkter som godkänts för industriell och/eller yrkesmässig användning skall användas med lämplig personlig skyddsutrustning.

                                 2)

                                 Mot bakgrund av identifierade risker för mark skall lämpliga riskreducerande åtgärder vidtas för att skydda marken.

                                 3)

                                 På etiketter och/eller säkerhetsdatablad för produkter som godkänts för industriell användning skall det anges att nyligen behandlat virke skall lagras på ett ogenomträngligt hårt underlag så att direkt läckage till mark förhindras och att lakvatten skall samlas upp för återanvändning eller bortskaffande.

         (1)  För tillämpningen av de gemensamma principerna i bilaga VI, är granskningsrapporternas innehåll och slutsatser tillgängliga på kommissionens webbplats (http://ec.europa.eu/comm/environment/biocides/index.htm).”


Avis juridique important

|

31993L0032

Rådets direktiv 93/32/EEG av den 14 juni 1993 om passagerarhandtag på tvåhjuliga motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 188 , 29/07/1993 s. 0028 - 0031 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0234  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 4 s. 0234

RÅDETS DIREKTIV 93/32/EEG av den 14 juni 1993 om passagerarhandtag på tvåhjuliga motorfordonEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (),med beaktande av kommissionens förslag (),i samarbete med Europaparlamentet (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:Den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Bestämmelser för detta ändamål måste antas.Vad gäller passagerarhandtag för tvåhjuliga motorfordon måste dessa i varje medlemsstat uppvisa vissa tekniska egenskaper som fastställts genom tvingande föreskrifter som skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. På grund av dessa skillnader medför föreskrifterna hinder för handeln inom gemenskapen.Dessa hinder för en väl fungerande inre marknad kan avlägsnas genom att medlemsstaterna inför gemensamma krav i stället för de nationella bestämmelserna.Det är nödvändigt att utarbeta harmoniserade krav vad gäller passagerarhandtag för tvåhjuliga motorfordon för att göra det möjligt att tillämpa de förfaranden för typgodkännande och typgodkännande av komponenter som föreskrivs i direktiv 92/61/EEG för varje sådan fordonstyp.Med hänsyn till omfånget och verkningarna av de åtgärder som föreslås för den berörda sektorn är de gemenskapsåtgärder som ingår i detta direktiv absolut nödvändiga för att uppnå det önskade syftet, som är att införa ett gemenskapsförfarande för typgodkännande av fordon. Detta syfte kan inte uppnås i tillräcklig grad av de enskilda medlemsstaterna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv och dess bilaga gäller för passagerarhandtag för alla typer av tvåhjuliga fordon enligt definitionen i artikel 1 i rådets direktiv 92/61/EEG.Artikel 2 Det förfarande för att bevilja typgodkännande av passagerarhandtag för tvåhjuliga motorfordon och de villkor som styr fri rörlighet av sådana fordon skall vara de som föreskrivs i kapitel 2 och 3 i direktiv 92/61/EEG.Artikel 3 Ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG ().Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att uppfylla detta direktiv senast den 14 december 1993. De skall därefter underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Från och med den dag som anges i första stycket får medlemsstaterna inte av skäl som hänför sig till passagerarhandtag förbjuda att fordon som uppfyller kraven i detta direktiv tas i bruk för första gången.De skall tillämpa de bestämmelser som anges i första stycket från den 14 juni 1995.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 14 juni 1993.På rådets vägnarJ. TRØJBORGOrdförande() EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.() EGT nr C 293, 9.11.1992, s. 49.() EGT nr C 337, 21.12.1992, s. 103 ochEGT nr C 150, 31.5.1993.() EGT nr C 73, 15.3.1993, s. 22.() EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1, senast ändrat genom direktiv 92/53/EEG (EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 1).BILAGA 1. ALLMÄNNA KRAVNär det är möjligt att transportera passagerare skall fordonet vara utrustat med ett passagerarhandtagssystem. Detta skall vara antingen i form av en bygel eller ett eller flera handtag.1.1 BygelBygeln skall vara fäst vid sätet på ett sådant sätt att den lätt kan användas av passageraren. Bygeln och dess fastsättning skall vara konstruerad på ett sådant sätt att de utan att gå av motstår en vertikal dragkraft på 2 000 N som anbringas statiskt mot mitten av bygelytan vid ett maximalt tryck av 2 MPa.1.2 HandtagOm ett handtag används skall det vara nära sadeln och symmetriskt mot fordonets mittersta längsgående plan.Handtaget skall vara konstruerat på ett sådant sätt att det utan att gå av kan motstå en vertikal dragkraft på 2 000 N som anbringas statiskt mot mitten av handtagets yta med ett maximalt tryck på 2 MPa.Om två handtag används skall de vara fästade ett på varje sida på ett symmetriskt sätt.Handtagen skall vara konstruerade på ett sådant sätt att vart och ett utan att gå av kan motstå en vertikal dragkraft på 1 000 N som anbringas statiskt mot mitten på handtagets yta med ett maximalt tryck av 1 MPa.Tillägg 1Informationsdokument angående passagerarhandtag på en typ av tvåhjuligt motorfordon(bifogas ansökan om typgodkännande om denna inte inlämnas samtidigt som ansökan omtypgodkännande av fordonet)Löpnummer (tilldelat av den sökande): ...Ansökan om typgodkännande av passagerarhandtag på tvåhjuligt motorfordon skall innehålla den information som anges i bilaga 2 till rådets direktiv 92/61/EEG P Avsnitt A, punkterna:  P 0.1  P 0.2  P 0.4 P0.6 P Avsnitt B, punkterna:  P 1.5 P1.5.2Tillägg 2Myndighetens namnTypgodkännandeintyg för fasthållningsanordningar för passagerare för en typ av tvåhjuligt motorfordonMALLRapport nr ... av tekniska tjänsten ... datum ... Typgodkännande för komponent nr: ... Utvidgning nr: ... 1. Varumärke eller fordonsbeteckning: ... 2. Fordonstyp: ... 3. Tillverkarens namn och adress: ... ...4. Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns): ... ...5. Fordonet inlämnat för provning den: ...6. Typgodkännande för komponent beviljas/vägras (): ...7. Ort: ...8. Datum: ...9. Underskrift: ...


