Avis juridique important

|

31990L0435

Rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 225 , 20/08/1990 s. 0006 - 0009 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 2 s. 0025  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 2 s. 0025

RÅDETS DIREKTIV av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater (90/435/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:Att sammanföra bolag från olika medlemsstater kan vara nödvändigt för att inom gemenskapen skapa betingelser liknande dem som råder på en inre marknad och därmed säkerställa att den gemensamma marknaden upprättas och fungerar väl. Sådana åtgärder bör inte hindras av restriktioner, olägenheter eller snedvridning som beror på skattebestämmelserna i medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att för grupper av bolag från olika medlemsstater införa skatteregler som är neutrala från konkurrenssynpunkt för att tillåta företagen att anpassa sig till den gemensamma marknadens behov, att öka sin produktivitet och att förbättra sin internationella konkurrensförmåga.Sådana grupperingar kan leda till bildandet av koncerner med moderbolag och dotterbolag.Gällande skattebestämmelser avseende förhållandet moderbolag och dotterbolag från olika medlemsstater varierar avsevärt från medlemsstat till medlemsstat och är generellt sett mindre fördelaktiga än de som är tillämpliga på moderbolag och dotterbolag i samma medlemsstat. Samverkan mellan bolag från olika medlemsstater missgynnas därigenom i jämförelse med samverkan mellan bolag i samma medlemsstat. Det är nödvändigt att eliminera denna nackdel genom införandet av ett gemensamt system för att underlätta grupperingar.Då ett moderbolag i denna sin egenskap mottar utdelad vinst från ett dotterbolag, måste den stat där moderbolaget är hemmahörande- avstå från att beskatta sådan vinst, eller- beskatta den men låta moderbolaget från skatten avräkna den på denna vinst belöpande bolagsskatt som dotterbolaget har betalat.Vidare är det för att åstadkomma skattemässig neutralitet nödvändigt att den vinst som ett dotterbolag delar ut till sitt moderbolag undantas från källskatt. Tyskland och Grekland bör dock på grund av sina skattesystems speciella utformning och Portugal av budgetskäl tillåtas att tillfälligtvis behålla ett källskattesystem.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall tillämpa detta direktiv- på utdelning till bolag som är hemmahörande i denna stat från dotterbolag i andra medlemsstater,- på utdelning från bolag som är hemmahörande i denna stat till moderbolag i andra medlemsstater.2. Detta direktiv skall inte hindra tillämpningen av sådana nationella eller avtalsgrundade bestämmelser som behövs för förebyggande av bedrägeri och annan oredlighet eller missbruk.Artikel 2I detta direktiv avses med "bolag i en medlemsstat" varje bolag soma) drivs i någon av de associationsformer som är förtecknade i bilagan,b) enligt skattelagstiftningen i en medlemsstat anses vara skatterättsligt hemmahörande i den staten och som inte enligt ett dubbelbeskattningsavtal med tredje land anses ha hemvist utanför gemenskapen, ochc) är skyldigt att erlägga någon av följande skatter, eller någon skatt som ersätter någon av dem, utan valmöjlighet eller rätt till skattebefrielse:- impôt des sociétés/vennootschapsbelasting i Belgien,- selskabsskat i Danmark,- Körperschaftsteuer i Tyskland,- öüñïò åéóïäÞìáôïò íïìéêþí ðñïóþðùí êåñäïóêïðéêïý ÷áñáêôÞñá i Grekland,- impuesto sobre sociedades i Spanien,- impôt sur les sociétés i Frankrike,- corporation tax i Irland,- imposta sul reddito delle persone giuridiche i Italien,- impôt sur le revenu des collectivités i Luxemburg,- vennootschapsbelasting i Nederländerna,- imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas i Portugal,- corporation tax i Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland.Artikel 31. Vid tillämpningen av detta direktiv gäller följande:a) Status som moderbolag skall i vart fall tillskrivas varje bolag i en medlemsstat som uppfyller de villkor som anges i artikel 2 och som innehar andelar motsvarande minst 25 % av kapitalet i ett bolag i en annan medlemsstat vilket uppfyller samma villkor,b) Med "dotterbolag" skall avses ett bolag i vilket andelar innehas enligt a.2. Utan hinder av punkt 1 skall medlemsstaterna ha möjlighet- att genom bilateral överenskommelse ersätta kriteriet kapitalandel med röstandel,- att inte tillämpa detta direktiv på bolag i medlemsstaten som inte under en oavbruten period av minst två år bibehåller ett innehav som kvalificerar dem som moderbolag eller på de bolag i medlemsstaten i vilka ett bolag från en annan medlemsstat inte bibehåller ett sådant innehav under en oavbruten period av minst två år.Artikel 41. Då ett moderbolag i denna sin egenskap tar emot utdelning från sitt dotterbolag, skall den stat där moderbolaget är hemmahörande, såvida inte dotterbolaget har trätt i likvidation, antingen- avstå från att beskatta sådan utdelning, eller- beskatta den men medge moderbolaget rätt att från den skatt det har att betala avräkna den på vinsten belöpande bolagsskatt som har erlagts av dotterbolaget liksom i förekommande fall den källskatt som i enlighet med undantagen i artikel 5 har tagits ut av den medlemsstat där dotterbolaget är hemmahörande, dock högst intill beloppet för motsvarande inhemska skatt.2. Varje medlemsstat är dock bibehållen rätten att föreskriva att eventuella kostnader som avser innehavet och eventuella förluster till följd av vinstutdelningen från dotterbolaget inte får dras av från den beskattningsbara vinsten i moderbolaget. Om de förvaltningskostnader som avser innehavet i sådant fall fastställs schablonmässigt, får detta belopp inte överstiga 5 % av den vinst som utdelats av dotterbolaget.3. Punkt 1 skall gälla till dess att ett gemensamt system för bolagsbeskattning trätt i kraft och börjat tillämpas.Rådet skall vid lämplig tidpunkt anta de regler som skall tillämpas efter den dag som avses i första stycket.Artikel 51. Vinstutdelning från ett dotterbolag till moderbolaget skall, åtminstone om det senare innehar minst 25 % av kapitalet i dotterbolaget, vara befriad från källskatt.2. Utan hinder av punkt 1 får Grekland, så länge bolagsskatt där inte tas ut på utdelad vinst, ta ut en källskatt på utdelning till moderbolag i andra medlemsstater. Skattesatsen får dock inte överstiga den skattesats som överenskommits i bilaterala dubbelbeskattningsavtal.3. Utan hinder av punkt 1 får Tyskland, så länge bolagsskatt på utdelad vinst där tas ut efter en skattesats som är minst 11 procentenheter lägre än den skattesats som är tillämplig på kvarhållen vinst, ta ut en utjämnande källskatt på 5 % på utdelning från dotterbolag, dock längst till mitten av år 1996.4. Utan hinder av punkt 1 får Portugal ta ut en källskatt på utdelning från dotterbolag hemmahörande i Portugal till moderbolag i andra medlemsstater, dock längst till och med utgången av åttonde året efter den dag då detta direktiv börjar tillämpas.Med förbehåll för gällande bilaterala överenskommelser som slutits mellan Portugal och en annan medlemsstat får denna skattesats inte överstiga 15 % under de första fem åren och 10 % under de sista tre åren av denna period.Före utgången av det åttonde året skall rådet, på grundval av ett förslag från kommissionen, enhälligt besluta om en eventuell förlängning av bestämmelserna i denna punkt.Artikel 6Ett moderbolags medlemsstat får inte ta ut källskatt på vinst som bolaget uppbär från ett dotterbolag.Artikel 71. Termen "källskatt" så som den används i detta direktiv skall inte omfatta den förskottsbetalning av bolagsskatt som görs till den medlemsstat där dotterbolaget är hemmahörande i samband med utdelning till moderbolaget.2. Detta direktiv skall inte påverka tillämpningen av nationella eller avtalsgrundade bestämmelser utformade för att förhindra eller minska ekonomisk dubbelbeskattning av utdelning, i synnerhet bestämmelser som hänför sig till skattetillgodohavande till förmån för dem som mottar utdelning.Artikel 81. Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1992 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen härom.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som antas inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 9Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 juli 1990.På rådets vägnarG. CARLIOrdförande() EGT nr C 39, 22.3.1969, s. 7 och ändring utsänd den 5 juli 1985.() EGT nr C 51, 29.4.1970, s. 6.() EGT nr C 100, 1.8.1969, s. 7.BILAGAFörteckning över de slag av bolag som avses i artikel 2 aa) Bolag som enligt belgisk rättsordning kallas "société anonyme"/"naamloze vennootschap", "société en commandite par actions"/"commanditaire vennootschap op aandelen" eller "société privée à responsabilité limitée"/"besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid" och sådana offentligrättsliga organ som fungerar enligt civilrättsliga regler.b) Bolag som enligt dansk rättsordning kallas "aktieselskab" eller "anpartsselskab".c) Bolag som enligt tysk rättsordning kallas "Aktiengesellschaft", "Kommanditgesellschaft auf Aktien", "Gesellschaft mit beschränkter Haftung" eller"Bergrechtliche gewerkschaft".d) Bolag som enligt grekisk rättsordning kallas: "áíþíõìç åôáéñßá".e) Bolag som enligt spansk rättsordning kallas: "sociedad anónima", "sociedad comanditaria por acciones" eller "sociedad de responsabilidad limitada" och de offentligrättsliga organ som fungerar enligt civilrättsliga regler.f) Bolag som enligt fransk rättsordning kallas "société anonyme", "société en commandite par actions" eller "société à responsabilité limitée" och industriella och affärsdrivande offentliga organ och företag.g) Bolag som enligt irländsk rättsordning kallas "public companies limited by shares or by guarantee", "private companies limited by shares or by guarantee", organ registerade enligt "the Industrial and Provident Societies Acts" eller byggnadsföretag registerade enligt "the Building Societies Acts".h) Bolag som enligt italiensk rättsordning kallas "società per azioni","società in accomandita per azioni" eller "società a responsabilità limitata", och offentliga och privata organ som driver industriell och kommersiell verksamhet.i) Bolag som enligt luxemburgsk rättsordning kallas "société anonyme", "société en commandite par actions" eller "société à responsabilité limitée".j) Bolag som enligt nederländsk rättsordning kallas "naamloze vennootschap" eller "besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid".k) Handelsföretag eller bolag som är bildade enligt civillagstiftning och som har handelsföretagsform, kooperativ och offentliga företag, bildade i enlighet med portugisisk rätt.l) Bolag som bildats enligt lagstiftningen i Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland.