Avis juridique important

|

31979L0490

Kommissionens direktiv 79/490/EEG av den 18 april 1979 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 70/221/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tankar för flytande bränsle och bakre underkörningsskydd på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 128 , 26/05/1979 s. 0022 - 0028 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0251  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 8 s. 0133  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0251  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0094  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 10 s. 0094

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 18 april 1979 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 70/221/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tankar för flytande bränsle och bakre underkörningsskydd på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (79/490/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom direktiv 78/547/EEG(2), och särskilt artiklarna 11, 12 och 13 i detta,med beaktande av rådets direktiv 70/221/EEG av den 20 mars 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tankar för flytande bränsle och bakre underkörningsskydd på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3), ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till vunna erfarenheter och den nuvarande tekniska utvecklingsnivån är det nu möjligt att göra kraven tydligare och att anpassa dem bättre till faktiska provningsförhållanden.Anordningar för bakre underkörningsskydd marknadsförs redan både separat och sedan de monterats på ett fordon. Om det är möjligt att kontrollera dem innan de monteras på ett fordon kan deras fria rörlighet underlättas genom införandet av EEG-typgodkännande för sådana anordningar som betraktas som särskilda tekniska enheter enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 70/221/EEG ändras enligt följande:1. Artiklarna 2 och 2a ersätts med följande:"Artikel 21. Ingen medlemsstat får av skäl som hänför sig till ett fordons bränsletankar vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller ett nationellt typgodkännande för ett fordon om fordonet uppfyller kraven i bilagan angående bränsletankar.2. Ingen medlemsstat får av skäl som hänför sig till bakre underkörningsskydd vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller ett nationellt typgodkännande för ett fordon om fordonet uppfyller kraven i bilagan angående bakre underkörningsskydd eller om fordonet är försett med en bakre underkörningsskyddsanordning som har beviljats typgodkännande som en teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG och monterats i enlighet med kraven i punkt 2.5 i bilagan.3. Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller ett nationellt typgodkännande för en bakre underkörningsskyddsanordning om anordningen, betraktad som en teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG, uppfyller de krav som anges i bilagan.Artikel 2a1. Ingen medlemsstat får av skäl som hänför sig till ett fordons bränsletankar vägra eller förbjuda att fordon saluförs, registreras, tas i bruk eller används om fordonet uppfyller kraven i bilagan angående bränsletankar.2. Ingen medlemsstat får av skäl som hänför sig till bakre underkörningsskydd vägra eller förbjuda att fordon saluförs, registreras, tas i bruk eller används om fordonet uppfyller kraven i bilagan angående bakre underkörningsskydd eller om fordonet är försett med en bakre underkörningsskyddsanordning som har beviljats typgodkännande som en teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG och monterats i enlighet med kraven i punkt 2.5 i bilagan.3. Ingen medlemsstat får förbjuda att en bakre underkörningsskyddsanordning släpps ut på marknaden om anordningen, betraktad som en teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG, överenstämmer med en typ som beviljats typgodkännande enligt artikel 2.3."2. Följande artikel införs:"Artikel 2bEn medlemsstat som utfärdar typgodkännande skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att den får kännedom om varje ändring på en del eller egenskap som nämns i punkterna 2.2.1 och 2.2.2 i bilagan. De behöriga myndigheterna i denna medlemsstat skall besluta om nya provningar skall utföras på den ändrade typen och om en ny rapport skall utarbetas. Om dessa provningar visar att kraven i detta direktiv inte uppfyllts skall ändringen inte godkännas."3. Bilagan till rådets direktiv 70/221/EEG skall ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från den 1 januari 1980 får ingen medlemsstat, av skäl som hänför sig till det bakre underkörningsskyddet på fordon- vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller att utfärda det exemplar av det intyg som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG eller att bevilja ett nationellt typgodkännande med avseende på en fordonstyp, eller- förbjuda att fordon tas i bruk,om de delar som utgör bakre underkörningsskydd