Avis juridique important

|

32001L0111

Rådets direktiv 2001/111/EG av den 20 december 2001 om vissa former av socker avsedda som livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 010 , 12/01/2002 s. 0053 - 0057

Rådets direktiv 2001/111/EGav den 20 december 2001om vissa former av socker avsedda som livsmedelEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochav följande skäl:(1) I överensstämmelse med slutsatserna från Europeiska rådet i Edinburgh den 11-12 december 1992, vilka bekräftades av slutsatserna från Europeiska rådet i Bryssel den 10-11 december 1993, bör vissa vertikala direktiv på livsmedelsområdet förenklas så att de endast tar upp de viktigaste krav som de produkter som omfattas av direktiven skall uppfylla för att kunna åtnjuta fri rörlighet på den inre marknaden.(2) Rådets direktiv 73/437/EEG av den 11 december 1973 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa sockerarter avsedda som livsmedel(4), motiverades med att skillnaderna mellan de nationella lagstiftningarna beträffande vissa former av socker kunde leda till illojal konkurrens och vilseleda konsumenterna och därmed direkt inverka på upprättandet av den gemensamma marknaden och på dess sätt att fungera.(3) Syftet med direktiv 73/437/EEG var därför att fastställa definitioner och gemensamma regler för produkternas tillverkningsegenskaper samt för förpackning och märkning av produkterna för att säkerställa deras fria rörlighet inom gemenskapen.(4) Kommissionen avser att snarast, och under alla förhållanden före den 1 juli 2000, föreslå att det i rådets direktiv 80/232/EEG av den 15 januari 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om de nominella vikter och volymer samt volymer för behållare som är tillåtna för vissa färdigförpackade varor(5) införs en rad nominella vikter för de produkter som omfattas av detta direktiv.(5) Direktiv 73/437/EEG bör omarbetas så att reglerna om villkoren för framställning och saluföring för vissa former av socker avsedda som livsmedel blir mer tillgängliga. Direktiv 73/437/EEG bör omarbetas och det bör omarbetas och anpassas till den allmänna gemenskapslagstiftning som gäller livsmedel, särskilt den som avser märkning, färgämnen och andra godkända tillsatser, extraktionsmedel och analysmetoder.(6) De allmänna regler om märkning av livsmedel som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG(6), bör tillämpas med vissa villkor.(7) I enlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget kan medlemsstaterna inte i tillräcklig utsträckning uppnå målet att fastställa gemensamma definitioner och regler för de berörda produkterna och anpassa bestämmelserna till allmän gemenskapslagstiftning om livsmedel och det kan därför, på grund av detta direktivs art, bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det ovannämnda målet.(8) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövande av kommissionens genomförandebefogenheter(7).(9) För att inte nya hinder för den fria rörligheten skall uppkomma bör medlemsstaterna avstå från att för de berörda produkterna anta nationella bestämmelser som inte föreskrivs i detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv skall tillämpas på de produkter som definieras i del A i bilagan.Detta direktiv skall dock inte tillämpas på de produkter som definieras i del A i bilagan när de förekommer som florsocker, kandisocker och toppsocker.Artikel 2Direktiv 2000/13/EG skall tillämpas på de produkter som definieras i del A i bilagan på följande villkor och med följande undantag:1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 5 skall beteckningarna i del A i bilagan endast tillämpas på de produkter som anges där och skall användas i handeln för att beteckna dessa produkter.Den beteckning som anges i punkt 2 i del A i bilagan får också användas för att beteckna den produkt som avses i punkt 3 i del A i bilagan.Emellertid får- de produkter som definieras i del A i bilagan, utöver den obligatoriska beteckningen, också vara försedda med beteckningar som är vanligt förekommande i medlemsstaterna,- beteckningarna också användas som ett komplement till beteckningar som enligt sedvänja används för att beteckna andra produkter,förutsatt att konsumenterna inte därigenom vilseleds.2. Färdigförpackade produkter som väger mindre än 20 gram behöver inte märkas med nettovikten.3. Sockerlösning, invertsockerlösning och invertsockersirap skall märkas med torrsubstanshalten och invertsockerhalten.4. Invertsockersirap som innehåller kristaller i lösningen skall märkas med uttrycket "kristalliserad".5. Om de produkter som avses i punkterna 7 och 8 i del A i bilagan innehåller fruktos uppgående till mer än 5 % på en torrsubstansbasis, skall de, både som produkt och som ingrediens, märkas med "stärkelse-fruktossirap" eller "fruktos-stärkelsesirap" respektive "torkad stärkelse-fruktossirap" eller "torkad fruktos-stärkelsesirap" för att ange om stärkelsen eller fruktosen utgör den större delen.Artikel 3Medlemsstaterna skall avstå från att anta mer detaljerade nationella bestämmelser eller bestämmelser som inte föreskrivs i detta direktiv för de berörda produkterna för de produkter som definieras i bilagan.Artikel 4De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv och som rör de frågor som anges nedan skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 5.2:- Anpassning av detta direktiv till den allmänna gemenskapslagstiftning som gäller livsmedel.- Anpassning till den tekniska utvecklingen.Artikel 51. Kommissionen skall biträdas av Ständiga livsmedelskommittén (nedan kallad kommittén), som inrättats genom artikel 1 i beslut 69/414/EEG(8).2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 6Direktiv 73/437/EEG skall upphävas med verkan från den 12 juli 2003.Hänvisningar till det upphävda direktivet skall tolkas som hänvisningar till det här direktivet.Artikel 7Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före dem 12 juli 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Dessa åtgärder skall tillämpas för att- tillåta saluföring av de produkter som definieras i del A i bilagan, om de överensstämmer med de definitioner och regler som fastställs i detta direktiv, med verkan från den 12 juli 2003,- förbjuda saluföring av produkter som inte överensstämmer med detta direktiv, med verkan från den 12 juli 2004.Saluföring av produkter som inte överensstämmer med detta direktiv men som har märkts före den 12 juli 2004 i enlighet med direktiv 73/437/EEG skall dock tillåtas fram till dess att lagren av dessa produkter är tömda.När en medlemsstat vidtar dessa åtgärder skall åtgärderna innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 8Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 9Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 2001.På rådets vägnarC. PicquéOrdförande(1) EGT C 231, 9.8.1996, s. 6.(2) EGT C 279, 1.10.1999, s. 90.(3) EGT C 56, 24.2.1997, s. 20.(4) EGT L 356, 27.12.1973, s. 71. Direktivet ändrat genom 1985 års anslutningsakt.(5) EGT L 51, 25.2.1980, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 87/356/EEG (EGT L 192, 11.7.1987, s. 48).(6) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.(7) EGT L 184, 7.7.1999, s. 23.(8) EGT L 291, 19.11.1969, s. 9.BILAGAA. BETECKNINGAR OCH DEFINITIONER1. Halvvitt sockerRenad och kristalliserad sackaros som är felfri och av god handelskvalitet med följande egenskaper:>Plats för tabell>2. Socker eller vitt sockerRenad och kristalliserad sackaros som är felfri och av god handelskvalitet med följande egenskaper:>Plats för tabell>3. Extravitt sockerSocker med de egenskaper som anges i punkt 2 a-c och där sockrets totala antal poäng enligt bestämmelserna i del B inte överstiger 8 och högst- 4 för färgtyp,- 6 för askhalt,- 3 för färg i lösning.4. Sockerlösning(1)En vattenlösning av sackaros med följande egenskaper:>Plats för tabell>5. Invertsockerlösning(2)En vattenlösning av sackaros som delvis inverterats genom hydrolys, men där andelen invertsocker inte dominerar, och som har följande egenskaper:>Plats för tabell>6. Invertsockersirap(3)En vattenlösning, eventuellt kristalliserad, av sackaros som delvis inverterats genom hydrolys och där invertsockerandelen (förhållandet fruktos till glukos: 1,0 ± 0,1) i torrsubstansen måste vara större än 50 % av torrsubstansvikten men som i övrigt uppfyller kraven i punkt 5 a och 5 c.7. StärkelsesirapEn renad och koncentrerad vattenlösning av energigivande sockerarter från stärkelse och/eller inulin med följande egenskaper:>Plats för tabell>8. Torkad stärkelsesirapDelvis torkad stärkelsesirap, med minst 93 % av torrsubstansvikten, som i övrigt uppfyller kraven i punkt 7 b och 7 c.9. Druvsocker eller glukosmonohydratRenad och kristalliserad D-glukos som innehåller en molekyl kristallvatten och som har följande egenskaper:>Plats för tabell>10. Druvsocker eller vattenfri glukosRenad och kristalliserad D-glukos utan kristallvatten vars torrsubstansvikt utgör minst 98 % och som i övrigt uppfyller kraven i punkt 9 a och 9 c.11. FruktosRenad kristallisk D-fruktos med följande egenskaper:>Plats för tabell>B. METOD FÖR BESTÄMNING AV FÄRGTYP, ASKHALT VIA SPECIFIKA LEDNINGSFÖRMÅGAN OCH FÄRG I LÖSNING HOS SOCKER (VITT) OCH EXTRAVITT SOCKER ENLIGT DEFINITIONEN I PUNKTERNA 2 OCH 3 I DEL AEn "poäng" motsvarara) i fråga om färgtyp: 0,5 enheter, beräknade enligt metod från Brunswick Institute for Agricultural and Sugar Industry Technology och på det sätt som beskrivs i kapitel A, punkt 2 i bilagan till kommissionens förordning (EEG) nr 1265/69 av den 1 juli 1969 om fastställande av metoder för kvalitetsbestämning på socker som uppköpts av interventionsorganen(4),b) i fråga om askhalt: 0,0018 %, enligt metod från International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis (ICUMSA) på det sätt som beskrivs i kapitel A, punkt 1 i bilagan till ovannämnda förordning,c) i fråga om färg i lösning: 7,5 enheter, beräknade enligt ICUMSA-metoden på det sätt som beskrivs i kapitel A, punkt 3 i bilagan till förordning (EEG) nr 1265/69.(1) Beteckningen "vit" skall förbehållas:a) sockerlösning där lösningens färg inte överstiger 25 ICUMSA-enheter enligt den metod som anges i punkt c i del B,b) invertsockerlösning och invertsockersirap där- askhalten via specifika ledningsförmågan inte överstiger 0,1 %,- färgen i lösningen inte överstiger 25 ICUMSA-enheter enligt den metod som anges i punkt c i del B.(2) Beteckningen "vit" skall förbehållas:a) sockerlösning där lösningens färg inte överstiger 25 ICUMSA-enheter enligt den metod som anges i punkt c i del B,b) invertsockerlösning och invertsockersirap där- askhalten via specifika ledningsförmågan inte överstiger 0,1 %,- färgen i lösningen inte överstiger 25 ICUMSA-enheter enligt den metod som anges i punkt c i del B.(3) Beteckningen "vit" skall förbehållas:a) sockerlösning där lösningens färg inte överstiger 25 ICUMSA-enheter enligt den metod som anges i punkt c i del B,b) invertsockerlösning och invertsockersirap där- askhalten via specifika ledningsförmågan inte överstiger 0,1 %,- färgen i lösningen inte överstiger 25 ICUMSA-enheter enligt den metod som anges i punkt c i del B.(4) EGT L 163, 1.7.1969, s. 1.