för fordonstypen eller fordonen uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/221/EEG, senast ändrat genom detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 1980 skall en medlemsstat- inte längre utfärda det exemplar av det intyg som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 med avseende på en fordonstyp om de delar som utgör bakre underkörningsskydd inte uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/221/EEG, senast ändrat genom detta direktiv,- vägra att bevilja ett nationellt typgodkännande för en fordonstyp om de delar som utgör bakre underkörningsskydd inte uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/221/EEG, senast ändrat genom detta direktiv.3. Från den 1 oktober 1981 får medlemsstaterna förbjuda att fordon tas i bruk om de delar som utgör bakre underkörningsskydd inte uppfyller bestämmelserna i direktiv 70/221/EEG, senast ändrat genom detta direktiv.Artikel 3Före den 1 januari 1980 skall medlemsstaterna sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 april 1979.På kommissionens vägnarÉtienne DAVIGNONLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 168, 26.6.1978, s. 39.(3) EGT nr L 76, 6.4.1970, s. 23 och EGT nr 65, 15.3.1979, s. 42.BILAGAFormuleringen i punkt 2 ersätts med följande:2. BAKRE UNDERKÖRNINGSSKYDD2.1. AllmäntFordon som omfattas av detta direktiv skall vara konstruerade så att de erbjuder effektivt skydd mot underkörning bakifrån med fordon i kategorierna M1 och N1(1).2.2. Definitioner2.2.1. Fordonstyp med avseende på bakre underkörningsskyddMed fordonstyp med avseende på bakre underkörningsskydd avses fordon som inte skiljer sig åt i fråga om följande huvudegenskaper:2.2.1.1. Bakaxelns spårvidd, uppbyggnaden, måtten, formen och materialen hos fordonets bakre del i den mån de har betydelse för kraven i punkterna 2.5.1 till 2.5.4.5.5.2.2.1.2. Hjulupphängningsegenskaperna i den mån de har betydelse för kraven i punkterna 2.5.1 till 2.5.4.5.5.2.2.2. Typ av bakre underkörningsskyddsanordningMed typ av bakre underkörningsskyddsanordning avses anordningar som inte skiljer sig åt i fråga om följande huvudegenskaper:2.2.2.1. Formen.2.2.2.2. Måtten.2.2.2.3. Fastsättningen.2.2.2.4. Materialen.2.3. Ansökan om EEG-typgodkännande2.3.1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp med avseende på bakre underkörningsskydd.2.3.1.1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp med avseende på bakre underkörningsskydd skall lämnas in av fordonstillverkaren eller dennes befullmäktigade representant.2.3.1.2. Ansökan skall åtföljas av nedanstående dokument i tre exemplar och av följande upplysningar:2.3.1.2.1. En beskrivning av fordonet med utgångspunkt från de kriterier som nämns i punkt 2.2.1, tillsammans med måttritningar och antingen ett fotografi eller en sprängskiss över fordonets bakre del. De nummer och/eller symboler som identifierar fordonet skall anges.2.3.1.2.2. En teknisk beskrivning av de delar som utgör bakre underkörningsskydd tillsammans med tillräckligt detaljerade upplysningar.2.3.1.2.3. Ett fordon som är representativt för den typ som skall godkännas skall tillhandahållas den tekniska tjänst som har ansvaret för typgodkännandeprovningarna.2.3.2. Ansökan om EEG-typgodkännande med avseende på en bakre underkörningsskyddsanordning som betraktas som en teknisk enhet.2.3.2.1. Ansökan om EEG-typgodkännande med avseende på en bakre underkörningsskyddsanordning som betraktas som en teknisk enhet enligt artikel 9a i direktiv 70/156/EEG skall lämnas in av fordonstillverkaren eller tillverkaren av den bakre underkörningsskyddsanordningen eller av deras befullmäktigade representanter.2.3.2.2. För varje typ av bakre underkörningsskyddsanordning skall ansökan åtföljas av följande:2.3.2.2.1. Tre exemplar av handlingar som beskriver anordningens tekniska egenskaper.2.3.2.2.2. Ett provexemplar av anordningstypen. Om den behöriga myndigheten anser det nödvändigt kan den begära ytterligare ett provexemplar. Provexemplaren skall vara klart och outplånligt märkta med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke och typbeteckningen.2.4. EEG-typgodkännande2.4.1. EEG-typgodkännandeintyget för en fordonstyp skall vara försett med en bilaga som utformats i överensstämmelse med en av följande mallar:2.4.1.1. I fråga om ansökan som nämns i punkt 2.3.1 används mallen i tillägg 1.2.4.1.2. I fråga om ansökan som nämns i punkt 2.3.2 används mallen i tillägg 2.2.5. Beskrivning2.5.1. Alla fordon skall vara konstruerade och/eller utrustade så att de över hela sin bredd utgör ett effektivt skydd mot underkörning bakifrån av fordon i kategorierna M1 och N1(2).2.5.2. Varje fordon i någon av kategorierna M1, M2, M3, N1, O1 eller O2(3) anses uppfylla villkoren i punkt 2.5.1 om markfrigången över hela bakre bredden på chassit eller karossens huvuddelar är högst 55 cm.Detta krav skall uppfyllas över en sträcka på 45 cm mätt från fordonets bakersta punkt.2.5.3. Varje fordon i någon av kategorierna N2, N3, O3 eller O2(4) anses uppfylla villkoret i punkt 2.5.1 under förutsättning att- fordonet är försett med en särskild bakre underkörningsskyddsanordning enligt kraven i punkt 2.5.4, eller- fordonet är konstruerat och/eller utrustat i bakänden så att dess delar kan betraktas som en ersättning för den bakre underkörningsskyddsanordningen till följd av deras form och egenskaper. De delar vars kombinerade funktion uppfyller kraven i punkt 2.5.4 anses utgöra en bakre underkörningsskyddsanordning.2.5.4. En anordning för skydd mot underkörning bakifrån, hädanefter kallad "anordning", består i allmänhet av en tvärbalk och länkdelar som är förbundna med chassits sidobalkar eller det som ersätter dessa.Anordningen skall ha följande egenskaper:2.5.4.1. Anordningen skall vara monterad så nära fordonets bakände som möjligt. När fordonet är olastat(5) får anordningens nedre kant inte i någon punkt befinna sig mer än 55 cm över marken.2.5.4.2. Anordningens bredd får inte i någon punkt överstiga bakaxelns bredd mätt på hjulens yttersta punkter, exklusive eventuell däcksutbuktning intill marken, och den får inte heller vara mer än 10 cm kortare på någon sida. När det finns mer än en bakaxel skall bredden på den bredaste bakaxeln beaktas.2.5.4.3. Tvärbalkens tvärsnittshöjd får inte vara mindre än 10 cm. Tvärbalkens sidoändar får inte vara böjda bakåt eller ha en vass ytterkant. Detta villkor är uppfyllt när tvärbalkens sidoändar är rundade på utsidan och har en kurvradie på minst 2,5 mm.2.5.4.4. Anordningen får vara utformad så att dess läge på fordonets bakände kan ändras. I detta fall skall det finnas en säker metod att fästa anordningen i driftläget så att varje oavsiktlig ändring av läget förhindras. Det skall vara möjligt för en operatör att ändra anordningens läge genom att ansätta en kraft på högst 40 daN.2.5.4.5. Anordningen måste ge tillräckligt motstånd mot de krafter som ansätts parallellt med fordonets längdaxel och i användningsläget vara kopplad till chassits sidobalkar eller det som ersätter dessa.Detta krav uppfylls om det visas att det horisontella avståndet mellan anordningens bakände och fordonets bakersta punkt varken under eller efter ansättandet av kraften överstiger 40 cm vid någon av punkterna P1, P2 och P3. Vid mätning av avståndet bortses från varje fordonsdel som ligger mer än 3 m över marken när fordonet är olastat.2.5.4.5.1. Punkterna P1 befinner sig 30 cm från de längdplan som tangerar bakaxelhjulens ytterkanter. Punkterna P2, som befinner sig på linjen som förbinder punkterna P1, är symmetriska över fordonets symmetrilängdplan på ett avstånd av 70 till och med 100 cm från varandra, och deras exakta lägen anges av tillverkaren. Höjden över marken för punkterna P1 och P2 skall bestämmas av fordonstillverkaren inom de linjer som avgränsar anordningen horisontellt. Höjden får dock inte överstiga 60 cm när fordonet är olastat. P3 är mittpunkt på den raka linje som förbinder punkterna P2.2.5.4.5.2. En horisontell kraft som motsvarar 12,5 % av fordonets högsta tekniskt tillåtna vikt men högst 2,5 × 104 N skall ansättas i följd på båda punkterna P1 och på punkten P3.2.5.4.5.3. En horisontell kraft som motsvarar 50 % av fordonets högsta tekniskt tillåtna vikt men högst 10 × 104 N skall ansättas i följd på båda punkterna P2.2.5.4.5.4. De krafter som anges i punkterna 2.5.4.5.2 och 2.5.4.5.3 ovan skall ansättas var för sig. Den ordning som krafterna ansätts i får anges av tillverkaren.2.5.4.5.5. När en praktisk provning genomförs för kontroll av överensstämmelsen med ovannämnda krav skall följande villkor uppfyllas:2.5.4.5.5.1. Anordningen skall vara förbunden med chassits sidobalkar på fordonet eller det som ersätter dessa.2.5.4.5.5.2. De angivna krafterna skall vara parallella med fordonets symmetrilängdplan och ansättas med stänger som är lämpligt ledade (t.ex. med hjälp av universalleder) och har en anslagsyta som är högst 25 cm hög (den exakta höjden skall anges av tillverkaren) och 20 cm bred, med en kurvradie på 5 ± 1 mm på de vertikala kanterna. Ytans mittpunkt placeras i följd på punkterna P1, P2 och P3.2.5.5. Trots ovannämnda krav behöver inte fordon i följande kategorier uppfylla kraven i denna bilaga med avseende på bakre underkörningsskydd:- Dragfordon för påhängsvagnar.- Tvåhjuliga släpvagnar och andra liknande släpvagnar för transport av timmer eller andra mycket långa föremål.- Fordon för vilka ett bakre underkörningsskydd inte är förenligt med deras användning.TILLÄGG 1MALL(Största format: A4 (210 × 297 mm))>Hänvisning till >TILLÄGG 2MALL(Största format: A4 (210 × 297 mm))>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Kategorier i den internationella klassificering som anges i anmärkning b i bilaga 1 till rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.(2) Kategorier i den internationella klassificering som anges i anmärkning b i bilaga 1 till rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.(3) Enligt definition i punkt 2.6 i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.