Avis juridique important

|

32003L0088

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EG av den 4 november 2003 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden

Europeiska unionens officiella tidning nr L 299 , 18/11/2003 s. 0009 - 0019

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/88/EGav den 4 november 2003om arbetstidens förläggning i vissa avseendenEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(1),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(2), ochav följande skäl:(1) I rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(3) föreskrivs minimikrav för säkerhet och hälsa vid förläggningen av arbetstiden i fråga om dygnsvila, raster, veckovila, begränsning av veckoarbetstiden, årlig semester samt former av nattarbete, skiftarbete och arbetsrytm, och direktivet har ändrats på väsentliga punkter. Av tydlighetsskäl bör därför bestämmelserna ifråga kodifieras.(2) I artikel 137 i fördraget föreskrivs att gemenskapen skall understödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet för att förbättra arbetsmiljön för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet. I direktiv som antas på grundval av denna artikel skall sådana administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.(3) Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(4) förblir fullt tillämpligt på de områden som omfattas av det här direktivet utan att det påverkar tillämpningen av strängare eller mer detaljerade bestämmelser i detta.(4) Arbetstagarnas säkerhet, hygien och hälsa på arbetsplatsen är ett mål som inte bör vara underkastat rent ekonomiska hänsyn.(5) Alla arbetstagare bör ha lämpliga viloperioder. Begreppet "vila" måste uttryckas i tidsenheter, dvs. i dagar, timmar och/eller delar av dessa. För att trygga hälsa och säkerhet för arbetstagare inom gemenskapen måste arbetstagarna ges dygnsvila, veckovila och semester av en viss minsta längd samt tillräckliga raster. I detta sammanhang är det även nödvändigt att sätta en övre gräns för veckoarbetstiden.(6) Hänsyn bör tas till Internationella arbetsorganisationens (ILO) principer när det gäller arbetstidens förläggning, inklusive dem som avser nattarbete.(7) Forskningen har visat att människokroppen nattetid är känsligare för störningar och även för vissa betungande former av arbetsorganisation och att långa perioder av nattarbete kan vara hälsovådliga för arbetstagare och äventyra säkerheten på arbetsplatsen.(8) Det finns ett behov av att begränsa arbetstidens längd vid perioder av nattarbete, inklusive övertid, och att se till att arbetsgivare som regelbundet sysselsätter nattarbetande anmäler det till de behöriga myndigheterna om dessa begär det.(9) Det är viktigt att nattarbetande har rätt till en kostnadsfri hälsoundersökning innan de börjar anställningen och därefter till regelbundna hälsoundersökningar och att de snarast möjligt omplaceras till lämpligt dagarbete om de har problem med hälsan.(10) Natt- och skiftarbetandes situation kräver att nivån på säkerhet och hälsoskydd anpassas till arbetets art och att skyddsåtgärder, förebyggande åtgärder och resurser är effektiva.(11) Vissa arbetsförhållanden kan ha en skadlig inverkan på arbetstagarnas hälsa och säkerhet. Arbete som organiseras enligt en viss rytm bör ta hänsyn till den allmänna principen om att anpassa arbetet till arbetstagaren.(12) Ett europeiskt avtal om arbetstiden för sjömän har genomförts genom rådets direktiv 1999/63/EG av den 21 juni 1999 om det avtal om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts av European Community Shipowners' Association (ESCA) och Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST)(5), i enlighet med artikel 139.2 i fördraget. Bestämmelserna i detta direktiv bör därför inte gälla sjömän.(13) När det gäller de andelsfiskare som är arbetstagare åligger det medlemsstaterna att, i enlighet med detta direktiv, fastställa villkoren för rätten till och beviljandet av årlig semester, däribland bestämmelser om betalning.(14) De särskilda normer som fastställs i övriga gemenskapsinstrument när det gäller t.ex. viloperioder, arbetstid, årlig semester och nattarbete för vissa kategorier av arbetstagare bör ha företräde framför bestämmelserna i detta direktiv.(15) Med hänsyn till att arbetstidens förläggning antagligen medför problem inom företagen verkar det önskvärt att tillåta flexibilitet vid tillämpningen av vissa bestämmelser i detta direktiv samtidigt som man tryggar efterlevnaden av principerna om arbetstagarnas hälsa och säkerhet.(16) Det är nödvändigt att föreskriva att vissa bestämmelser får bli föremål för avvikelser som, beroende på omständigheterna i enstaka fall, kan genomföras av medlemsstaterna eller av arbetsmarknadens parter. Som allmän regel bör de berörda arbetstagarna vid sådana avvikelser ges motsvarande kompensationsledighet.(17) Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för genomförande av de direktiv som anges i bilaga I, del B.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL 1RÄCKVIDD OCH DEFINITIONERArtikel 1Ändamål och räckvidd1. I detta direktiv föreskrivs minimikrav på säkerhet och hälsa vid förläggningen av arbetstiden.2. Detta direktiv är tillämpligt påa) minimitider för dygnsvila, veckovila och årlig semester, vidare på raster och begränsning av veckoarbetstiden, samtb) vissa former av nattarbete, skiftarbete och arbetsrytm.3. Detta direktiv skall tillämpas på all verksamhet, såväl offentlig som privat, i den betydelse som avses i artikel 2 i direktiv 89/391/EEG, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 14, 17, 18 och 19 i detta direktiv.Detta direktiv skall inte tillämpas på sjömän, enligt definitionen i direktiv 1999/63/EG, dock utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 2.8 i det här direktivet.4. Bestämmelserna i direktiv 89/391/EEG är fullt tillämpliga på de fall som avses i punkt 2 utan att det påverkar tillämpningen av strängare eller mer detaljerade bestämmelser i det här direktivet.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1. arbetstid: all tid i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis då arbetstagaren står till arbetsgivarens förfogande samt därvid utför aktiviteter eller uppgifter.2. viloperiod: varje period som inte är arbetstid.3. natt: varje period om minst sju timmar, bestämd enligt nationell lagstiftning, som omfattar perioden mellan midnatt och 05.00.4. nattarbetande:a) varje arbetstagare som normalt utför minst tre timmar av sin arbetstid nattetid, ochb) varje arbetstagare som troligen kommer att fullgöra en viss del av sin årsarbetstid nattetid; denna del bestäms av den berörda medlemsstateni) genom nationell lagstiftning efter samråd med arbetsmarknadens parter, ellerii) genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter på nationell eller regional nivå.5. skiftarbete: varje metod att dela in arbetet i skift varigenom arbetstagare avlöser varandra vid samma arbetsplatser enligt en viss arbetsgång, även då denna är roterande; skiften kan vara kontinuerliga eller diskontinuerliga; metoden kan medföra att arbetstagare måste arbeta vid olika tider under en given period av dagar eller veckor.6. skiftarbetare: varje arbetstagare vars arbetsschema ingår i skiftarbete.7. mobila arbetstagare: arbetstagare som är anställda som resande personal av företag som bedriver person- eller godstransport på väg, i luften eller via inre vattenvägar.8. offshorearbete: arbete som huvudsakligen utförs på eller från offshoreanläggningar (inklusive oljeborrplattformar) i direkt eller indirekt anslutning till prospektering, utvinning eller exploatering av mineraltillgångar, inbegripet kolväten, samt dykning i anslutning till sådan verksamhet, oavsett om dykningen utförs från en offshoreanläggning eller från ett fartyg.9. tillräcklig vila: att arbetstagarna har regelbundna viloperioder, vars längd anges i tidsenheter och som är tillräckligt långa och sammanhängande för att säkerställa att de inte på grund av trötthet eller ojämn arbetsrytm skadar sig själva, sina kolleger eller andra personer och att deras hälsa inte tar skada, vare sig på kort eller lång sikt.KAPITEL 2MINIMIPERIODER FÖR VILA - ANDRA BESTÄMMELSER OM ARBETSTIDENS FÖRLÄGGNINGArtikel 3DygnsvilaMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att varje arbetstagare får minst elva timmars sammanhängande ledighet per 24-timmarsperiod.Artikel 4RasterMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att varje arbetstagare - då arbetsdagen är längre än sex timmar - får en rast. Den närmare utformningen, däribland rastens längd och på vilka villkor den ges, skall fastställas genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter eller, då detta inte lyckas, genom nationell lagstiftning.Artikel 5VeckovilaMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att varje arbetstagare under varje period om sju dagar får minst 24 timmars sammanhängande ledighet plus den elva timmars dygnsvila som avses i artikel 3.Om sakliga, tekniska eller arbetsorganisatoriska förhållanden berättigar det får en ledighet om minst 24 timmar tillämpas.Artikel 6Begränsning av veckoarbetstidenMedlemsstaterna skall, med beaktande av behovet av att skydda arbetstagares säkerhet och hälsa, vidta de åtgärder som behövs för att se till atta) veckoarbetstiden begränsas genom lagar och andra författningar eller genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter,b) den genomsnittliga arbetstiden under varje sjudagarsperiod inklusive övertid inte överstiger 48 timmar.Artikel 7Årlig semester1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att varje arbetstagare får en årlig betald semester om minst fyra veckor i enlighet med vad som föreskrivs genom nationell lagstiftning eller praxis angående rätten till och beviljandet av en sådan semester.2. Den årliga semestern får inte utbytas mot kontant ersättning, utom då anställningen avslutas.KAPITEL 3NATTARBETE - SKIFTARBETE - ARBETSRYTMArtikel 8Nattarbetets längdMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till atta) den normala arbetstiden för nattarbetande inte överstiger ett genomsnitt av åtta timmar under varje 24-timmarsperiod,b) nattarbetande vars arbete innebär särskilda risker eller stor fysisk eller mental ansträngning inte arbetar mer än åtta timmar inom en 24-timmarsperiod när de utför nattarbete.För tillämpningen av b skall arbete som innebär särskilda risker eller stor fysisk eller mental ansträngning definieras