Avis juridique important

|

31982L0318

Kommissionens direktiv 82/318/EEG av den 2 april 1982 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/115/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förankring av bilbälten i motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 139 , 19/05/1982 s. 0009 - 0016 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0017  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0162  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0017  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0162

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 2 april 1982 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/115/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förankring av bilbälten i motorfordon (82/318/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännandet av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom direktiv 80/1267/EEG(2), särskilt artikel 11 i detta,med beaktande av rådets direktiv 76/115/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om förankring av bilbälten i motorfordon(3), senast ändrat genom direktiv 81/575/EEG(4), särskilt artikel 6 i detta, ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till trafiksäkerheten ökar rådet genom direktiv 81/575/EEG räckvidden av direktiv 76/115/EEG, vilket hittills endast har omfattat fordon av kategori M1 enligt definitionen i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG, så att det nu gäller alla klasser av motorfordon. Denna ökning av räckvidden har möjliggjorts av den tekniska utvecklingen under mellantiden. Genomförandet av denna åtgärd förutsätter dock att kraven och provningarna anpassas till direktivets ökade räckvidd. De erfarenheter som har vunnits vid tillämpning av direktivet har visat att vissa bestämmelser behöver bringas mer i överensstämmelse med gällande provningsförhållanden.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagorna 1, 2 och 3 till direktiv 76/115/EEG ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från och med den 1 oktober 1982 får ingen medlemsstat, för motorfordon i kategori M1, av skäl som hänför sig till förankringar av bilbälten- vägra att bevilja EEG-typgodkännande, att utfärda det intyg som anges i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG eller att bevilja nationellt typgodkännande för en motorfordonstyp, eller- förbjuda att fordon tas i bruk,om bältesförankringarna i denna typ av fordon eller i dessa fordon överensstämmer med kraven i direktiv 76/115/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 1983 får medlemsstaterna för motorfordon i kategori M1- inte längre utfärda det intyg som anges i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG vad gäller en typ av motorfordon där bältesförankringarna inte uppfyller kraven i direktiv 76/115/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv,- vägra att bevilja nationellt typgodkännande vad gäller de typer av motorfordon där bältesförankringarna inte uppfyller kraven i direktiv 76/115/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.För vissa cabrioleter eller fordon med avtagbart tak, som är godkända i enlighet med punkt 4.3.2 i bilaga 1 till direktiv 76/115/EEG i dess ursprungliga lydelse, skall ovannämnda dag ersättas med den 1 oktober 1986.3. Från och med den 1 oktober 1984 får medlemsstaterna förbjuda att fordon i kategori M1 tas i bruk i vilka bältesförankringarna inte uppfyller kraven i direktiv 76/115/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.Denna bestämmelse gäller inte vissa cabrioleter eller fordon med avtagbart tak, som är godkända i enlighet med punkt 4.3.2 i bilaga 1 till direktiv 76/115/EEG i dess ursprungliga lydelse.Artikel 31. Från och med den 1 oktober 1982 får ingen medlemsstat av skäl som hänför sig till bältesförankringarna i fordon i andra kategorier än M1- vägra att bevilja EEG-typgodkännande, att utfärda de intyg som nämns i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG eller att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av motorfordon, eller- förbjuda att fordon tas i bruk,om bältesförankringarna i denna typ av fordon eller dessa fordon uppfyller kraven i direktiv 76/115/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Trots punkt 1 får ingen medlemsstat, av skäl som hänför sig till förankringar av bilbälten- fram till den 30 september 1986 vägra att bevilja EEG-typgodkännande, att utfärda det intyg som nämns i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG eller att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av motorfordon i kategori N2 och N3,- fram till den 30 september 1987 förbjuda att fordon i dessa kategorier tas i bruk,om denna typ av fordon eller dessa fordon inte är utrustade med bältesförankringar.Artikel 4Medlemsstaterna skall senast den 30 september 1982 sätta i kraft de lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 2 april 1982.På kommissionens vägnarKarl-Heinz NARJESLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 375, 31.12.1980, s. 34.(3) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 6.(4) EGT nr L 209, 29.7.1981, s. 30.BILAGAÄndringar av bilagorna till direktiv 76/115/EEG BILAGA 1 - DEFINITIONER, ANSÖKNINGAR OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, EEG-TYPGODKÄNNANDE, DETALJFÖRESKRIFTER, PROVNINGAR, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP, INSTRUKTIONER Punkt 1.9. Uttrycket (tip-up) skall utgå i den engelska versionen.Punkt 2.2.1 skall lyda:"2.2.1 översiktsritningar över fordonets uppbyggnad i lämplig skala, som visar läget för bältesförankringarna, bältets effektiva förankringar (i tillämpliga fall) och detaljritningar över bältesförankringarna och uppbyggnaden där de är fastsatta."Punkt 4.1.1 skall lyda:"4.1.1 Punkten H är en referenspunkt enligt definitionen i punkt 1.1 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG vilken måste bestämmas genom det förfarande som föreskrivs där.4.1.1.1 Punkten H' är den referenspunkt som motsvarar H enligt definitionen i punkt 4.1.1 och vilken skall bestämmas för sätets alla normala inställningslägen.4.1.1.2 Punkten R är sätets referenspunkt enligt definitionen i punkt 1.2 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG."Punkt 4.1.2 skall lyda:"4.1.2 Referenslinjen är en rät linje enligt definitionen i punkt 3.4 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG."Punkt 4.1.4 skall lyda:"4.1.4 Punkt C är den punkt som är belägen 450 mm vertikalt över punkten R. Om avståndet S som definieras i punkt 4.1.6 inte är mindre än 280 mm och om den alternativa formeln BR = 280 mm + 0,8 S enligt punkt 4.4.4.3 väljs av tillverkaren skall det vertikala avståndet mellan C och R dock vara 500 mm."Punkt 4.1.5: Uttrycket punkt H skall ersättas med uttrycket punkt H'.Punkt 4.1.6.2.1 skall lyda:"4.1.6.2.1 Planet P för förarens säte är ett vertikalt plan som är parallellt med fordonets längsgående symmetriplan och som passerar genom rattens mittpunkt i rattkransens plan när ratten, om den är inställbar, står i sitt mittläge."Punkt 4.1.6.2.3: Den sista raden skall lyda:"A ≥ 300 mm, om det odelade sätet är avsett för mer än två passagerare."Punkt 4.3.4: Följande skall införas:"I detta fall är det tillräckligt med två nedre förankringar."Punkt 4.4.2.3 skall utgå.Punkt 4.4.3: I den nederländska versionen skall ordet "effectief" införas.Punkt 4.4.3.1 skall lyda:"4.4.3.1 Värdet av vinklarna á1 och á2 måste ligga mellan 30° och 80° för alla normala inställningslägen av sätet. När, som för framsäten i motorfordon i kategori M1, minst en av vinklarna á 1 och á2 är konstanta i alla normala inställningslägen, skall värdet vara 60° ± 10°."Punkt 4.4.3.2 skall lyda:"4.4.3.2 För odelade säten i fordon i andra kategorier än M1, baksäten och inställningsbara säten med en inställningsanordning enligt beskrivningen i punkt 1.12 med en ryggstödsvinkel som understiger 20° (se bilaga 3, figur 1), får vinklarna á1 och á2 understiga det minsta värde som anges i punkt 4.4.3.1 under förutsättning att de inte understiger 20° när sätet är inställt för normal användning."Punkt 4.4.4.1 skall lyda:"4.4.4.1 Om en bandledare eller liknande anordning används och denna påverkar den övre förankringspunktens faktiska läge skall detta läge bestämmas på vanligt sätt genom att man betraktar förankringens läge när bandets längsgående mittlinje passerar genom en punkt J1 som i tur och ordning definieras från punkt R av följande tre linjesegment:RZ: ett 530 mm långt uppåtriktat segment av referenslinjen från punkten R,ZX: ett 120 mm långt segment vinkelrätt mot fordonets längsgående symmetriplan, mätt från punkten Z i förankringens riktning,XJ1: ett 60 mm långt segment vinkelrätt mot det plan som definieras av segmenten RZ och ZX, mätt framåt från punkten X.Punkten J2 är symmetrisk med punkten J1 i förhållande till det längsgående vertikalplan som passerar genom den referenslinje som beskrivs i punkt 4.1.2 för provdockan i det aktuella sätet."Punkt 4.4.4.2 skall lyda:"4.4.4.2 Den effektiva övre förankringen måste ligga under planet FN, vilket är vinkelrätt mot sätets längsgående symmetriplan och bildar en vinkel på 65° med referenslinjen. Denna vinkel kan minskas till 60° för baksäten. Planet FN måste placeras så att det skär referenslinjen i en punkt D så att DR = 315 mm + 1,8 S. När S ≤ 200 mm blir dock DR 675 mm."Punkt 4.4.4.3 skall lyda:"4.4.4.3 Den effektiva övre bältesförankringen måste befinna sig bakom ett plan FK som är vinkelrätt mot sätets längsgående symmetriplan och som skär referenslinjen i en punkt B med en vinkel på 120° så att BR = 260 mm + S. I de fall S ≥ 280 mm kan tillverkaren välja BR = 260 mm + 0,8 S."Punkt 4.4.4.5: "H" skall ersättas med "R".Punkt 4.4.4.6 skall lyda:"4.4.4.6 Den effektiva övre bältesförankringen måste befinna sig över ett horisontalplan som