genom nationell lagstiftning eller praxis eller genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter, med hänsyn tagen till nattarbetets särskilda konsekvenser och risker.Artikel 9Hälsoundersökning och omplacering av nattarbetande till dagarbete1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till atta) nattarbetande har rätt till en kostnadsfri hälsoundersökning innan de börjar anställningen och därefter till regelbundna hälsoundersökningar,b) nattarbetande som har hälsoproblem som kan visas bero på nattarbetet om det är möjligt omplaceras till lämpligt dagarbete.2. Den kostnadsfria hälsoundersökning som avses i punkt 1 a skall omfattas av lagstadgad tystnadsplikt.3. Den kostnadsfria hälsoundersökning som avses i punkt 1 a får utföras inom den offentliga sjukvården.Artikel 10Garantier för nattarbeteMedlemsstaterna får föreskriva att det arbete som utförs av vissa kategorier av nattarbetande skall omfattas av vissa garantier, på villkor som fastställs genom nationell lagstiftning eller praxis, när det gäller arbetstagare som riskerar hälsa eller säkerhet genom sitt nattarbete.Artikel 11Anmälan om regelbunden sysselsättning av nattarbetandeMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att arbetsgivare som regelbundet sysselsätter nattarbetande anmäler detta till de behöriga myndigheterna om dessa begär det.Artikel 12Skydd av hälsa och säkerhetMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till atta) nattarbetande och skiftarbetare har ett hälso- och säkerhetsskydd som motsvarar arten av deras arbete,b) skyddsåtgärder och skyddsanordningar för nattarbetande och skiftarbetande motsvarar dem som finns för andra arbetstagare och att dessa är tillgängliga alla tider på dygnet.Artikel 13ArbetsrytmMedlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att se till att en arbetsgivare som avser att organisera arbetet enligt en viss rytm tar hänsyn till den allmänna principen om att anpassa arbetet till arbetstagaren, särskilt i syfte att lindra effekterna av monotona arbetsuppgifter och arbete i ett i förväg fastställt tempo beroende på arbetets art. Arbetsgivaren skall även ta hänsyn till kraven på hälsa och säkerhet, särskilt beträffande avbrott under arbetstiden.KAPITEL 4ÖVRIGA BESTÄMMELSERArtikel 14Mer detaljerade gemenskapsbestämmelserDetta direktiv skall inte tillämpas när andra gemenskapsinstrument innehåller särskilda mer detaljerade föreskrifter om arbetstidens förläggning för vissa yrken eller arbeten.Artikel 15Gynnsammare bestämmelserDetta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att tillämpa eller införa lagar eller andra författningar som bättre skyddar arbetstagarnas hälsa och säkerhet eller underlättar eller tillåter tillämpningen av kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter som bättre skyddar arbetstagarnas hälsa och säkerhet.Artikel 16BeräkningsperioderMedlemsstaterna får föreskriva följande:a) För tillämpningen av artikel 5 (veckovila): En beräkningsperiod som inte överstiger 14 dagar.b) För tillämpningen av artikel 6 (begränsning av veckoarbetstiden): En beräkningsperiod som inte överstiger fyra månader.De perioder av årlig betald semester som beviljas i enlighet med artikel 7 liksom även sjukfrånvaro skall inte inkluderas eller skall vara neutrala vid beräkningen av genomsnittet.c) För tillämpningen av artikel 8 (nattarbetets längd): En beräkningsperiod som bestäms efter samråd med arbetsmarknadens parter eller genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter på nationell eller regional nivå.Om den veckovila på minst 24 timmar som avses i artikel 5 faller inom nyssnämnda period skall den inte inkluderas vid beräkningen av genomsnittet.KAPITEL 5AVVIKELSER OCH UNDANTAGArtikel 17Avvikelser1. Med iakttagande av de allmänna principerna för arbetstagarnas hälsa och säkerhet får medlemsstaterna göra avvikelser från artiklarna 3-6, 8 och 16. Avvikelser får göras när - med hänsyn till det aktuella arbetets särskilda art - arbetstidens längd inte mäts eller bestäms i förväg eller kan bestämmas av arbetstagarna själva. Detta gäller särskilt beträffandea) företagsledare eller andra personer med självständiga beslutsbefogenheter,b) anställda i familjeföretag, ellerc) arbetstagare som tjänstgör vid religiösa ceremonier i kyrkor och religiösa samfund.2. Avvikelser som föreskrivs i punkterna 3, 4 och 5 får fastställas genom lagstiftning eller andra författningsbestämmelser eller genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter under förutsättning att de berörda arbetstagarna ges motsvarande kompensationsledighet eller - i undantagsfall när det av objektiva skäl inte är möjligt att bevilja sådan kompensationsledighet - att arbetstagarna erbjuds lämpligt skydd.3. I enlighet med punkt 2 i denna artikel får avvikelser från artiklarna 3, 4, 5, 8 och 16 görasa) i fråga om verksamhet då det föreligger långt avstånd mellan arbetstagarens bostad och arbetsplats såsom vid offshorearbete, eller då arbetstagarens olika arbetsplatser ligger långt ifrån varandra,b) i fråga om säkerhets- och övervakningsarbeten som kräver permanent närvaro för att skydda egendom eller personer, särskilt i fråga om säkerhetsvakter, vaktmästare eller vaktbolag,c) i fråga om arbeten som kräver en kontinuitet i servicen eller produktionen, särskilti) service i form av reception, behandling eller vård på sjukhus och liknande inrättningar, inbegripet det arbete som utförs av läkare under utbildning, institutioner eller fängelser,ii) hamn- eller flygplatsarbete,iii) press, radio, television, filmproduktion, post- och telekommunikation, ambulans, brand- och civilförsvar,iv) produktion och distribution av gas, vatten och el, sophämtning och sopförbränningsanläggningar,v) industrier i vilka arbetet inte kan avbrytas av tekniska skäl,vi) forsknings- och utvecklingsarbete,vii) jordbruk,viii) arbetstagare som är inbegripna i transport av passagerare i reguljär stadstransporttjänst,d) på områden inom vilka det förekommer förutsägbara arbetstoppar, särskilti) jordbruk,ii) turism,iii) postservice,e) i fråga om personer som arbetar inom järnvägstransporti) med intermittent arbete,ii) som fullgör sin arbetstid på tåg, elleriii) vilkas verksamhet har samband med tågtidtabeller och som säkerställer en kontinuerlig och regelbunden järnvägstrafik.f) under de omständigheter som beskrivs i artikel 5.4 i direktiv 89/391/EEG,g) vid olycksfall eller då risken för olycksfall är överhängande.4. I enlighet med punkt 2 i denna artikel får avvikelser från artiklarna 3 och 5 görasa) i fråga om skiftarbete varje gång ett nytt skift går på och inte kan ta en dygnsvila eller veckovila mellan slutet av ett skift och början av nästa,b) i fråga om arbete som delas upp i perioder under dagens lopp, särskilt städarbete.5. I enlighet med punkt 2 i denna artikel får avvikelser från artikel 6 och artikel 16 b göras när det gäller läkare under utbildning, i enlighet med bestämmelserna i andra-sjunde stycket i denna punkt.Med avseende på artikel 6 skall avvikelser som avses i första stycket tillåtas under en övergångsperiod på fem år räknat från den 1 augusti 2004.Medlemsstaterna får vid behov under ytterligare högst två år beakta svårigheter när det gäller att uppfylla bestämmelserna om arbetstid med avseende på deras ansvar för organisationen och tillhandahållande av hälso- och sjukvård. Minst sex månader före övergångsperiodens utgång skall den berörda medlemsstaten informera kommissionen med angivande av sina skäl, så att kommissionen, efter lämpliga samråd, kan avge ett yttrande inom tre månader från det att sådan information mottagits. Om medlemsstaten inte följer kommissionens yttrande skall den motivera sitt beslut. Medlemsstatens meddelande och motivering samt kommissionens yttrande skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och översändas till Europaparlamentet.Medlemsstaterna får vid behov under ytterligare en period på ett år beakta särskilda svårigheter när det gäller att uppfylla de skyldigheter som avses i tredje stycket. De skall följa det förfarande som anges i det stycket.Medlemsstaterna skall säkerställa att veckoarbetstimmarna aldrig överskrider i genomsnitt 58 timmar under de första tre åren av övergångsperioden, i genomsnitt 56 timmar under de följande två åren och i genomsnitt 52 timmar under eventuellt återstående tid.Arbetsgivaren skall i god tid samråda med arbetstagarnas företrädare för att nå en överenskommelse, när detta är möjligt, om villkoren för övergångsperioden. Inom de gränser som anges i femte stycket kan en sådan överenskommelse omfattaa) det genomsnittliga antalet veckoarbetstimmar under övergångsperioden, ochb) de åtgärder som skall vidtas för att minska antalet veckoarbetstimmar till i genomsnitt 48 timmar vid slutet av övergångsperioden.Med avseende på artikel 16 b, skall avvikelser som avses i första stycket tillåtas under förutsättning att beräkningsperioden inte överstiger tolv månader, under den första delen av den övergångsperiod som fastställs i femte stycket, och sex månader därefter.Artikel 18Undantag genom kollektivavtalAvvikelser får göras från artiklarna 3, 4, 5, 8 och 16 genom kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter på nationell eller regional nivå eller genom kollektivavtal på en lägre nivå om det tillåts genom sådana avtal.De medlemsstater som saknar ett system för kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter på nationell eller regional nivå i de fall som omfattas av detta direktiv, och vidare de medlemsstater som för detta ändamål har en särskild lagstiftning får inom ramen för sådan lagstiftning - i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis - tillåta avvikelser från artiklarna 3, 4, 5, 8 och 16. Detta får ske genom kollektivavtal på lämplig nivå.De avvikelser som avses i första och andra styckena skall tillåtas på villkor att motsvarande kompensationsledighet beviljas de berörda arbetstagarna eller - i undantagsfall, när det inte är möjligt att bevilja sådan ledighet av objektiva skäl - att de berörda arbetstagarna ges lämpligt skydd.Medlemsstaterna får föreskriva oma) hur arbetsmarknadens parter skall tillämpa denna artikel, ochb) tillämpningen av de bestämmelser i kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter som sluts i enlighet med denna artikel på andra arbetstagare i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis.Artikel 19Begränsningar av undantag från beräkningsperioderDen möjlighet att göra avvikelser från artikel 16 b som föreskrivs i artikel 17.3 och i artikel 18 får inte leda till en längre beräkningsperiod än sex månader.Under iakttagande av de allmänna principerna om skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet skall dock medlemsstaterna ha möjlighet att - på objektiva grunder eller av tekniska skäl, eller av skäl som har att göra med arbetets organisation - tillåta kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter om beräkningsperioder som inte överstiger 12 månader.Före den 23 november 2003 skall rådet på förslag från kommissionen, åtföljt av en utvärdering, på nytt granska bestämmelserna i denna artikel och besluta om eventuella åtgärder.Artikel 20Mobila arbetstagare och offshorearbete1. Artiklarna 3, 4, 5 och 8 skall inte tillämpas på mobila arbetstagare.Medlemsstaterna skall dock vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att mobila arbetstagare har rätt till tillräcklig vila utom under de omständigheter som anges i artikel 17.3 f och g.2. Under förutsättning att de allmänna principerna om skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet respekteras, och under förutsättning att samråd förts mellan arbetsmarknadens parter och försök gjorts för att uppmuntra alla former av relevant social dialog, inbegripet förhandlingar om parterna så önskar, får medlemsstaterna på objektiva grunder eller av tekniska skäl, eller av skäl som har att göra med arbetets organisation, utsträcka den beräkningsperiod som avses i artikel 16 b till tolv månader för arbetstagare som huvudsakligen utför offshorearbete.3. Kommissionen skall senast den 1 augusti 2005, efter samråd med medlemsstaterna och med arbetsgivar- och arbetstagarparter på europeisk nivå, granska hur bestämmelserna fungerar vad gäller hälso- och säkerhetsmässiga aspekter för arbetstagare som utför offshorearbete i syfte att vid behov lägga fram lämpliga ändringar.Artikel 21Arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg1. Artiklarna 3-6 och 8 skall inte gälla arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg som för en medlemsstats flagg.Medlemsstaterna skall dock vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att alla arbetstagare ombord på ett sjögående fiskefartyg som för en medlemsstats flagg har rätt till tillräcklig vila samt att begränsa veckoarbetstiden till maximalt 48 timmar i genomsnitt under en beräkningsperiod på tolv månader.2. Inom de gränser som anges i punkt 1 andra stycket samt punkterna 3 och 4 skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att, med hänsyn till behovet att skydda sådana arbetstagares säkerhet och hälsa, säkerställa atta) arbetstiden begränsas till ett högsta antal timmar som inte får överskridas under en viss period, ellerb) ett minsta antal timmar för vila garanteras under en given period.Det högsta antalet arbetstimmar eller minsta antalet vilotimmar skall närmare anges i lagar och andra författningar, genom kollektivavtal eller genom avtal mellan arbetsmarknadens parter.3. Gränserna för arbets- eller vilotid skall vara antingena) ett högsta antal timmar som arbetstiden inte får överskrida, nämligeni) 14 timmar under varje 24-timmarsperiod ochii) 72 timmar under varje 7-dagarsperiod,ellerb) ett lägsta antal timmar som vilotiden inte får understiga, nämligeni) 10 timmar under varje 24-timmarsperiod ochii) 77 timmar under varje 7-dagarsperiod.4. Vilotiden får inte delas upp på mer än två perioder, av vilka den ena skall vara minst sex timmar lång och intervallen mellan två på varandra följande viloperioder skall inte överskrida 14 timmar.5. I enlighet med de allmänna principerna om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet och på objektiva grunder eller av tekniska skäl, eller av skäl som har att göra med arbetets organisation, får medlemsstaterna bevilja undantag från de gränser som anges i punkt 1 andra stycket samt punkterna 3 och 4, inbegripet fastställande av beräkningsperioder. Sådana undantag skall så långt som möjligt överensstämma med de fastställda normerna, varvid hänsyn dock får tas till oftare förekommande eller längre ledighetsperioder eller beviljande av kompensationsledighet till arbetstagare. Dessa undantag får fastställasa) i lagar och andra författningar under förutsättning att samråd, om möjligt, förts mellan företrädare för berörda arbetsgivare och arbetstagare och försök gjorts för att uppmuntra alla former av relevant social dialog, ellerb) i kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter.6. Befälhavaren på ett sjögående fiskefartyg skall ha rätt att kräva att arbetstagare ombord arbetar det antal timmar som behövs för att trygga fartygets, de ombordvarandes eller lastens omedelbara säkerhet, eller för att bistå andra fartyg eller personer i sjönöd.7. Medlemsstaterna får föreskriva att arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg, för vilka det fastställs i nationell lagstiftning eller praxis att dessa fartyg inte tillåts fiska under en viss period av kalenderåret, som är längre än en månad, skall inom denna period ta årlig semester i enlighet med artikel 7.Artikel 22Övriga bestämmelser1. En medlemsstat skall ha möjlighet att inte tillämpa artikel 6 varvid medlemsstaten skall respektera de allmänna principerna om skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet och vidta de åtgärder som behövs för att se till atta) ingen arbetsgivare kräver att en arbetstagare arbetar mer än 48 timmar under en period om sju dagar, beräknad som ett genomsnitt för den beräkningsperiod som avses i artikel 16 b, såvida han inte först har fått arbetstagarens medgivande,b) ingen arbetstagare tillfogas skada av sin arbetsgivare på grund av att han inte är beredd att ge sitt samtycke att utföra sådant arbete,c) arbetsgivaren för aktuella noteringar om alla arbetstagare som utför sådant arbete,d) att noteringarna ställs till de behöriga myndigheternas förfogande och att dessa - av skäl som rör arbetstagarnas hälsa eller säkerhet - kan förbjuda eller begränsa möjligheten att överskrida begränsningen av veckoarbetstiden,e) arbetsgivaren på begäran ger de behöriga myndigheterna information om fall då arbetstagare har gått med på att utföra arbete som överskrider 48 timmar under en period om sju dagar, beräknad som ett genomsnitt under den beräkningsperiod som avses i artikel 16 b.Före den 23 november 2003 skall rådet på förslag från kommissionen, åtföljt av en utvärdering, på nytt granska bestämmelserna i denna punkt och besluta om eventuella åtgärder.2. Medlemsstaterna skall ha möjlighet att i fråga om tillämpningen av artikel 7 utnyttja en övergångsperiod som inte överstiger tre år från den 23 november 1996, under förutsättning att under övergångsperiodena) varje arbetstagare får tre veckors årlig betald semester i enlighet med de villkor som föreskrivs för rätten till och beviljandet av semester genom nationell lagstiftning eller praxis, ochb) treveckorsperioden av årlig betald semester inte utbyts mot kontant ersättning, utom när anställningen upphör.3. Om medlemsstaterna använder sig av de möjligheter som föreskrivs i denna artikel skall de genast anmäla detta till kommissionen.KAPITEL 6SLUTBESTÄMMELSERArtikel 23SkyddsnivåUtan att det påverkar medlemsstaternas rätt att med hänsyn till förändrade omständigheter anta olika bestämmelser inom arbetstidens område, så länge de minimikrav som föreskrivs i detta direktiv följs, skall tillämpningen av detta direktiv inte utgöra skäl att sänka den allmänna nivån för det skydd som erbjuds arbetstagarna.Artikel 24Rapporter1. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som redan antagits eller skall antas inom det område som omfattas av detta direktiv.2. Medlemsstaterna skall vart femte år till kommissionen inge en rapport om den praktiska tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv med bifogande av synpunkter från arbetsmarknadens parter.Kommissionen skall informera Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor om detta.3. Vart femte år från och med den 23 november 1996 skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén avge en rapport om tillämpningen av detta direktiv med hänsyn till artiklarna 22 och 23 och punkterna 1 och 2 i den här artikeln.Artikel 25Översyn av bestämmelsernas funktion med avseende på arbetstagare ombord på sjögående fiskefartygSenast den 1 augusti 2009 skall kommissionen, efter samråd med medlemsstaterna och med arbetsgivar- och arbetstagarparter på europeisk nivå, göra en översyn av hur bestämmelserna om arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg fungerar och framför allt granska om dessa bestämmelser fortfarande är lämpliga, särskilt när det gäller hälsa och säkerhet, i syfte att vid behov föreslå lämpliga ändringar.Artikel 26Översyn av bestämmelsernas funktion med avseende på arbetstagare som arbetar med transport av passagerareSenast den 1 augusti 2005 skall kommissionen, efter samråd med medlemsstaterna och med arbetsgivar- och arbetstagarparter på europeisk nivå, göra en översyn av hur bestämmelserna fungerar med avseende på arbetstagare som arbetar med transport av passagerare i reguljär stadstransporttjänst, i syfte att vid behov lägga fram lämpliga ändringar för att säkerställa ett enhetligt och adekvat tillvägagångssätt inom denna sektor.Artikel 27Upphävande1. Direktiv 93/104/EG i dess lydelse enligt direktivet i bilaga I del A skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för genomförande som anges i bilaga I del B.2. Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till det här direktivet och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.Artikel 28IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft den 2 augusti 2004.Artikel 29AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 november 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarG. TremontiOrdförande(1) EUT C 61, 14.3.2003, s. 123.(2) Europaparlamentets yttrande av den 17 december 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 22 september 2003.(3) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG (EGT L 195, 1.8.2000, s. 41).(4) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(5) EGT L 167, 2.7.1999, s. 33.BILAGA IDEL AUPPHÄVT DIREKTIV OCH SENARE ÄNDRINGAR AV DET(Artikel 27)>Plats för tabell>DEL BTIDSFRISTER FÖR GENOMFÖRANDE(Artikel 27)>Plats för tabell>BILAGA IIJÄMFÖRELSETABELL>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31998L0054

Kommissionens direktiv 98/54/EG av den 16 juli 1998 om ändring av direktiv 71/250/EEG, 72/199/EEG och 73/46/EEG och om upphävande av direktiv 75/84/EEG (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 208 , 24/07/1998 s. 0049 - 0050

KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/54/EG av den 16 juli 1998 om ändring av direktiv 71/250/EEG, 72/199/EEG och 73/46/EEG och om upphävande av direktiv 75/84/EEG (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/373/EEG av den 20 juli 1970 om införande av gemenskapsmetoder för provtagning och analys vid den officiella foderkontrollen (1), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 2 i detta, ochav följande skäl:I direktiv 70/373/EEG fastställs att officiella foderkontroller som syftar till att pröva överensstämmelsen med de krav som fastlagts i lagar och andra författningar om kvalitet och sammansättning av foder skall utföras enligt gemenskapsmetoder för provtagning och analys.I kommissionens första direktiv 71/250/EEG av den 15 juli 1971 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (2), senast ändrat genom direktiv 81/680/EEG (3), fastställs analysmetoder för bestämning av bland annat alkaloider i lupiner. I rådets direktiv 74/63/EEG av den 17 december 1973 om fastställande av tillåtna maximihalter av främmande ämnen och produkter i djurfoder (4), senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/8/EG (5), ställs inget krav på att foder skall genomgå officiell kontroll för att fastställa förekomst av alkaloider i lupiner. En gemenskapsmetod för analys för officiell kontroll av alkaloider i lupiner har därför inget syfte och metoden bör utgå.I kommissionens tredje direktiv 72/199/EEG av den 27 april 1972 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (6), senast ändrat genom direktiv 93/28/EG (7), fastställs analysmetoder för bland annat påvisande och identifiering av antibiotika av tetracyklingruppen liksom bestämning av halter av klortetracyklin, oxytetracyklin, tetracyklin och oleandomycin. Dessa metoder är inte längre nödvändiga med hänsyn till rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser (8), senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/19/EG (9). Dessutom är metoderna mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen inte längre giltiga och kan inte användas för andra ändamål. Dessa metoder bör därför utgå.I kommissionens fjärde direktiv 73/46/EEG av den 5 december 1972 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (10), senast ändrat genom direktiv 92/89/EG (11), fastställs analysmetoder för bland annat bestämning av halter av tiamin (vitamin B1, aneurin) och askorbinsyra och dehydroaskorbinsyra (vitamin C). Dessa metoder är inte längre ändamålsenliga och har ersatts genom vetenskapliga och tekniska framsteg. Dessa metoder bör därför utgå.I kommissionens sjätte direktiv 75/84/EEG av den 20 december 1974 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (12), senast ändrat genom direktiv 81/680/EEG, fastställs analysmetoder för bestämning av halter av bukinolat, sulfakinoxalin och furazolidon. Dessa metoder krävs inte längre med hänsyn till direktiv 70/524/EEG. Mot bakgrund av vetenskapliga och tekniska framsteg finns det anledning att anta att dessa metoder ger felaktiga resultat. Det är bättre att inte använda sig av någon metod alls än en metod som ger felaktiga resultat. Dessa metoder bör därför utgå.I enlighet med rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på djurfoderområdet (13), särskilt artikel 18 i detta, skall medlemsstaterna, i de fall då gemenskapsmetoder för provtagning och analys inte finns, garantera att analyser utförs enligt regler som är godkända av internationella organ eller, om sådana regler inte finns, enligt vetenskapligt godkända regler.De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med Ständiga foderkommitténs yttrande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 71/250/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 1 skall orden "samt bestämning av alkaloider i lupiner" utgå.2. I bilagan till direktivet skall punkt 15 "Bestämning av lupinalkaloider" utgå.Artikel 2 Direktiv 72/199/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall orden "att upptäcka och identifiera antibiotika av tetracyklingruppen samt även vid" och "klortetracyklin, oxytetracyklin, tetracyklin, oleandomycin" utgå.2. I bilaga II till direktivet skall punkt 1 "Påvisande och identifiering av antibiotika av tetracyklingruppen", punkt 2 "Bestämning av klortetracyklin, oxytetracyklin och tetracyklin" och punkt 3 "Bestämning av oleadomycin" utgå.Artikel 3 Direktiv 73/46/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 skall orden "tiamin (aneurin, vitamin B1), askorbinsyra och dehydroaskorbinsyra (vitamin C)" utgå.2. I bilaga II till direktivet skall punkt 2 "Bestämning av tiamin (aneurin vitamin B1,)" och punkt 3 "Bestämning av askorbinsyra och dehydroaskorbinsyra (vitamin C)" utgå.Artikel 4 Direktiv 75/84/EEG skall upphöra att gälla.Artikel 5 Medlemsstaterna skall senast sex månader efter detta direktivs ikraftträdande sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 6 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 juli 1998.På kommissionens vägnarFranz FISCHLERLedamot av kommissionen(1) EGT L 170, 3.8.1970, s. 2.(2) EGT L 155, 12.7.1971, s. 13.(3) EGT L 246, 29.8.1981, s. 32.(4) EGT L 38, 11.2.1974, s. 31.(5) EGT L 48, 19.2.1997, s. 22.(6) EGT L 123, 29.5.1972, s. 6.(7) EGT L 179, 22.7.1993, s. 8.(8) EGT L 270, 14.12.1970, s. 1.(9) EGT L 96, 28.3.1998, s. 39.(10) EGT L 83, 30.3.1973, s. 21.(11) EGT L 344, 26.11.1992, s. 35.(12) EGT L 32, 5.2.1975, s. 27.(13) EGT L 265, 8.11.1995, s. 17.


Avis juridique important

|

31992L0060

Rådets direktiv 92/60/EEG av den 30 juni 1992 om ändring av direktiv 90/425/EEG om veterinära och zootekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 268 , 14/09/1992 s. 0075 - 0076 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 45 s. 0074  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 45 s. 0074

RÅDETS DIREKTIV 92/60/EEG av den 30 juni 1992 om ändring av direktiv 90/425/EEG om veterinära och zootekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknadenEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Gemenskapen kommer att vidta åtgärder för att stegvis upprätta den inre marknaden under tiden fram till den 31 december 1992.I direktiv 90/425/EEG(3) fastställs att veterinära kontroller av levande djur och produkter av animaliskt ursprung inte längre skall utföras vid gemenskapens inre gränser.Efter det att direktiv 90/425/EEG antogs har rådet fastställt principerna för organisationen av veterinära kontroller av levande djur och produkter av animaliskt ursprung som införs i gemenskapen från tredje land. Härvid bör beaktas rådets direktiv 70/675/EEG av den 10 december 1990 om fastställande av principerna för organisationen av veterinära kontroller av produkter som införs i gemenskapen från tredje land(4) och rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av principerna för organisationen av veterinära kontroller av djur som införs i gemenskapen från tredje land och om ändring av direktiv 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG(5).Enligt artikel 21 fjärde stycket i direktiv 90/425/EEG skall även levande djur och produkter av animaliskt ursprung som inte omfattas av nämnda direktiv eller av rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller i handeln inom gemenskapen i syfte att förverkliga den inre marknaden(6) införas i dessa direktiv.I artikel 25 i direktiv 90/425/EEG anges att rådet skall besluta vilken ordning som skall gälla när övergångsbestämmelserna enligt artikel 24 upphör att gälla. I detta sammanhang bör de framsteg beaktas som gjorts inom gemenskapen både vad gäller bestämmelser om levande djur och animaliska produkter från tredje land och harmonisering av åtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka och svinpest, särskilt rådets direktiv 90/423/EEG av den 26 juni 1990 om ändring av direktiv 85/511/EEG om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen, direktiv 72/462/EEG om hälsoproblem och problem som rör veterinär kontroll vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött eller köttprodukter(7) och rådets direktiv 91/685/EEG av den 11 december 1991 om ändring av direktiv 80/217/EEG om införande av gemenskapsåtgärder för kontroll av klassisk svinpest(8).Särskilt med anledning av de framsteg som gjorts i harmoniseringen av de veterinära bestämmelserna bör det fastställas bestämmelser om att de veterinära kontroller som utförs vid gemenskapens inre gränser på alla levande djur och produkter av animaliskt ursprung avskaffas från och med den 1 juli 1992.Det bör antas bestämmelser om förflyttning av sällskapsdjur i icke-kommersiellt syfte där djuren ledsagas av en fysisk person som har ansvar för dem under förflyttningen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 90/425/EEG ändras på följande sätt:1. Följande stycke skall läggas till i artikel 1:"Detta direktiv skall inte tillämpas på veterinära kontroller vid förflyttning mellan medlemsstaterna av sällskapsdjur som ledsagas av en fysisk person och som står under dennes ansvar, i de fall då förflyttningen inte har ett kommersiellt syfte."2. I artikel 7.2 skall "den 1 januari 1993" ersättas med "den 1 juli 1992".3. I artikel 21 första stycket utgår "till och med den 31 december 1992".4. Artikel 21 andra stycket ersätts med följande:"Medlemsstaterna skall meddela kommissionen och de övriga medlemsstaterna vilka villkor och förfaranden som tillämpas vid handeln med de djur och produkter som avses i första stycket."5. Sista meningen i artikel 21 fjärde stycket utgår.6. Artikel 22 ersätts med följande:"Artikel 221. Medlemsstaterna skall enligt en harmoniserad modell till kommissionen lämna alla relevanta upplysningar om vilka veterinära kontroller som utförs i enlighet med detta direktiv.2. Kommissionen skall inom Ständiga veterinärkommittén granska de upplysningar som avses i punkt 1. Kommissionen kan vidta lämpliga åtgärder enligt förfarandet i artikel 18.3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt vad gäller hur ofta upplysningarna skall lämnas, vilken modell som skall användas och vad de skall omfatta, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18."7. Artikel 24 ersätts med följande:"Artikel 24För att tillåta ett gradvist genomförande av de kontrollbestämmelser som fastställs i detta direktiv får medlemsstaterna fram till och med den 31 december 1992 under transport- kontrollera dokument för djur och varor som omfattas av bilagorna A och B eller som importeras från tredje land,- utföra stickprovskontroller utan diskriminering av djur och varor som omfattas av bilaga B."8. Artikel 25 utgår.9. Avdelning A i bilaga B ersätts med följande:"A. Veterinär lagstiftning - Andra levande djur som inte omfattas av bilaga A. I."10. Avdelning B i bilaga B ersätts med följande:"B. Veterinär lagstiftning - Sperma, ägg och embryon som inte omfattas av bilaga A. I."Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1992. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 30 juni 1992.På rådets vägnarArlindo MARQUES CUNHAOrdförande(1) EGT nr C 122, 14.5.1992, s. 18.(2) EGT nr C 176, 13.7.1992.(3) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29, senast ändrat genom direktiv 91/628/EEG (EGT nr L 340, 11.12.1991, s. 17).(4) EGT nr L 373, 31.12.1990, s. 1.(5) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56.(6) EGT nr L 395, 30.12.1989, s. 13.(7) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 13.(8) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 1.


Avis juridique important

|

32000L0007

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/7/EG av den 20 mars 2000 om hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordon och om ändring av rådets direktiv 92/61/EEG om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 106 , 03/05/2000 s. 0001 - 0006

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/7/EGav den 20 mars 2000om hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordon och om ändring av rådets direktiv 92/61/EEG om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordonEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),enligt förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) Trafiksäkerheten är ett grundläggande mål för gemenskapen som kräver att hastigheten kontrolleras och mäts med hjälp av hastighetsmätare i såväl förebyggande syfte som för att lära framför allt ungdomar ett korrekt trafikbeteende.(2) Den tekniska lagstiftningen om trafiksäkerhet bör antas på ett samordnat sätt, i form av hela paket av direktiv, så att Europeiska unionens bidrag till en förbättrad trafiksäkerhet blir tydligare för medborgarna.(3) I varje medlemsstat måste hastighetsmätare på två- och trehjuliga motorfordon uppfylla vissa tekniska krav som fastställs genom tvingande föreskrifter som skiljer sig åt från en medlemsstat till en annan. Dessa skillnader medför hinder för handeln inom gemenskapen.(4) Dessa hinder för en väl fungerande inre marknad kan avlägsnas genom att alla medlemsstater inför gemensamma krav i stället för de existerande reglerna och föreskrifterna.(5) Detta direktiv skall föras upp på listan över särdirektiv som skall följas enligt artikel 4 i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon(4).(6) Det är nödvändigt att fastställa harmoniserade krav på hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordon för att göra det möjligt att införa de typgodkännanden och de förfaranden för typgodkännande som fastställs i direktiv 92/61/EEG för varje sådan fordonstyp.(7) I överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen såsom de kommer till uttryck i artikel 5 i fördraget kan målet för den planerade åtgärden, nämligen ett typgodkännande på gemenskapsnivå för varje typ av fordon inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna. Detta mål kan därför med hänsyn till den planerade åtgärdens omfattning och verkningar bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv begränsar sig till minsta möjliga antal åtgärder som behövs för att detta mål skall kunna uppnås och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.(8) För att underlätta tillträdet till marknader i tredje land är det nödvändigt att åstadkomma överensstämmelse mellan kraven i detta direktiv och kraven i förordning nr 39 från FN:s ekonomiska kommission för Europa (nedan kallad FN-ECE:s förordning nr 39).(9) Europeiska unionens medlemsstater måste så snart som möjligt förhandla fram en ändring av FN-ECE:s förordning nr 39 så att den överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.(10) Direktiv 92/61/EEG bör därför ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv skall tillämpas på hastighetsmätare för varje typ av fordon som avses i artikel 1 i direktiv 92/61/EEG.2. Alla fordon som faller inom tillämpningsområdet för direktiv 92/61/EEG skall vara utrustade med en hastighetsmätare som uppfyller bestämmelserna i bilagan till det här direktivet.Artikel 2Förfarandena för att bevilja typgodkännanden för hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordon och villkoren för den fria rörligheten för dessa fordon skall vara de som anges i kapitel II respektive III i direktiv 92/61/EEG.Artikel 3I enlighet med artikel 11 i direktiv 92/61/EEG kan det erkännas att de krav som föreskrivs i det här direktivet och de som föreskrivs i FN-ECE:s förordning nr 39 i den senaste version som antagits av gemenskapen är likvärdiga.De myndigheter i medlemsstaterna som beviljar typgodkännanden skall godta typgodkännanden och typgodkännandemärken som utfärdats i enlighet med bestämmelserna i nämnda förordning nr 39 inom denna förordnings räckvidd, som alternativ till motsvarande typgodkännanden och typgodkännandemärken som beviljas i enlighet med kraven i detta direktiv.Artikel 4De ändringar som är nödvändiga för att ta hänsyn till ändringarna i FN-ECE:s förordning nr 39 och för att anpassa bilagan till den tekniska utvecklingen skall antas enligt förfarandet i artikel 13 i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(5).Artikel 5Direktiv 92/61/EEG ändras på följande sätt:1. I bilaga 1 skall rubrik 45, "Hastighetsmätare och vägmätare för motorcyklar, trehjuliga motorcyklar och fyrhjulingar", ersättas med "Hastighetsmätare", och beteckningen "Ö" skall ersättas med "S".2. Bilaga 2 A skall ändras på följande sätt:a) I punkt 4.7 skall "Hastighetsmätare och vägmätare: ja/nej (1)" ersättas med "Hastighetsmätare".b) Följande punkter skall införas:"4.7.3 Fotografier och/eller ritningar av hela systemet4.7.4 Hastighetsområde4.7.5 Hastighetsmätarmekanismens tolerans4.7.6 Hastighetsmätarens tekniska konstant4.7.7 Funktionssätt och beskrivning av drivmekanismen4.7.8 Drivmekanismens totala utväxlingsförhållande."3. I bilaga 3 B skall rubrik 10.12, "Hastighetsmätare och vägmätare för motorcyklar, trehjuliga motorcyklar och fyrhjulingar", ersättas med "Hastighetsmätare" och beteckningen "Ö" skall ersättas med "S".Artikel 61. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 2001. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Från och med den 1 januari 2001 får medlemsstaterna, av skäl som rör hastighetsmätare, inte längre förbjuda att fordon, som uppfyller kraven i detta direktiv, tas i bruk för första gången.4. Medlemsstaterna skall tillämpa de krav som avses i punkt 1 första stycket från och med den 1 juli 2001, utom för mopeder, för vilka kraven skall vara tillämpliga från och med den 1 juli 2002.Artikel 7Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 8Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 mars 2000.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarJ. GamaOrdförande(1) EGT C 212, 8.7.1998, s. 7.(2) EGT C 40, 15.2.1999, s. 1.(3) Europaparlamentets yttrande av den 12 januari 1999 (EGT C 104, 14.4.1999, s. 19), bekräftat den 27 oktober 1999, rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 maj 1999 (EGT C 232, 13.8.1999, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 27 oktober 1999 (ännu ej offentliggjort i EGT).(4) EGT L 225, 10.8.1992, s. 72. Direktivet ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(5) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/91/EG (EGT L 11, 16.1.1999, s. 25).BILAGA1. DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1.1 Fordonstyp med avseende på installation av hastighetsmätare: fordon som inte sinsemellan har några väsentliga avvikelser, men med avvikelser inom följande områden:1.1.1 Storleksbeteckning på de däck som valts bland de däck som monteras normalt.1.1.2 Totalt utväxlingsförhållande, inbegripet eventuell adapterreducerväxel, till hastighetsmätaren.1.1.3 Typen av hastighetsmätare kännetecknade av:1.1.3.1 hastighetsmätarmekanismens tolerans,1.1.3.2 hastighetsmätarens tekniska konstant,1.1.3.3 det markerade hastighetsområdet.1.2 Däck som monteras normalt: den eller de typer av däck som fordonstillverkaren har föreskrivit för den ifrågavarande fordonstypen i det informationsdokument som avses i bilaga 2 till direktiv 92/61/EEG.Vinterdäck betraktas inte som däck som monteras normalt.1.3 Normalt tryck vid körning: det däcktryck i kallt tillstånd som föreskrivs av fordonstillverkaren, ökat med 0,2 bar.1.4 Hastighetsmätare: den del av utrustningen som vid varje givet tillfälle visar fordonets hastighet för föraren.1.4.1 Hastighetsmätarmekanismens tolerans: själva hastighetsmätarens precision uttryckt i en övre och en nedre gräns för hastighetsangivelsen vid en serie givna hastigheter.1.4.2 Hastighetsmätarens tekniska konstant: förhållandet mellan ingående varv eller pulser per minut och en viss angiven hastighet.1.5 Vikt i körklart skick: vikten såsom den definieras i anmärkning (d) 2 i bilaga 2 till direktiv 92/61/EEG.2. Krav2.1 Hastighetsmätarens tavla skall placeras i förarens direkta synfält och skall vara tydligt läsbar både dag och natt. Det markerade hastighetsområdet skall vara tillräckligt stort för att visa den högsta hastighet som fordonstillverkaren anger för denna fordonstyp.2.2 Om hastighetsmätaren innehåller en visartavla i stället för en digital angivelse skall tavlan vara tydligt graderad.2.2.1 När det gäller hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorcyklar skall skalans gradering vara 1, 2, 5 eller 10 km/h. Hastigheten skall anges på tavlan enligt följande:2.2.1.1 Om det högsta värdet på tavlan inte överstiger 200 km/h skall de angivna digitala hastighetsvärdena anges i intervaller på högst 20 km/h.2.2.1.2 Om det högsta värdet på mätaren överstiger 200 km/h skall de angivna digitala hastighetsvärdena anges i intervaller på högst 30 km/h.2.2.2 När det gäller hastighetsmätare för mopeder skall visartavlan ange en maximihastighet som skall vara högst 80 km/h; graderingen skall vara 1, 2, 5 eller 10 km/h och hastigheten skall anges i intervaller på högst 10 km/h.Visartavlan skall också tydligt ange hastigheten 45 km/h (eller 25 km/h för mopeder med låga prestanda).2.2.3 I fråga om fordon som är avsedda för försäljning i en medlemsstat där brittiska måttenheter används, skall hastighetsmätaren också graderas i mph (miles per timme). Skalans gradering skall vara 1, 2, 5 eller 10 mph. Angivna digitala hastighetsvärden skall anges i intervaller på högst 20 mph och måste börja vid antingen 10 mph eller 20 mph.2.2.4 De angivna digitala hastighetsvärdena behöver inte anges med enhetliga intervaller.2.3 Hastighetsmätarens noggrannhet skall kontrolleras i enlighet med nedan angivna förfarande.2.3.1 Fordonet skall vara utrustat med en sådan däcktyp som normalt monteras enligt definitionen i punkt 1.2. Provning skall utföras på varje typ av hastighetsmätare som tillverkaren avser att montera.2.3.2 Belastningen på den axel som driver hastighetsmätaren skall motsvara vikten i körklart skick.2.3.3 Referenstemperaturen där hastighetsmätaren är placerad skall vara 296 K ± 5 K.2.3.4 Vid varje provning skall däcktrycket vara det normala tryck vid körning som definieras i punkt 1.3.2.3.5 Provningen skall göras vid följande hastigheter:>Plats för tabell>2.3.6 Den kontrollutrustning som används för att mäta fordonets verkliga hastighet skall ha en noggrannhet på åtminstone ± 0,5 %.2.3.6.1 Om provningarna görs på en vägbana, skall denna vara slät och torr och ge fordonet tillräckligt väggrepp.2.3.6.2 Om en dynamometerbänk med rullband används för provningen skall rullarna ha en diameter på minst 2 m. När det gäller hastighetsmätare för mopeder får provet utföras på rullband som har en diameter på minst 400 mm.2.3.7 Den angivna hastigheten får aldrig understiga den verkliga hastigheten. Mellan den på hastighetsmätaren avlästa hastigheten V1 och den verkliga hastigheten V2 måste följande förhållande till de provningsvärden som anges i punkt 2.3.5 råda:0 <= (V1 - V2) <= 0,1 · V2 + 4 km/h.3. Produktens överensstämmelse3.1 Produktens överensstämmelse skall kontrolleras på grundval av bestämmelserna i bilaga 6 till direktiv 92/61/EEG.3.2 Produktionsmodellerna skall anses uppfylla bestämmelserna i detta direktiv om, i enlighet med de villkor som anges i punkterna 2.3.1-2.3.6, följande förhållande råder mellan den på hastighetsmätartavlan avlästa hastigheten V1 och den verkliga hastigheten V2:0 <= (V1 - V2) <= 0,1 · V2 + 4 km/h för mopeder,och0 <= (V1 - V2) <= 0,1 · V2 + 8 km/h för två- och trehjuliga motorcyklar.Tillägg 1INFORMATIONSDOKUMENTavseende installation av hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordon(skall bifogas ansökan om typgodkännande om den inte skickas in samtidigt som ansökan om godkännande av fordonet)Löpnummer (tilldelas av sökanden)Ansökan om typgodkännande avseende hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordon skall innehålla de upplysningar som nämns under följande punkter i avsnitt A i bilaga 2 till direktiv 92/61/EEG:0.10.20.50.62.12.1.14.7-4.7.85.25.2.2Tillägg 2TYPGODKÄNNANDEINTYGavseende installation av hastighetsmätare för två- och trehjuliga motorfordonMALL>PIC FILE= "L_2000106SV.000602.EPS">


title: Kommissionens direktiv 2011/90/EU av den 14 november 2011 om ändring av del II i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG vad gäller ytterligare antaganden vid beräkningen av den effektiva räntan Text av betydelse för EES

text:
               15.11.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 296/35

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/90/EU
   av den 14 november 2011
   om ändring av del II i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG vad gäller ytterligare antaganden vid beräkningen av den effektiva räntan
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv 87/102/EEG (1) (konsumentkreditdirektivet), särskilt artikel 19.5, och
   av följande skäl:

               (1)

               Medlemsstaternas erfarenheter av genomförandet av direktiv 2008/48/EG är att antagandena i del II i bilaga I till det direktivet inte räcker för att beräkna den effektiva räntan på ett enhetligt sätt och dessutom inte längre är anpassade till situationen på marknaden.

               (2)

               Dessa antaganden måste kompletteras med nya antaganden om regler för beräkning av den effektiva räntan för krediter med obestämd löptid eller krediter som upprepade gånger ska återbetalas i sin helhet. Man måste också fastställa regler för tidpunkten för det första kreditutnyttjandet och de betalningar som konsumenten ska göra.

               (3)

               Del II i bilaga I till direktiv 2008/48/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 25.1 i direktiv 2008/48/EG, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Del II i bilaga I till direktiv 2008/48/EG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2012 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2013.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 14 november 2011.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EUT L 133, 22.5.2008, s. 66.

      BILAGA
      Del II i bilaga I till direktiv 2008/48/EG ska ersättas med följande:

                     ”II.

                     Följande ytterligare antaganden ska göras vid beräkningen av den effektiva räntan:

                                 a)

                                 Om konsumenten enligt kreditavtalet har ett fritt val i fråga om kreditutnyttjande, ska det sammanlagda kreditbeloppet omedelbart anses vara till fullo utnyttjat.

                                 b)

                                 Om kreditavtalet allmänt ger konsumenten ett fritt val i fråga om kreditutnyttjande men bland de olika sätten för kreditutnyttjande ålägger en begränsning med avseende på belopp och tidsperiod, ska kreditbeloppet anses vara utnyttjat vid den tidigaste av de tidpunkter som anges i kreditavtalet och enligt dessa begränsningar i kreditutnyttjandet.

                                 c)

                                 Om kreditavtalet ger möjlighet att utnyttja krediten på olika sätt med olika avgifter eller krediträntor, ska det sammanlagda kreditbeloppet anses vara utnyttjat till högsta avgift och kreditränta som tillämpas på den vanligaste transaktionsformen inom den typen av kreditavtal.

                                 d)

                                 När det gäller en kontokredit ska hela det sammanlagda kreditbeloppet anses vara utnyttjat under kreditavtalets hela löptid. Om man inte känner till kontokreditens löptid ska den effektiva räntan beräknas på antagandet att kreditens löptid är tre månader.

                                 e)

                                 När det gäller andra kreditavtal med obestämd löptid än kontokredit ska det antas att

                                             i)

                                             krediten lämnas för en ettårsperiod från och med datumet för det första kreditutnyttjandet, och att konsumentens slutbetalning innebär att kapitalskulden, räntorna och andra eventuella avgifter är färdigbetalda,

                                             ii)

                                             konsumenten betalar tillbaka kapitalet med lika stora månadsbetalningar, med början en månad efter datumet för det första kreditutnyttjandet. I de fall när kapitalet måste betalas tillbaka i sin helhet i form av en engångsbetalning inom varje betalningsperiod, ska dock konsumentens senare kreditutnyttjanden och återbetalningar av hela kapitalet antas ske under en ettårsperiod. Ränta och andra avgifter ska tillämpas i enlighet med dessa utnyttjade krediter och återbetalningar av kapital och i enlighet med kreditavtalet.

                                       I detta led avses med kreditavtal med obestämd löptid ett kreditavtal utan fast löptid, även krediter som ska återbetalas i sin helhet inom eller efter en viss tid men som, när de har återbetalats, kan utnyttjas igen.

                                 f)

                                 När det gäller andra kreditavtal än kontokrediter och kreditavtal med obestämd löptid enligt antagandena i d och e:

                                             i)

                                             Om det inte går att fastställa datum eller belopp för en återbetalning som konsumenten ska göra, ska det antas att återbetalningen görs vid den tidigaste av de tidpunkter som anges i kreditavtalet med det lägsta belopp som fastställs i kreditavtalet.

                                             ii)

                                             Om det inte är känt när kreditavtalet har ingåtts ska datumet för det första kreditutnyttjandet anses vara det datum som motsvarar det kortaste intervallet mellan det datumet och datumet för den första betalning som konsumenten ska göra.

                                 g)

                                 Om det inte på grundval av kreditavtalet eller antagandena i led d, e eller f går att fastställa datum eller belopp för en återbetalning som konsumenten ska göra, ska det antas att betalningen görs i överensstämmelse med de datum och villkor som kreditgivaren uppställt och, när dessa är okända, att

                                             i)

                                             räntor betalas tillsammans med återbetalningarna av kapital,

                                             ii)

                                             en avgift som inte är ränta, i form av ett engångsbelopp, betalas det datum kreditavtalet ingås,

                                             iii)

                                             avgifter som inte är räntor ska betalas regelbundet i form av flera betalningar, med början det datum då den första återbetalningen av kapital görs, och om beloppet för betalningarna inte är känt ska betalningarna antas vara lika stora,

                                             iv)

                                             slutbetalningen innebär att kapitalskulden, räntorna och eventuella andra avgifter är färdigbetalda.

                                 h)

                                 Om inget tak för krediten ännu har fastställts ska taket antas vara 1 500 euro.

                                 i)

                                 Om olika krediträntor och avgifter erbjuds under en begränsad period eller för ett begränsat belopp, ska krediträntan och avgifterna anses vara den högsta satsen/avgiften under kreditavtalets hela löptid.

                                 j)

                                 För konsumentkreditavtal där en bunden kreditränta fastställs för den inledande perioden, vid vars utgång en ny kreditränta fastställs och därefter regelbundet anpassas enligt en överenskommen indikator, ska beräkningen av den effektiva räntan utgå från antagandet att krediträntan vid utgången av perioden med den bundna krediträntan är densamma som vid den tidpunkt då den effektiva räntan beräknades, grundad på den överenskomna indikatorns värde vid den tidpunkten.”