passerar genom den i punkt 4.1.4 definierade punkten C."Punkt 4.4.4.7 skall lyda:"4.4.4.7 Utöver den övre förankring som anges i punkt 4.3.1 kan andra effektiva övre förankringar monteras förutsatt att ett av följande villkor är uppfyllt:4.4.4.7.1 De extra förankringarna uppfyller de krav som fastställs i punkterna 4.4.4.1-4.4.4.6.4.4.4.7.2 De extra förankringarna kan användas utan hjälp av verktyg, uppfyller de krav som fastställs i punkterna 4.4.4.5 och 4.4.4.6 och befinner sig i ett av de områden som fås genom att det område som beskrivs i bilaga 3, figur 1, förskjuts 80 mm uppåt eller nedåt i vertikal riktning.4.4.4.7.3 Förankringen(-arna) är avsedda för fyrpunktsbälten, uppfyller kraven i punkt 4.4.4.6, och befinner sig bakom det tvärplan som passerar genom referenslinjen och är placerade4.4.4.7.3.1 för en enstaka förankring, inuti det område som är gemensamt för de två rumsvinklar som definieras av de vertikala linjer som passerar genom punkterna J1 och J2 enligt definitionen i punkt 4.4.4.1 och vars horisontella segment definieras av figur 2 i bilaga 3,4.4.4.7.3.2 för två förankringar, inuti den som är bäst lämpad av de två rumsvinklar som definieras ovan, förutsatt att ingen av förankringarna befinner sig mer än 50 mm från den symmetriska spegelbilden av den andra förankringen i förhållande till planet P, definierat i punkt 4.1.6, för det aktuella sätet."4.5.1: I den nederländska versionen skall "(7,16 duim)" ersättas med "(7/16)".Efter punkt 4.5.1 skall följande punkter 4.5.2 och 4.5.3 införas:"4.5.2 Om fordonet av tillverkaren förses med bilbälten som är monterade i alla förankringar för det aktuella sätet, behöver dessa förankringar inte uppfylla det krav som anges i punkt 4.5.1 under förutsättning att de uppfyller övriga bestämmelser i detta direktiv. Likaledes gäller inte heller det krav som anges i punkt 4.5.1 för ytterligare förankringar som uppfyller det villkor som anges i punkt 4.4.4.7.3.4.5.3 Bilbältet måste kunna frigöras från förankringen utan att denna skadas."Punkt 5.1.2 skall lyda:"5.1.2 Sätena skall vara monterade och vara inställda i det kör- eller användningsläge den tekniska tjänsten har valt som med hänsyn till systemets hållfasthet ger de mest ofördelaktiga förhållandena. Sätenas inställning skall anges i rapporten. Ryggstödet skall, om det är inställbart, låsas enligt tillverkarens anvisningar eller, när sådana anvisningar saknas, låsas i en faktisk vinkel som för fordon i kategorierna M1 och N1 ligger så nära 25° som möjligt och för fordon i alla övriga kategorier så nära 15° som möjligt."Punkt 5.3.2: "10° + 5°" skall ersättas med "10 ± 5°".Punkt 5.3.3: I den nederländska versionen skall "kort" ersättas med "snel".Punkt 5.3.5.1: Följande skall införas:"När det finns fler förankringar än de som föreskrivs i punkt 4.3 skall även dessa utsättas för det prov som anges i punkt 5.4.5, i vilket krafterna överförs till förankringarna via en anordning som har samma geometri som den typ av bilbälte som skall monteras i dessa förankringar."Punkterna 5.4.1.2, 5.4.1.3, 5.4.2.1 och 5.4.2.2: Följande skall införas:"För fordon i andra kategorier än M1 och N1 skall provbelastningen vara 675 ± 20 daN."Punkt 5.4.3: Följande skall införas:"För fordon i andra kategorier än M1 och N1 skall provbelastningen vara 1 110 ± 20 daN."Punkt 5.4.4.2: Följande skall införas:"För fordon i andra kategorier än M1 och N1 måste denna kraft vara lika med 10 gånger sätets hela vikt."Efter punkt 5.4.4.2 skall följande nya punkt 5.4.5 införas:"5.4.5 Provning vid användning av en särskild bältestyp5.4.5.1 En provbelastning på 1 350 ± 20 daN skall anbringas på ett dragok (se bilaga 4, figur 2) som är förbundet med förankringspunkterna på ett sådant bilbälte via en anordning som har samma geometri som bältets övre axelband.5.4.5.2 Samtidigt anbringas en dragkraft på 1 350 ± 20 daN på ett dragok (se bilaga 4, figur 3) som är förbundet med de två nedre förankringarna.5.4.5.3 För fordon i andra kategorier än M1 och N1 skall denna provbelastning vara 675 ± 20 daN."Punkt 5.5.2 skall lyda:"5.5.2 I fordon, där sådana anordningar används, skall förskjutnings- och låssystemet som gör det möjligt för föraren och passagerarna att stiga ut ur fordonet kunna betjänas för hand när dragkraften har avlägsnats."BILAGA 2 - BILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG FÖR FORDON: BÄLTESFÖRANKRINGAR Fotnot(1): De förklarande anmärkningarna skall ersättas med följande:" `A` för trepunktsbälte,`B` för höftbälte,`S` för särskilda bältestyper. I detta fall skall typernas art förklaras under `Anmärkningar`.`Ar`, `Br`eller `Sr` för bälten med upprullningsanordning.`Are`, `Bre` eller `Sre` för bälten med upprullningsanordning och energiupptagande anordningar på minst en förankringspunkt."Bilaga 3 ändras enligt följande:BILAGA 3Figur 1De effektiva bältesförankringarnas placering>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >