Avis juridique important

|

31986L0613

Rådets direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 359 , 19/12/1986 s. 0056 - 0058 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0133  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0133

RÅDETS DIREKTIV av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap (86/613/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:I sin resolution av den 12 juli 1982 om främjandet av lika möjligheter för kvinnor (4) godkände rådet den allmänna målsättningen i kommissionens meddelande om ett nytt åtgärdsprogram för gemenskapen om främjande av lika möjligheter för kvinnor (1982-1985) och uttryckte sin vilja att vidta lämpliga åtgärder för detta ändamål.Åtgärd 5 i detta program avsåg tillämpningen av likabehandlingsprincipen på kvinnor med egen rörelse och kvinnor inom jordbruket.Genomförandet av likalöneprincipen för kvinnliga och manliga arbetstagare som den behandlas i artikel 119 i fördraget utgör en väsentlig del av den gemensamma marknadens upprättande och funktion.Den 10 februari 1975 antog rådet direktiv 75/117/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar om tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor och män (5).Beträffande andra frågor som rör likabehandling av kvinnor och män antog rådet den 9 februari 1976 direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (6), och den 19 december 1978 antog rådet direktiv 79/7/EEG om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet (7).Vad beträffar egna företagare i en verksamhet där deras makar även är sysselsatta, bör principen om likabehandling genomföras genom att detaljerade bestämmelser antas, som är avsedda att omfatta dessa personers speciella situation.Olikheter finns fortfarande medlemsstaterna emellan på detta område; det är därför viktigt att närma de olika ländernas bestämmelser till varandra i fråga om tillämpning av likabehandlingsprincipen.I vissa avseenden lämnar fördraget inte nödvändiga befogenheter för de särskilda åtgärder som krävs.Genomförandet av likabehandlingsprincipen hindrar inte åtgärder för skydd åt kvinnor under graviditet och moderskap.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT I Målsättning och tillämpningsområde Artikel 1 Detta direktiv har till syfte att säkerställa att i enlighet med följande bestämmelser principen om likabehandling av kvinnor och män som är egna företagare eller medhjälpare vid utövandet av sådan verksamhet genomförs på de områden som inte omfattas av direktiven 76/207/EEG och 79/7/EEG.Artikel 2 Detta direktiv omfattara) egna företagare, dvs. alla som utför förvärvsarbete för egen räkning i enlighet med nationell lagstiftning, inklusive jordbrukare och fria yrkesutövare,b) deras makar som inte är anställda eller delägare och som vanligtvis i enlighet med nationell lagstiftning deltar i den egna företagarens verksamhet och utför samma arbetsuppgifter eller är medhjälpare.Artikel 3 I detta direktiv innebär likabehandlingsprincipen frånvaron av all diskriminering på grund av kön, vare sig direkt eller indirekt, i synnerhet med hänvisning till äktenskaplig status eller familjestatus.AVSNITT II Likabehandling av kvinnor och män som är egna företagare - situationen för makar som inte har status som egna företagare - skydd åt egna företagare eller deras hustrur under graviditet och moderskap. Artikel 4 Vad beträffar egna företagare skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att alla bestämmelser som strider mot likabehandlingsprincipen enligt definition i direktiv 76/207/EEG skall elimineras, speciellt för upprättande, utrustning eller utökning av affärsverksamhet eller igångsättning eller utökning av någon annan form av självständig verksamhet, inklusive ekonomiska resurser.Artikel 5 Utan inverkan på de särskilda villkor för tillgång till vissa aktiviteter som gäller lika för bägge könen skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att villkoren för att bilda ett bolag mellan makar inte är mer restriktiva än för bildandet av ett bolag mellan ogifta personer.Artikel 6 När ett avgiftsbaserat system för social trygghet för självständigt förvärvsverksamma personer finns i en medlemsstat, skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för de makar som nämns i artikel 2 b och som inte har skydd enligt detta system att frivilligt gå in i ett avgiftsbaserat system för social trygghet.Artikel 7 Medlemsstaterna skall förplikta sig att undersöka, under vilka förhållanden erkännandet av makarnas arbete som nämns i artikel 2 b kan främjas och mot bakgrunden av denna undersökning överväga lämpliga åtgärder för att underlätta ett sådant erkännande.Artikel 8 Medlemsstaterna skall förplikta sig att undersöka, om och under vilka förhållanden kvinnliga egna företagare och hustrur till egna företagare under avbrott i sin yrkesverksamhet på grund av havandeskap eller moderskap- kan få tillgång till en förmedling för tillfälliga avbytare eller till nationella system för socialtjänst, eller- kan få rätt till kontantbidrag enligt ett system för social trygghet eller enligt något annat offentligt system för socialt skydd.AVSNITT III Allmänna och avslutande bestämmelser Artikel 9 Medlemsstaterna skall i sina respektive länders rättsordning vidta nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för alla som anser sig förfördelade på grund av att likabehandlingsprincipen inte tillämpats i egen rörelse att göra sina rättigheter gällande vid domstol, eventuellt efter att ha hänvänt sig till andra behöriga myndigheter.Artikel 10 Medlemsstaterna skall se till att de organ som representerar egna företagare och yrkesutbildningscentra får kännedom om de åtgärder som vidtagits i enlighet med detta direktiv jämte de bestämmelser på området som redan gäller.Artikel 11 Rådet skall på förslag från kommissionen ta upp detta direktiv till förnyad behandling före den 1 juli 1993.Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv senast den30 juni 1989.Om emellertid en medlemsstat för att kunna följa artikel 5 i detta direktiv måste ändra sin lagstiftning om äktenskapliga rättigheter och skyldigheter, skall det datum då denna medlemsstat måste följa artikel 5 vara den 30 juni 1991.2. Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att följa detta direktiv.Artikel 13 Medlemsstaterna skall senast den 30 juni 1991 till kommissionen översända all information som behövs för att den skall kunna avfatta en rapport om tillämpningen av detta direktiv för överlämnande till rådet.Artikel 14 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 december 1986.På rådets vägnarA. CLARKEOrdförande(1) EGT nr C 113, 27.4.1984, s. 4.(2) EGT nr C 172, 2.7.1984, s. 80.(3) EGT nr C 343, 24.12.1984, s. 1.(4) EGT nr C 186, 21.7.1982, s. 3.(5) EGT nr L 45, 19.2.1975, s. 19.(6) EGT nr L 39, 14.2.1975, s. 40.(7) EGT nr L 6, 10.1.1979, s. 24.


Avis juridique important

|

32002L0037

Kommissionens direktiv 2002/37/EG av den 3 maj 2002 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG i syfte att införa etofumesat som verksamt ämne (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 117 , 04/05/2002 s. 0010 - 0012

Kommissionens direktiv 2002/37/EGav den 3 maj 2002om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG i syfte att införa etofumesat som verksamt ämne(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2002/18/EG(2), särskilt artikel 6.1 i detta, ochav följande skäl:(1) Enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2266/2000(4), skall det upprättas en förteckning över de verksamma ämnen i växtskyddsprodukter som skall bedömas för att eventuellt införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. Denna förteckning återfinns i kommissionens förordning (EG) nr 933/94 av den 27 april 1994 om fastställande av verksamma ämnen i växtskyddsmedel och om val av rapporterande medlemsstater för genomförandet av förordning (EEG) nr 3600/92(5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2230/95(6), och omfattar etofumesat.(2) Effekterna av etofumesat på folkhälsa och miljö har bedömts i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3600/92 för ett antal av de användningsområden som har föreslagits av de anmälande företagen. Sverige har valts till rapporterande medlemsstat för etofumesat i enlighet med förordning (EG) nr 933/94, ändrad genom förordning (EG) nr 491/95(7). Sverige lämnade in utvärderingsrapporter och rekommendationer till kommissionen den 2 oktober 1998 i enlighet med artikel 7.1 c i förordning (EEG) nr 3600/92.(3) Utvärderingsrapporten har granskats av medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för arbetet i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. Resultatet av denna granskning presenterades den 26 februari 2002 i form av kommissionens granskningsrapport om etofumesat.(4) I denna granskning påtalades inte några öppna frågor eller problem som skulle ha krävt samråd med Vetenskapliga kommittén för växter.(5) Det har framgått av de olika undersökningar som har gjorts att växtskyddsmedel som innehåller etofumesat i allmänhet kan antas uppfylla de krav som fastställs i artikel 5.1 a och 5.1 b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Därför bör etofumesat föras in i bilaga I till det direktivet för att växtskyddsprodukter som innehåller etofumesat skall kunna godkännas i alla medlemsstater i enlighet med direktiv 91/414/EEG.(6) Kommissionens granskningsrapport är en förutsättning för att medlemsstaterna på ett korrekt sätt skall kunna tillämpa flera avsnitt av de enhetliga principer som fastställs i direktiv 91/414/EEG. Medlemsstaterna bör därför göra det möjligt för samtliga berörda parter att konsultera den slutliga granskningsrapporten, med undantag av sekretessbelagd information, eller tillhandahålla den på begäran. Om rapporten måste uppdateras till följd av tekniska och vetenskapliga framsteg bör också villkoren för införande av ämnet i fråga i bilaga I till direktiv 91/414/EEG ändras i enlighet med det direktivet.(7) Innan ett verksamt ämne förs in i bilaga I måste medlemsstaterna och berörda parter få en rimlig tidsfrist för att vidta förberedande åtgärder.(8) Efter införandet bör medlemsstaterna få en rimlig tidsfrist för att genomföra bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG när det gäller växtskyddsmedel som innehåller etofumesat, särskilt för att kontrollera att befintliga tillstånd enligt bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG uppfyller villkoren för etofumesat i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. En längre period bör beviljas under vilken fullständig dokumentation bör överlämnas för varje sådant växtskyddsmedel som uppfyller kraven i bilagorna II och III till direktiv 91/414/EEG, varpå produkten bör tas upp till ny prövning i enlighet med de enhetliga principer som fastställs direktiv 91/414/EEG.(9) Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras.(10) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga I till direktiv 91/414/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall göra det möjligt för alla berörda parter att ta del av granskningsrapporten för etofumesat, utom vad gäller sådan sekretessbelagd information som avses i artikel 14 i direktiv 91/414/EEG, eller tillhandahålla den på begäran.Artikel 3Medlemsstaterna skall senast den 31 augusti 2003 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa bestämmelserna från och med den 1 september 2003.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 41. Medlemsstaterna skall granska godkännandena för samtliga växtskyddsmedel som innehåller etofumesat för att kontrollera att villkoren beträffande etofumesat i bilaga I till direktiv 91/414/EEG är uppfyllda. När så krävs skall de ändra eller återkalla godkännanden i enlighet med direktiv 91/414/EEG senast den 1 september 2003.2. Medlemsstaterna skall för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller etofumesat antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen av de som finns förtecknade i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, senast den 1 mars 2003 ta upp produkten till ny prövning enligt de enhetliga principer som anges i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III. På grundval av denna prövning skall de avgöra om produkten uppfyller kraven i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG. När så krävs skall de senast den 28 februari 2007 ändra eller återkalla godkännandet för varje sådant växtskyddsmedel.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft den 1 mars 2003.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 maj 2002.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.(2) EGT L 55, 26.2.2002, s. 29.(3) EGT L 366, 15.12.1992, s. 10.(4) EGT L 259, 13.10.2000, s. 27.(5) EGT L 107, 28.4.1994, s. 8.(6) EGT L 225, 22.9.1995, s. 1.(7) EGT L 49, 4.3.1995, s. 50.BILAGAI bilaga I skall följande läggas till i slutet av tabellen:>Plats för tabell>(1) En detaljerad beskrivning av det verksamma ämnet återfinns i granskningsrapporten.


Avis juridique important

|

31992L0002

Kommissionens direktiv 92/2 /EEG av den 13 januari 1992 om fastställande av stickprovsförfarande och gemenskapens analysmetod för den offentliga kontrollen av djupfrysta livsmedels temperatur

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 034 , 11/02/1992 s. 0030 - 0033 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 11 s. 0006  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 11 s. 0006

KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/2 /EEG av den 13 januari 1992 om fastställande av stickprovsförfarande och gemenskapens analysmetod för den offentliga kontrollen av djupfrysta livsmedels temperaturEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 89/108/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om djupfrysta livsmedel(1), särskilt artikel 11 i detta, ochmed beaktande av följande:Djupfrysta livsmedels temperatur bör kontrolleras.Medlemsstaterna får använda andra vetenskapligt grundade metoder än dem som här föreskrivs förutsatt att detta inte hindrar den fria rörligheten för djupfrysta livsmedel och att konkurrensreglerna inte ändras.Om det vid granskning av de uppgifter om lufttemperatur som registrerats i enlighet med det förfarande som fastställs i kommissionens direktiv 92/1/EEG av den 13 januari 1992 om temperaturkontroll i utrymmen i transportfordon, fryshus och frysrum innehållande djupfrysta livsmedel(2) uppstår befogat tvivel på att de temperaturkrav som fastställs i artikel 5 i direktiv 89/108/EEG är uppfyllda, får medlemsstaterna göra förstörande provning av livsmedlen.Inspektionen skall göras i enlighet med rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om officiell kontroll av födoämnen(3) och i synnerhet i enlighet med artiklarna 4 och 14 i detta.Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall se till att stickprovsförfarande och analysmetoden vid den offentliga kontrollen av djupfrysta livsmedels temperaturer utförs i enlighet med bilaga 1 och bilaga 2 till detta direktiv.2. Den analysmetod som beskrivs i bilaga 2 till detta direktiv får dock endast användas när inspektionen har tillräcklig anledning att ifrågasätta om de temperaturgränser som föreskrivs i direktiv 89/108/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om djupfrysta livsmedel har iakttagits.Artikel 2 Införandet av de krav som anges i artikel 1.1 och i bilagorna till detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna från att använda andra vetenskapligt grundade metoder förutsatt att detta inte hindrar den fria rörligheten för djupfrysta livsmedel som konstateras följa de analysmetoder som beskrivs i bilaga 2 till detta direktiv.Vid avvikelser i resultaten skall dock de resultat som erhållits med gemenskapsmetoden ges företräde.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv senast den 31 juli 1993.De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar bestämmelser till följd av detta direktiv skall dessa innehålla en hänvisning till direktivet eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 13 januari 1992.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNVice ordförande(1) EGT nr L 40, 11.2.989, s. 34.(2) EGT nr L 34, 11.2.1989, s. 28.(3) EGT nr L 186, 30.6.989, s. 23.BILAGA 1 FÖRFARANDE VID STICKPROVSKONTROLL AV DJUPFRYSTA LIVSMEDEL 1. Val av paket att inspekteraDe valda paketen skall vara av sådan typ och så många att deras temperatur är representativ för de varmaste ställena i det varuparti som skall inspekteras.1.1 FryshusProven skall tas från flera kritiska ställen i fryshuset såsom upptill och nedtill vid dörrar, i mitten av fryshuset (upptill och nedtill) och intill kylenhetens returluftsintag. Det bör också uppmärksammas hur länge livsmedlen förvarats i fryshuset (med hänsyn till temperaturstabiliseringen).1.2 Transportmedela) Om det är nödvändigt att ta prov under transporten:Ta prov överst och underst i partiet intill varje dörr eller dörrpar, vid de dörrkanter som är motsatta gångjärnskanterna.b) Provtagning vid urlastning:Ta prov från fyra av följande kritiska ställen:- Överst och underst i partiet intill dörrkanter som är motsatta gångjärnskanterna.- Partiets övre bakre hörn (så långt som möjligt från kylaggregatet).- Mitt i partiet.- Mitt i partiets framsida (så nära kylaggregatet som möjligt).- Över- och nederhörn på partiets framsida (så nära kylaggregatets returluftintag som möjligt).1.3 Kyldisk i butikEtt paket måste väljas för provtagning från tre av de varmaste delarna av den använda kyldisken.BILAGA 2 METOD FÖR MÄTNING AV TEMPERATUREN I DJUPFRYSTA LIVSMEDEL 1. TemperaturområdeEnligt artikel 1.2.1 i direktiv 89/108/EEG måste temperaturen sedan den har stabiliserats vid varje tidpunkt hållas vid - 18 °C eller därunder tvärs igenom varan, eventuellt med kortvariga svängningar uppåt på det sätt som närmare anges i artikel 5 i direktivet.2. PrincipMätning av temperaturen i djupfrysta livsmedel sker genom noggrann registrering med lämplig utrustning av temperaturen i ett stickprov valt i enlighet med bilaga 1.3. Definition av temperatur"Temperatur" betyder temperaturen uppmätt vid den angivna punkten genom den temperaturkänsliga delen av mätanordningen.4. Apparatur4.1 Termometrisk mätanordning4.2 Instrument för inträngning i varanEtt spetsigt metalliskt instrument måste användas såsom en ispigg eller handborr som är lätt att rengöra.5. Allmän specifikation för temperaturmätningsinstrumentMätinstrumenten skall uppfylla följande specifikationer:a) Instrumentets svarstid skall vara så kort att instrumentet inom tre minuter visar minst 90 procent av skillnaden mellan initialvärde och slutligt värde.b) Instrumentet skall ha en precision på ± 0,5 °C inom mätområdet -20 °C  - +30 °C.c) Mätnoggrannheten får inte ändras med mer än 0,3 °C vid mätningar inom temperaturområdet -20 °C - +30 °C.d) Instrumentets visartavla skall kunna registrera och visa temperaturskillnader på 0,1 °C.e) Instrumentets precisionskapacitet skall kontrolleras med jämna mellanrum.f) Instrumentet skall vara försett med ett giltigt kalibreringscertifikat.g) Mätsonden skall lätt kunna rengöras.h) Mätanordningens temperaturkänsliga del måste vara utformad så, att den ger god termisk kontakt med produkten.i) Den elektriska utrustningen måste skyddas så att den inte påverkas av kondens.6. Mätförfarande6.1 Nedkylning av instrument före provtagningMätsonden och instrumentet för inträngning i produkten måste kylas ner innan temperaturen i varan mäts.Metoden för denna nedkylning bör vara sådan att de bägge instrumentens temperatur så nära som möjligt överensstämmer med produktens temperatur.6.2 Förberedelser för provtagningTemperaturmätningssonder är i allmänhet inte gjorda för att tränga in i en djupfryst produkt. Man måste därför först göra ett hål i produkten och sedan föra in sonden med hjälp av det nedkylda instrumentet för inträngning i produkten. Hålet skall ha sådan diameter att det passar precis till sonden och dess djup skall väljas med hänsyn till vilket slags produkt det är fråga om (såsom beskrivs i punkt 6.3).6.3 Mätning av temperatur i varanFörberedelserna för provtagning och temperaturmätningen skall företas utan att stickprovet avlägsnas från den valda kylda omgivningen. Mätning försiggår på följande sätt:a) När produktens dimensioner tillåter, förs den nedkylda sonden in till ett djup av 2,5 mm under produktens yta.b) Om detta inte är görligt förs sonden in till ett minsta djup från ytan av mellan 3 och 4 gånger sondens diameter.c) Vissa livsmedel (såsom gröna ärter) kan på grund av sin storlek eller sammansättning inte genomborras för fastställande av deras inre temperatur. I dessa fall bestäms livsmedelspaketets inre temperatur genom införande av en i förväg nedkyld spetsig sond till paketets mitt för att där mäta temperaturen i kontakt med livsmedlet.d) Avläs temperaturen när värdet har stabiliserat sig.


Avis juridique important

|

32002L0004

Kommissionens direktiv 2002/4/EG av den 30 januari 2002 om registrering av anläggningar som håller värphöns och som omfattas av rådets direktiv 1999/74/EG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 030 , 31/01/2002 s. 0044 - 0046

Kommissionens direktiv 2002/4/EGav den 30 januari 2002om registrering av anläggningar som håller värphöns och som omfattas av rådets direktiv 1999/74/EGEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 1999/74/EG av den 19 juli 1999 om att fastställa miniminormer för skyddet av värphöns(1), särskilt artikel 7 i detta, ochav följande skäl:(1) Genom direktiv 1999/74/EG fastställs särskilda krav för skydd av värphöns i olika produktionssystem och tillåts medlemsstaterna välja det eller de system som är lämpligast.(2) Enligt artikel 7 i direktiv 1999/74/EG skall alla anläggningar som omfattas av detta direktiv registreras av den behöriga myndigheten i medlemsstaten och tilldelas ett individuellt särskiljande nummer med vars hjälp de ägg som släpps ut på marknaden som livsmedel kan spåras.(3) Enligt rådets förordning (EEG) nr 1907/90 av den 26 juni 1990 om vissa handelsnormer för ägg(2) senast ändrad genom förordning (EG) nr 5/2001(3) är det obligatoriskt att stämpla ägg med en kod som anger ett särskiljande nummer för producenten och som gör det möjligt att identifiera produktionssystemet.(4) Produktionsmetoderna anges i kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 av den 15 maj 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg(4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1651/2001(5), och även i rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel(6), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2491/2001(7), när det gäller ekologisk produktion.(5) Registrering av anläggningarna med särskiljande nummer är ett villkor för att det skall vara möjligt att spåra de ägg som släpps ut på marknaden som livsmedel.(6) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Medlemsstaterna skalla) införa ett system för att registrera alla produktionsenheter (nedan kallade anläggningar) som omfattar direktiv 1999/74/EG, och tilldela varje anläggning ett särskiljande nummer enligt bilagan till detta direktiv;b) se till att för varje anläggning minst de uppgifter som anges i punkt 1 i bilagan lämnas till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten senast den dag som medlemsstaten har fastställt; detta datum skall fastställas så att det finns tillräcklig tid för registrering av anläggningarna enligt punkt c;c) se till att varje anläggning för vilken de begärda uppgifterna lämnas den dag som fastställts enligt punkt b har registrerats och tilldelats ett särskiljande nummer senast den 31 maj 2003.2. Medlemsstaterna skall garantera följande från den 1 juni 2003:a) Inga anläggningar får fortsätta att användas om de uppgifter som krävs för dem enligt punkt l b inte har lämnats den fastställda dagen, ochb) inga nya anläggningar tas i bruk förrän de har registrerats och tilldelats ett särskiljande nummer.3. Medlemsstaterna skall se till att det register över anläggningar som införts enligt punkt 1 är tillgängligt för den behöriga myndigheten i medlemsstaten i syfte att spåra de ägg som släpps ut på marknaden som livsmedel.4. Medlemsstaterna skall se till att ändringar i registrerade data anmäls till den behöriga myndigheten utan dröjsmål och att registret omedelbart uppdateras när sådana uppgifter inkommer.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 mars 2003. De skall omedelbart överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 januari 2002.På kommissionens vägnarDavid ByrneLedamot av kommissionen(1) EGT L 203, 3.8.1999, s. 53.(2) EGT L 173, 6.7.1990, s. 5.(3) EGT L 2, 5.1.2001, s. 1.(4) EGT L 121, 16.5.1991, s. 11.(5) EGT L 220, 15.8.2001, s. 5.(6) EGT L 198, 22.7.1991, s. 1.(7) EGT L 337, 20.12.2001, s. 9.BILAGADe definitioner som finns i artikel 2 i direktiv 1999/74/EG är tillämpliga vid behov.1. DATA SOM KRÄVS FÖR REGISTRERINGFör varje anläggning skall minst följande data registreras:- Anläggning:- Anläggningens namn- Adress- Ansvarig fysisk person (nedan kallad producent):- Namn- Adress- Registreringsnummer för andra anläggningar som omfattas av direktiv 1999/74/EG som sköts eller ägs av samma person.- Anläggningens ägare om annan än producenten:- Namn- Adress- Registreringsnummer för andra anläggningar som omfattas av direktiv 1999/74/EG som sköts eller ägs av samma person.- Ytterligare upplysningar om anläggningen:- Produktionsmetod enligt definitionerna i punkt 2.1.- Anläggningens maximala kapacitet i antal hönsplatser; om olika produktionsmetoder används dessutom det maximala antalet hönsplatser per produktionsmetod.2. SÄRSKILJANDE NUMMERDet särskiljande numret skall bestå av en siffra för produktionsmetoden som fastställs enligt punkt 2.1 följt av koden för medlemsstaten enligt punkt 2.2 samt ett identifieringsnummer som bestäms av den medlemsstat anläggningen ligger i.2.1 Kod för produktionsmetodenProduktionsmetoderna enligt förordning (EEG) nr 1274/91 i dess ändrade lydelse som används i anläggningen skall anges med följande kod:>Plats för tabell>För de produktionsmetoder som används i anläggningar som verkar enligt kraven i förordning (EEG) nr 2092/91 skall följande anges:>Plats för tabell>2.2 Kod för registreringsmedlemsstat>Plats för tabell>2.3 Identifiering av anläggningenVarje medlemsstat skall genomföra ett system för tilldelning av ett individuellt nummer till varje anläggning som skall registreras, vilket även kan användas i andra syften än i detta direktiv under förutsättning att identifieringen av anläggningen garanteras.Medlemsstaterna kan lägga till ytterligare tecken i identifieringsnumret, t.ex. för identifiering av enstaka flockar som hålls i olika byggnader i en anläggning.


Avis juridique important

|

31985L0511

Rådets direktiv 85/511/EEG av den 18 november 1985 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 315 , 26/11/1985 s. 0011 - 0018 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 19 s. 0209  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 39 s. 0033  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 19 s. 0209  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 39 s. 0033

RÅDETS DIREKTIV av den 18 november 1985 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka (85/511/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:En av gemenskapens uppgifter på det veterinära området är att förbättra hälsotillståndet hos boskap och på så sätt öka boskapsuppfödningens lönsamhet.Mul- och klövsjuka kan snabbt få epizootisk omfattning och vid uppfödning av svin och idisslare i allmänhet orsaka dödlighet och störningar i sådan omfattning att lönsamheten kraftigt försämras.Så snart sjukdomen misstänks måste därför sådana åtgärder vidtas att den omedelbart och effektivt kan bekämpas så snart misstanken har bekräftats. De behöriga myndigheterna skall anpassa dessa åtgärder med hänsyn till om en stat på hela sitt territorium eller delar av detta genomför ett profylaktiskt vaccinationsprogram eller inte. Medlemsstater som har ett sådant program kan på vissa villkor tillåta att djur med tillräckligt immunskydd mot mul- och klövsjukeviruset undantas från slakt.Så snart ett sjukdomsfall inträffar måste varje spridning av sjukdomen förhindras genom noggrann övervakning av alla djurtransporter och all användning av sådana varor som kan antas vara smittförande samt, i tillämpliga fall, genom vaccinering.Sjukdomsdiagnos och identifiering av viruset i fråga måste utföras under överinseende av ansvariga laboratorier, vars verksamhet samordnas av ett referenslaboratorium som utses av gemenskapen.Det vaccin som används vid nödvaccinering måste kontrolleras med avseende på såväl verkan som säkerhet. Denna kontroll skall samordnas av en speciell institution som utses av gemenskapen. Särskilda samordnade åtgärder måste dessutom genomföras där sådana virustyper eller varianter har upptäckts, mot vilka de vacciner, som vanligen används inom gemenskapen inte ger tillräckligt skydd. Det är därför nödvändigt att de vaccinerande medlemsstaterna ges möjlighet att upprätta fleråriga vaccinationsprogram, som kommer att bedömas och i tillämpliga fall samordnas inom gemenskapen.Ett förfarande bör fastställas för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.De åtgärder som införs genom detta direktiv är av experimentell natur och måste ses över i takt med utvecklingen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv anger det minimum av gemenskapsåtgärder som skall sättas in vid bekämpning av mul- och klövsjuka, oavsett vilken typ av virus som är orsaken och utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens bestämmelser om handeln inom gemenskapen.Detta direktiv påverkar inte de enskilda medlemsstaternas program för vaccinering i förebyggande syfte.Artikel 2 I detta direktiv skall definitionerna enligt artikel 2 i direktiv 64/432/EEG(4) gälla i tillämpliga delar.Följande definitioner skall också gälla:a) djur som är mottagligt för smitta: varje tam eller vild idisslare eller gris som finns på en anläggning.b) receptivt djur: varje djur som är mottagligt för smitta och som inte har vaccinerats eller som har vaccinerats menvars immunitet anses otillräcklig av den behöriga myndigheten.c) smittat djur: varje djur som är mottagligt för smitta och- hos vilket man har konstaterat kliniska symtom eller postmortala organskador som kan härledas till mul- och klövsjuka,eller- hos vilket förekomst av mul- och klövsjuka officiellt har fastställts i samband med laboratorieundersökning.d) djur som misstänks vara smittat: varje djur som är mottagligt för smitta och som visar kliniska symtom eller postmortala organskador av sådant slag att förekomst av mul- och klövsjuka skäligen kan misstänkas.e) djur som misstänks vara smittbärare: varje djur som är mottagligt för smitta och som enligt insamlad epizootiologisk information direkt eller indirekt kan ha kommit i kontakt med mul- och klövsjukevirus.Artikel 3 Medlemsstaterna skall se till att all förekomst eller misstänkt förekomst av mul- och klövsjuka omedelbart och tvingande anmäls till den behöriga myndigheten i enlighet med direktiv 82/894/EEG(5).Artikel 4 1. Om en anläggning som innehåller ett eller flera djur som misstänks vara smittade av mul- och klövsjuka eller bärare av smittan skall medlemsstaterna se till att officiella undersökningar omedelbart påbörjas för att bekräfta eller undanröja misstanken om sjukdomens förekomst och särskilt att den officiella veterinären tar eller låter ta de prov som är nödvändiga för en undersökning vid laboratorium.Så snart den misstänkta smittan har anmälts skall den behöriga myndigheten sätta anläggningen under offentlig tillsyn och särskilt beordra följande:- Alla djurslag som är mottagliga för smitta skall inventeras och för vart och ett av dessa djurslag skall antecknas antalet döda och smittade djur och djur som kan antas bli smittade eller smittbärande. Inventeringen måste hållas aktuell med avseende på djur som föds eller dör under den tid misstanken kvarstår. Inventeringsuppgifterna skall visas upp på begäran och får kontrolleras vid varje besök.- Alla djur inom anläggningen som är mottagliga för smittan skall hållas kvar i sina stallar eller på någon annan plats där de kan isoleras.- Inga djur som är mottagliga för smittan får släppas in till eller ut från anläggningen.- Inga djur av annan art får släppas in till eller ut från anläggningen utan att den behöriga myndigheten har godkänt detta.- Förbjuda all transport från anläggningen av kött eller kroppar av djur som är mottagliga för smitta eller av djurfoder, redskap, föremål eller andra ämnen som ull, sopor eller avfall som kan antas överföra mul- och klövsjuka, såvida inte den behöriga myndigheten har tillåtit sådan transport.- Förbjuda all transport av mjölk från anläggningen. Vid problem med förvaring av mjölken på anläggningen får den behöriga myndigheten tillåta att mjölk under veterinärtillsyn transporteras från anläggningen till ett företag där mjölken kan värmebehandlas på sådant sätt att mul- och klövsjukeviruset med säkerhet oskadliggörs.- All persontrafik till eller från anläggningen får endast ske efter tillstånd av den behöriga myndigheten.- All fordonstrafik till eller från anläggningen får endast ske efter tillstånd av den behöriga myndigheten som skall fastställa de villkor som behövs för att hindra spridningen av mul- och klövsjukeviruset.- Lämpliga desinficeringsmedel skall användas vid in- och utgångar till de byggnader där de djur som är mottagliga för smittan är inhysta, samt till anläggningen som sådan.- En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel 7 och 8.2. Den behöriga myndigheten får utsträcka åtgärderna enligt punkt 1 till att även omfatta angränsande anläggningar, om dessa på grund av belägenhet, utformning eller kontakter med djur från den anläggning som misstänks vara smittad kan misstänkas vara smittförande.3. De åtgärder som avses i punkt 1 och 2 får inte upphävas förrän misstanken om mul- och klövsjuka är officiellt undanröjd.Artikel 5 Så snart det har blivit bekräftat att ett eller flera sådana djur som definieras i artikel 2 c finns på en anläggning, skall den behöriga myndigheten införa följande åtgärder:1) Den officiella veterinären skall ta eller låta ta de prov som behövs för undersökning vid det laboratorium som anges i bilaga 1, om sådana prov och undersökningar inte har tagits eller utförts enligt artikel 4.1 första stycket under den tid misstanken kvarstod.2) Utöver de åtgärder som räknas upp i artikel 4.1 skall följande åtgärder vidtas omedelbart:a) I medlemsstater eller regioner där vaccinering är förbjuden- skall de av anläggningens djur som är mottagliga för smittan slaktas på platsen under offentlig övervakning och på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att mul- och klövsjukeviruset sprids,- skall dessa djur efter slakten förintas under offentlig övervakning och på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att mul- och klövsjukeviruset sprids,- skall kött från de av anläggningens djur som är mottagliga för smittan och som har slaktats mellan den tidpunkt då sjukdomen tros ha kommit till anläggningen och den tidpunkt då officiella åtgärder började vidtas så långt möjligt spåras och förintas under offentlig övervakning och på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att mul- och klövsjukeviruset sprids,- skall kropparna efter djur som är mottagliga för smittan och som har dött på anläggningen förintas under offentlig övervakning och på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att mul- och klövsjukeviruset sprids,- skall alla ämnen som avses i artikel 4.1 andra stycket, femte strecksatsen förintas eller behandlas på sådant sätt att varje förekomst av mul- och klövsjukeviruset destrueras, varvid all behandling måste utföras enligt instruktioner från den officiella veterinären,- skall mjölk- och mjölkvaror förintas på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att mul- och klövsjukeviruset sprids,- skall, sedan de djur som är mottagliga för smittan och de ämnen som avses i artikel 4.1 andra stycket femte strecksatsen ha bortskaffats, byggnaderna där djuren varit inhysta, byggnadernas omgivningar och de fordon som djuren transporterats med samt all utrustning som kan antas vara smittförande rengöras och desinficeras i enlighet med artikel 10,- skall inga djur som är mottagliga för smittan återföras till anläggningen förrän minst 21 dagar efter det att rengöringen och desinficeringen enligt artikel 10 har avslutats,- skall en epizootiologisk undersökning utföras i enlighet med artikel 7 och 8.b) I medlemsstater eller regioner där ett vaccinationsprogram har organiserats enligt artikel 14 gäller följande:i) - De av anläggningens djur som är mottagliga för smittan skall slaktas och förintas under offentlig övervakning, varvid medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att undanröja all risk för att mul- och klövsjukeviruset kan finnas kvar och spridas liksom all risk för skadlig inverkan på omgivningen. Om slakten inte utförs på platsen skall djuren transporteras i specialutrustade fordon så att det inte finns någon risk för att mul- och klövsjukeviruset sprids.- När mul- och klövsjukevirusets typ, subtyp eller variant har identifierats eller den epidemiologiska informationen eller uppgifterna gör det möjligt att fastställa att de använda vaccinerna skyddar mot den aktuella typen av virus får medlemsstaterna- inskränka slakt och destruktion till receptiva djur,- tillåta att kött och mjölk från djur som inte är smittade eller inte misstänks vara smittade får undergå lämplig värmebehandling under överinseende av veterinär.ii) Åtgärderna enligt i) skall åtföljas av vaccinering eller omvaccinering av återstående djur i enlighet med artikel 13.1.iii) Åtgärderna enligt a) tredje, fjärde och femte strecksatsen skall gälla jämsides med de åtgärder som fastställs i a) sjätte strecksatsen utom i fråga om värmebehandling enligt i).3) Bestämmelserna i punkt 1 skall inte gälla om det framkommer en sekundär källa som epidemiologiskt hänger samman med en primär källa för vilken prov redan har tagits.4) Den behöriga myndigheten får utsträcka de åtgärder som fastställs i punkt 1 till angränsande anläggningar, om dessa genom belägenhet, utformning eller kontakter med djur från den anläggning där sjukdomen har registrerats kan misstänkas vara smittförande.Artikel 6 1. Vid anläggningar som består av två eller flera produktionsenheter får den behöriga myndigheten i fråga om friska produktionsenheter inom en sådan smittad anläggning bevilja undantag från kraven i artikel 5.2 a första och andra strecksatserna och 5.2 b i under förutsättning att den officiella veterinären har bekräftat att dessa enheter i fråga om struktur och storlek och den verksamhet som bedrivs där är av sådant slag att djuren inhyses, sköts och utfodras i fullständig avskildhet så att viruset inte kan spridas.Samma åtgärder och möjlighet att avvika från kraven i artikel 5.2 a sjätte strecksatsen får även tillämpas på anläggningar som producerar mjölk, under förutsättning att mjölkningen i varje enhet dessutom utförs fullständigt avskilt.2. När punkt 1 tillämpas skall medlemsstaterna fastställa ingående regler för tillämpningen mot bakgrund av de hälsogarantier som lämnas. De skall underrätta kommissionen om detta.3. Åtgärderna i punkt 2 får ändras enligt förfarandet i artikel 16 så att de stämmer överens med de åtgärder som har antagits av medlemsstaterna.Artikel 7 Den epizootiologiska undersökningen skall omfatta- hur länge mul- och klövsjukan har funnits på anläggningen innan den upptäcktes eller misstänktes,- hur mul- och klövsjukan kan ha kommit in i anläggningen samt identifiering av andra anläggningar med djur som är mottagliga för smittan och som kan ha smittats eller blivit smittbärande från samma källa,- trafik med personer, fordon och ämnen enligt artikel 4.1 andra stycket femte strecksatsen som kan misstänkas ha fört med sig viruset till eller från anläggningarna.Artikel 8 1. a) Om den officiella veterinären finner eller på grundval av bekräftade uppgifter anser att mul- och klövsjuka kan ha överförts från andra anläggningar till den anläggning som avses i artikel 4, eller från denna anläggning till andra anläggningar genom personer, djur eller fordon eller på annat sätt, skall dessa andra anläggningar ställas under offentlig övervakning enligt artikel 4 och denna övervakning får inte hävas förrän den misstänkta förekomsten av mul- och klövsjuka har undanröjts officiellt i fråga om den anläggning som avses i artikel 4.b) Om den officiella veterinären finner eller på grundval av bekräftade uppgifter anser att mul- och klövsjukan kan ha överförts till den anläggning som avses i artikel 5 från andra anläggningar genom personer, djur eller fordon eller på annat sätt, skall dessa andra anläggningar ställas under offentlig övervakning enligt artikel 4.c) Om den officiella veterinären finner eller på grundval av bekräftade uppgifter anser att mul- och klövsjukan kan ha överförts från den anläggning som avses i artikel 5 till andra anläggningar genom personer, djur eller fordon eller på annat sätt, skall bestämmelserna i artikel 4 tillämpas på dessa andra anläggningar.2. När bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på en anläggning skall den behöriga myndigheten förbjuda att djur från sådana anläggningar som avses i 1 a och b under en period av 15 dagar och från sådana anläggningar som avses i 1 c under en period av 21 dagar förflyttas från anläggningen utom för att under offentlig övervakning transporteras direkt till slakteri för nödslakt. Innan sådant tillstånd lämnas skall den officiella veterinären ha undersökt besättningen och bekräftat att inget av djuren misstänks vara smittat.3. Om förhållandena anses medge detta får den ansvariga myndigheten begränsa åtgärderna enligt 1 a och b till en del av anläggningen och de djur som är inhysta där, under förutsättning att djuren där har inhysts, skötts och utfodrats i fullständig avskildhet.Artikel 9 1. När diagnosen mul- och klövsjuka har bekräftats officiellt skall medlemsstaterna se till att den behöriga myndigheten fastställer en skyddszon med minst 3 km radie och en övervakningszon med minst 10 km radie kring den smittade anläggningen. Zonerna måste fastställas med hänsyn till naturliga gränser och de resurser som finns för övervakning.2. a) Inom skyddszonerna skall följande åtgärder vidtas:- Inventering av alla anläggningar som har djur som är mottagliga för smittan och av de djur som finns där. Dessa anläggningar skall besökas regelbundet.- Förbud mot all trafik med djur som är mottagliga för smitta på allmänna eller privata vägar med undantag för anläggningarnas servicevägar.- Förbud mot att under de första 15 dagarna från anläggningen förflytta djur som är mottagliga för smittan utom för att under offentlig kontroll transportera dem direkt till ett slakteri inom zonen för nödslakt eller, om ett slakteri med veterinärkontroll saknas inom zonen, till ett slakteri som den behöriga myndigheten har utsett. Tillstånd till sådan transport får lämnas av den behöriga myndigheten först när den officiella veterinären har undersökt anläggningens alla djur som är mottagliga för smittan och bekräftat att där inte finns några misstänkta djur.- Förbud mot ambulerande avelstjänst.- Förbud mot insemination under de första 15 dagarna utom när denna utförs av djurens ägare med sperma som finns på gården eller med sperma som levererats direkt från en inseminationscentral.- Förbud mot marknader, utställningar och andra anhopningar av djur som är mottagliga för smittan, även uppsamling och distribution.- Utan att tillämpningen av det fall som avses i tredje strecksatsen andra meningen påverkas skall all transport av djur som är mottagliga för smittan förbjudas utom vid transitering av kreatur på riksvägar eller stambanor.b) De åtgärder som tillämpas inom skyddszonen skall gälla i minst 15 dagar efter det att alla djuren enligt artikel 5 har bortskaffats från anläggningen och den preliminära rengöringen och desinficeringen av denna anläggning har utförts enligt artikel 10. Dock skall de åtgärder för övervakningszonen som anges i punkt 3 fortsätta att tillämpas i skyddszonen under den tid som fastställs i punkt 3 b.3. a) I övervakningszonen skall följande åtgärder vidtas:- Inventering av alla anläggningar som har djur som är mottagliga för smittan.- Förbud mot förflyttning på allmänna vägar av djur som är mottagliga för smittan utom för att föra dem till betesmark.- Transport inom övervakningszonen av djur som är mottagliga för smittan skall godkännas av den behöriga myndigheten.- Förbud mot förflyttning av djuren från övervakningszonen under de första 15 dagarna. Mellan den 15:e och 30:e dagen får djuren endast avlägsnas från denna zon för att under offentlig övervakning transporteras direkt till ett slakteri för nödslakt. Sådan transport får godkännas av den behöriga myndigheten först sedan den officiella veterinären undersökt samtliga berörda djur och bekräftat att inget av djuren är smittat.- Förbud mot ambulerande avelstjänst.- Förbud mot marknader, utställningar och andra anhopningar av djur som är mottagliga för smittan.b) Åtgärderna i övervakningszonen skall tillämpas i minst 30 dagar efter det att alla djur enligt artikel 5 har bortskaffats från anläggningen och den preliminära rengöringen och desinficeringen av anläggningen enligt artikel 10 har utförts.Artikel 10 Medlemsstaterna skall säkerställa att- de desinfektionsmedel som används och deras koncentrationer är officiellt godkända av den behöriga myndigheten,- rengöring och desinficering utförs under offentlig övervakning enligt den officiella veterinärens föreskrifter.Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall säkerställa följande:- Laboratorieprov för att konstatera förekomsten av mul- och klövsjuka skall utföras vid ett sådant nationellt laboratorium som anges i bilagan, som får ändras eller kompletteras enligt förfarandet i artikel 17. Detta laboratorieprov bör om så är nödvändigt och särskilt i sjukdomens första skede visa vilken typ, subtyp eller, i förekommande fall, variant av viruset det är fråga om, vilket om så är nödvändigt kan bekräftas av ett referenslaboratorium som har utsetts av gemenskapen.- Ett av de nationella laboratorierna i bilaga 1 skall ansvara för samordningen av normer och metoder för diagnos i varje medlemsstat.- De nationella laboratorierna i första strecksatsen skall hålla kontakt med ett referenslaboratorium som utses av gemenskapen.2. Rådet skall med kvalificerad majoritet på kommissionens förslag före den 1 januari 1987 utse det referenslaboratorium som avses i punkt 1 och fastställa dess befogenheter samt detaljerade regler för hur punkt 1 andra strecksatsen skall tillämpas.Artikel 12 Medlemsstaterna skall säkerställa följande:- Djur som är mottagliga för smitta och som lämnar den anläggning där de hör hemma skall identifieras på ett sådant sätt att deras ursprungsanläggning eller den anläggning som de kommer ifrån och deras förflyttningar snabbt kan spåras. För vissa kategorier och utan att påverka tillämpningen av artikel 13 i rådets direktiv 80/217/EEG av den 22 januari om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest(6), senast ändrat genom direktiv 84/645/EEG(7), får den behöriga myndigheten dock under vissa omständigheter och med hänsyn till hälsoläget tillåta andra sätt att snabbt spåra djurens ursprungsanläggning, eller den anläggning som de kommer ifrån, och deras förflyttningar. Åtgärderna för att identifiera djuren eller för att spåra deras ursprungsanläggning skall bestämmas av den behöriga myndigheten.- Djurens ägare eller skötare skall åläggas att på begäran lämna uppgifter till den behöriga myndigheten om de djur som anländer till eller lämnar hans anläggning.- Alla personer som medverkar i transport eller försäljning av djur som är mottagliga för smittan skall till den behöriga myndigheten kunna lämna detaljerade uppgifter om varje förflyttning av djur som de har transporterat eller sålt.Artikel 13 1. När diagnos på mul- och klövsjuka har ställts på en anläggning får åtgärderna mot sjukdomen kompletteras med vaccination av de djur som är mottagliga för smittan på sådana anläggningar som hotas av denna inom ett landområde som skall anges av den behöriga myndigheten.2. I det fall som anges i punkt 1 skall medlemsstaterna säkerställa atta) vaccinering och omvaccinering av djur som är mottagliga för smittan förbjuds på sådana anläggningar som avses i artikel 4, utan att det påverkar tillämpningen av det undantag som anges i artikel 5.2 b i andra strecksatsen eller tillämpningen av nationella åtgärder, om dessa åtgärder innefattar förebyggande vaccinering mot mul- och klövsjuka av vissa djur eller av alla de djur som är mottagliga för smittan på den anläggning som avses i artikel 4,b) seruminjektioner förbjuds,c) typen av vaccin mot mul- och klövsjuka och dess användningssätt stämmer överens med de allmänna rekommendationerna i artikel 16,d) det använda vaccinet är godkänt av den behöriga myndigheten och har kontrollerats av nationella laboratorier vars verksamhet samordnas av den institution som utsetts enligt artikel 14.3,e) alla vacciner som importeras från tredje land uppfyller de krav som fastställs i c och kontrolleras enligt d.Rådet skall på kommissionens förslag och med kvalificerad majoritet besluta om ett förfarande för samordning av normer och kontroll av vacciner inom gemenskapens territorium.3. Om det uppstår typer, subtyper eller varianter av mul- och klövsjukevirus mot vilka de vanligen använda vaccinerna inte ger något skydd eller ger ett ofullständigt skydd, skall den berörda medlemsstaten omedelbart underrätta kommissionen och övriga medlemsstater samt ange vilka nödfallsåtgärder som anses nödvändiga för att ändra vaccinernas formler och användning.4. Om det mot bakgrund av detta visar sig nödvändigt att vidta gemenskapsåtgärder, skall sådana åtgärder beslutas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 16.Artikel 14 1. De medlemsstater som godkänner vaccinering mot mul- och klövsjuka skall upprätta ett flerårigt vaccinationsprogram som de skall lägga fram för kommissionen och de andra medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén.Programmet skall angei) - vaccinationsfrekvensen,- villkor och förfarande vid framställning och kontroll av de vacciner som skall användas om mul- och klövsjuka skulle bryta ut,- normaldos för tillräckligt skydd,- de korsimmunitetskontroller som gjorts med varianter,- de arter och kategorier av djur som skall omfattas av vaccinationsprogrammet,- rutiner för övervakning av hur vaccinen distribueras, konserveras, förvaras och används,ii) - vilka typer av virus som har använts,- egenskaper och sammansättning för vart och ett av de använda vaccinen.2. För att säkerställa effektiviteten skall samordningen av de åtgärder, som medlemsstaterna antagit som en del av ett nationellt program för bekämpning av mul- och klövsjuka enligt punkt i, fastställas enligt förfarandet i artikel 16.3. Före den 1 januari 1987 skall rådet på kommissionens förslag och med kvalificerad majoritet utse det laboratorium som avses i artikel 13 samt fastställa dess befogenheter liksom befogenheterna för den institution som skall ansvara för kontrollen av vacciner och korsimmunitet.4. Före den 1 januari 1989 skall kommissionen lägga fram en rapport för rådet, om så är lämpligt åtföljd av förslag till regler för framställning och distribution av vacciner mot mul- och klövsjuka inom gemenskapen samt förslag om upprättande av ett reservlager av mul- och klövsjukevacciner inom gemenskapen.Artikel 15 Om mul- och klövsjukan skulle börja få en oroväckande omfattning på en medlemsstats territorium och epizootin trots vidtagna åtgärder, särskilt enligt artikel 13, blir omfattande och breder ut sig även utanför vaccinationszonen, skall denna medlemsstat, om den inte utför vaccinering i förebyggande syfte på hela sitt territorium eller delar av detta, utföra sådan vaccinering på hela sitt territorium eller delar av detta enligt artikel 5.2 b. Den skall underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om detta.Artikel 16 1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga veterinärkommittén (i det följande kallad "kommittén") som inrättats genom rådets beslut 68/361/EEG(8).2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar. Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.4. Kommissionen skall själv anta förslaget och omedelbart verkställa det om det är förenligt med yttrandet från kommittén. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och omedelbart verkställa dem, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 17 1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén.2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.4. Kommissionen skall själv anta förslaget och omedelbart verkställa det om det är förenligt med yttrandet från kommittén. Om förslaget inte är förenligt med yttrandet från kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och omedelbart verkställa dem, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 18 För att främja en harmonisering skall rådet före den 1 januari 1990 ompröva kraven enligt detta direktiv på basis av en rapport med eventuella ändringsförslag från kommissionen om de erfarenheter som samlats vid bekämpandet av mul- och klövsjuka.Artikel 19 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1987.Artikel 20 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 18 november 1985.På rådets vägnarJ. FISCHBACHOrdförande(1) EGT nr C 248, 22.9.1982, s. 3.(2) EGT nr C 242, 12.9.1983, s. 128.(3) EGT nr C 77, 21.3.1983, s. 5.(4) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.(5) EGT nr L 378, 31.12.1982, s. 58.(6) EGT nr L 47, 21.2.1980, s. 11.(7) EGT nr L 339, 27.12.1984, s. 33.(8) EGT nr 255, 18.10.1968, s. 23.BILAGA >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31982L0885

Rådets direktiv 82/885/EEG av den 10 december 1982 om ändring av direktiv 78/170/EEG om funktionen hos värmeanordningar för rumsuppvärmning och varmvattenförsörjning i nya eller befintliga icke-industriella byggnader samt värmeisolering och varmvattenförsörjning i hushåll i nya, icke-industriella byggnader

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 378 , 31/12/1982 s. 0019 - 0023 Spansk specialutgåva: Område 12 Volym 4 s. 0088  Portugisisk specialutgåva: Område 12 Volym 4 s. 0088  Finsk specialutgåva Område 12 Volym 2 s. 0060  Svensk specialutgåva Område 12 Volym 2 s. 0060

RÅDETS DIREKTIV av den 10 december 1982 om ändring av direktiv 78/170/EEG om funktionen hos värmeanordningar för rumsuppvärmning och varmvattenförsörjning i nya eller befintliga icke-industriella byggnader samt värmeisolering och varmvattenförsörjning i hushåll i nya, icke-industriella byggnader (82/885/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 103 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:I direktiv 78/170/EEG () föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att alla nya värmeanordningar för rumsuppvärmning och/eller varmvattenförsörjning till hushåll i nya eller befintliga icke-industriella byggnader uppfyller minimikraven i fråga om funktion.I nämnda direktiv föreskrivs att uppfyllandet av dessa minimikrav i fråga om funktion skall styrkas genom en kontroll, som utförs antingen i samband med tillverkningen eller i samband med installationen av anordningen.I nämnda direktiv föreskrivs vidare att energiförluster hos värmeanordningar som kontrolleras i samband med installation inte får överskrida de nivåer som medlemsstaterna fastställt.Där föreskrivs emellertid också att de utrustningar för vilka typprovning inte kan genomföras skall behandlas i ett följande förslag, så snart de nödvändiga tekniska undersökningarna har slutförts.När dessa undersökningar nu slutförts, bör lämpliga bestämmelser antas med avseende på nämnda värmeanordningar.Undersökningarna visar på behovet av möjligheten till en tidsfrist mellan tidpunkten för installation av en anordning för vilken typprovning inte är möjlig och den tidpunkt då den kontrolleras på plats.Vidare har dessa undersökningar lett till att man utarbetat utkast till praktiska regler för tillvägagångssättet vid funktionsprovning på plats av värmeanordningar som drivs med flytande eller gasformiga bränslen och som kontrolleras i samband med installationen.Det är därför nödvändigt att sådana anordningar kontrolleras i överensstämmelse med nämnda praktiska regler, som utgör en minsta gemensam grund för hela gemenskapen. Bestämmelserna i dessa praktiska regler gäller inte för värmeanordningar som drivs med fasta bränslen.För att det skall vara enkelt att avgöra om reglerna för sådan kontroll som utförs i samband med installation efterlevs, bör anordningen förses med en typskylt liknande den som gäller för värmeanordningar som kontrolleras i samband med tillverkningen. Denna skylt skall kunna ersättas med en kontrollrapport. Om anordningen inte uppfyller funktionskraven eller energiförlustnivåerna, skall kontrollrapporten insändas till den behöriga administrativa myndigheten.De åtgärder som vidtas för att tillämpa detta direktiv bör innefatta de åtgärder som vidtagits för en tillnärmning av medlemsstaternas lagar inom de områden som omfattas av detta direktiv och bör vara inriktade på att underlätta det pågående eller kommande harmoniserings- eller standardiseringsarbetet inom dessa områden, både på gemenskapsnivå och på internationell nivå.Direktiv 78/170/EEG bör därför ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 78/170/EEG ändras härmed på följande sätt:1. Orden "de ekonomiskt försvarbara" skall införas före orden "minimikraven i fråga om funktion" i artikel 1.1 första stycket.2. Artikel 1.1 fjärde stycket skall ersättas med följande:"Elektriska värmeanordningar med resistorer, värmepumpar och anslutningar till fjärrvärmenät skall ej omfattas av dessa bestämmelser."3. Artikel 1.1 sista stycket, skall utgå.4. Följande punkter skall införas i artikel 1:"3a. Värmeanordningar som kontrolleras i samband med installationen och som inte uppfyller minimikraven i fråga om funktion skall bli föremål för beslut av den behöriga administrativa myndigheten, som kan sträcka sig så långt som till att bestämma att en anordning skall tas ur drift. Överensstämmelsen med dessa krav skall intygas med en skylt med uppgift om minst de detaljer som föreskrivs i punkt 3, med undantag för den sista strecksatsen beträffande anordningens energiförbrukning när den arbetar vid märkeffekt.Uppgift om maximitemperaturen för värmebäraren enligt femte strecksatsen behöver inte anges om temperaturen specificeras i något annat dokument.Kontrollorganet skall åläggas att till användaren överlämna en kontrollrapport, utformad enligt medlemsstatens bestämmelser. Av denna rapport skall särskilt framgå de detaljer som skall specificeras på typskylten enligt första stycket. Rapporten kan ersätta skylten.Om det framgår av en kontrollrapport att en värmeanordning inte uppfyller minimikraven i fråga om funktion, skall kontrollorganet sända in en kopia av rapporten till den behöriga administrativa myndigheten. Om det gäller en värmeanordning som kommer från en annan medlemsstat, skall den administrativa myndighet på den plats där kontrollen utförs, på tillverkarens begäran översända en kopia av kontrollrapporten till denne, förutsatt att ägaren samtycker till det.3b. Kontroll av värmeanordningar i samband med installationen skall utföras i överensstämmelse med de praktiska reglerna i bilagan till detta direktiv. Bestämmelserna i dessa regler skall utgöra en minsta gemensam grundval för kontrollproceduren inom hela gemenskapen. De kan utfyllas med bestämmelser som medlemsstaterna beslutar om, men inte upphävas eller motsägas. Bestämmelserna i dessa regler skall inte gälla för värmeanordningar som drivs med fasta bränslen eller för kondensorpannor."5. Artikel 1.4 skall ersättas med följande:"4. För värmeanordningar som kontrolleras i samband med installationen får medlemsstaterna i stället för minimikrav i fråga om funktion fastställa maximinivåer för energiförluster enligt punkt 3.1 i de praktiska reglerna.I sådant fall skall bestämmelserna i punkterna 3a och 3b gälla."Artikel 2Bilagan till detta direktiv skall läggas till i direktiv 78/170/EEG.Artikel 3Medlemsstaterna skall inom 18 månader efter anmälan av detta direktiv besluta om åtgärder för provning av värmeanordningar i samband med installationen.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 10 december 1982.På rådets vägnarG. FENGER MOELLEROrdförande() EGT nr C 175, 14.7.1980, s. 12.() EGT nr C 300, 18.11.1980, s. 6.() EGT nr L 52, 23.2.1978, s. 32.BILAGAPRAKTISKA REGLER FÖR FUNKTIONSPROVNING I SAMBAND MED INSTALLATION AV VÄRMEANORDNINGAR SOM DRIVS MED FLYTANDE ELLER GASFORMIGT BRÄNSLE OCH SOM ANVÄNDS FÖR RUMSUPPVÄRMNING OCH/ELLER VARMVATTENFÖRSÖRJNING TILL HUSHÅLL I ICKE-INDUSTRIELLA BYGGNADERTILLVÄGAGÅNGSSÄTT VID PROVNING OCH BESTÄMNING AV FÖRLUSTER1. ALLMÄNT1.1 Om en värmeanordning kan drivas med olika typer av bränsle (flytande eller gasformigt) skall provet utföras med ett bränsle av varje typ som överensstämmer med tillverkarens specifikationer och som finns att tillgå vid provningstillfället.1.2 Rökgasutgången skall ha en öppning som gör det möjligt att föra in mätsonder och att ta prover på rökgasen.1.3 Precisionen vid varje mätning skall vara sådan att den möjliggör den exakthet totalt i resultaten som specificerats av medlemsstaterna.1.4 Provningen skall utföras inom en rimlig tidsperiod och helst vid anordningens märkvärmeeffekt. Om detta inte är möjligt, skall den belastning användas som kommer närmast denna. Om anordningen är konstruerad för två eller flera driftinställningar, kan en provning också ske med reducerad belastning på begäran av medlemsstaterna. De driftinställningar som används skall mätas med en tillförlitlig metod.1.5 Vare sig prestanda bestäms enligt den direkta eller den indirekta metoden, skall de anges i procent på grundval av netto- eller bruttovärmevärdet för det bränsle som sprutas in i brännaren vid den belastning som bestämts enligt punkt 1.4.2. PROVNINGSVILLKOR2.1 Förberedelse av anordningen2.1.1 Det åligger användaren att eventuellt med hjälp av tillverkaren och/eller installatören före provningen rengöra, justera och förbereda anordningen på ett sådant sätt som han bedömer som nödvändigt. De behöriga administrativa myndigheterna kan göra sådan rengöring obligatorisk.2.1.2 Läcktätheten i anordningen och dess anslutning till rökkanalen skall kontrolleras.2.2 Identifiering av anordningen2.2.1 Innan provningen påbörjas skall kontrollorganet (nedan kallat "organet") registrera alla nödvändiga data som behövs för identifiering av anordningen och åtminstone de egenskaper hos anordningen eller de specifikationer som till exempel anges på typskylten och/eller i de monterings- och bruksanvisningar som lämnats till användaren, såsom uppgift om tillverkare, fabrikat, tillverkningsår och värmegrad.2.2.2 Organet skall kontrollera att nödvändiga villkor är uppfyllda för att säkerställa att det inte uppstår några störningar under provningen som skulle kunna ha en negativ inverkan på dess giltighet. För detta ändamål skall det särskilt kräva av användaren att han uppvisar sådana intyg  P eller företer andra bevis  P som styrker att de säkerhetskontroller som fastställts för pannrummet och hithörande lokaler har utförts. Detta villkor får anses vara uppfyllt i medlemsstater där värmeanordningar inte kan installeras eller tas i drift utan föregående säkerhetskontroller. Om inga sådana kontroller krävs enligt nationell lagstiftning, kan organet innan kontrollen utförs kräva en rimlig garanti för att arbetsförhållandena är betryggande innan det utför kontrollen.Om organet inte kan få ovannämnda villkor uppfyllda på ett tillfredsställande sätt, kan det vägra att utföra kontrollen. I sådant fall skall det upprätta en ad hoc-rapport.2.3 Förberedande körning2.3.1 Innan provningen äger rum, kan organet göra en förberedande körning för att kontrollera och ställa in den mätutrustning som installerats för kontrolländamål. Organet skall säkerställa att alla mätningar sker med erforderlig noggrannhet. Närmare bestämt måste organet, om det bestämmer sig för att använda sig av vissa mätinstrument som ingår i installationens normala utrustning, kontrollera att dessa uppfyller de önskade kraven i fråga om noggrannhets- och tillförlitlighetsstandard.2.3.2 Det åligger användaren att med hjälp av tillverkaren och/eller installatören och med ägarens medgivande utföra alla eventuellt nödvändiga slutjusteringar på anordningen samt att lämna alla kompletterande förklaringar till de olika anvisningarna för att skapa bästa möjliga provningsförhållanden.2.4 Provning2.4.1 Organet skall ensamt ansvara för genomförandet av provningen.2.4.2 Provningen skall utföras under kontinuerlig drift med konstant flöde av bränsle och förbränningsluft.2.4.3 Organet skall under provningen utföra de obligatoriska mätningarna enligt punkt 3 och vid behov vidta de ytterligare åtgärder som anges i punkt 4. Det skall utarbeta en rapport enligt punkt 5.3. BESTÄMNING AV VÄRMEFÖRLUSTER VIA RÖKGASER3.1 Mätning av förluster av kännbart värme Om prestanda bestäms enligt den indirekta metoden, skall organet ha rätt att mäta antingen volymprocenten koldioxid eller syre i rökgaserna.Därefter skall det använda en formel som förutom temperaturskillnaden mellan rökgaserna och förbränningsluften också innehåller lämpliga konstanter. Formeln och konstanterna skall ha offentliggjorts av den medlemsstat under vars rättsskipning kontrollorganet lyder eller vara fastställda i en standard.Om det inte finns några officiella bestämmelser eller någon standard, kan förlusterna av kännbart värme beräknas med hjälp av bränslets kännetecken och värmevärde samt överskottsluftens volym genom användning av sådana tabeller för förbränningsgasers specifika värme, som upprättats av den 12:e Världsgaskongressen (IGU/E/17/73).Ovannämnda tillvägagångssätt skall inte tillämpas på kondensorpannor.3.2 Mätning av rökgaskapaciteten Organet skall utföra denna mätning om anordningen drivs med flytande bränsle eller gasol, LPG (liquefied petroleum gas), som sprutas in i flytande form. Mätningen skall ske med hjälp av ett lämpligt instrument. Resultatet skall uttryckas i konventionella röktal (0 till 9).4. ÖVRIGA (FRIVILLIGA) KONTROLLER4.1 Spår av kolmonoxid Organet kan bemyndigas att kontrollera att rökgaserna från anordningen inte innehåller kolmonoxid i sådana kvantiteter att de kan äventyra resultaten av de mätningar som utförts enligt punkt 3.1.4.2 Värmeförluster via höljet I de medlemsstater där det varken finns lagstiftning, tekniska föreskrifter eller andra bestämmelser på detta område kan organet bemyndigas att beräkna värmeförlusterna via anordningens hölje med ledning av tillverkarens uppgifter och/eller med ledning av de yttemperaturer som uppmäts under provningen.5. PROVNINGSRAPPORT Efter provningen skall organet utarbeta en rapport i den form som medlemsstaten fastställt, där det redogör för anordningens viktigaste egenskaper, de mätningar som utförts, de formler som använts för beräkning av värmeförlusterna och värmeanordningens prestanda.


Avis juridique important

|

31989L0277

Kommissionens direktiv 89/277/EEG av den 28 mars 1989 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/759/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 109 , 20/04/1989 s. 0025 - 0037 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 18 s. 0211  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 18 s. 0211

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 28 mars 1989 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/759/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (89/277/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), senast ändrat genom direktiv 87/403/EEG(2), och särskilt artikel 11 i detta,med beaktande av rådets direktiv 76/759/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3), senast ändrat genom direktiv 87/354/EEG(4), och särskilt artikel 10 i detta, ochmed beaktande av följande:Med hänsyn till vunna erfarenheter och teknikens nuvarande utvecklingsnivå är det nu möjligt att göra vissa krav mer fullständiga och bättre anpassade till verkliga trafikförhållanden så att säkerheten för åkande i fordon och andra trafikanter förbättras.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv för avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagorna till direktiv 76/759/EEG ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Från och med den 31 mars 1989 får ingen medlemsstata) - med avseende på en fordonstyp, vägra att bevilja EEG-typgodkännande, vägra att utfärda den handling som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG eller vägra att bevilja nationellt typgodkännande, eller- förbjuda att fordon tas i bruk, av skäl som hänför sig till körriktningsvisarna om dessa överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,b) - vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande med avseende på nämnda körriktningsvisare om dessa överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv, eller- förbjuda att körriktningsvisare släpps ut på marknaden om de är försedda med EEG-typgodkännandemärket som utfärdats enligt bestämmelserna i detta direktiv.2. Från och med den 1 oktober 1991 får medlemsstaternaa) - inte längre utfärda den handling som anges i sista strecksatsen i artikel 10.1 i direktiv 70/156/EEG med avseende på en fordonstyp vars körriktningsvisare inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,- vägra att bevilja nationellt typgodkännande med avseende på en fordonstyp om de nämnda körriktningsvisarna inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,b) - inte längre bevilja EEG-typgodkännande för körriktningsvisare om dessa inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv,- vägra att bevilja nationellt typgodkännande för nämnda körriktningsvisare om dessa inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv.Denna tidpunkt skjuts dock upp till den 1 oktober 1993 i fråga om EEG-typgodkännande för körriktningsvisare av kategori 5.3. Från och med den 1 oktober 1995 får medlemsstaterna förbjuda ibruktagande av fordon vars körriktningsvisare inte överensstämmer med bestämmelserna i detta direktiv, och förbjuda att körriktningsvisare som inte är försedda med typgodkännandemärket som utfärdats enligt bestämmelserna i detta direktiv släpps ut på marknaden.4. Trots punkt 2 b ovan skall medlemsstaterna fortsätta att godta EEG-typgodkännande som beviljats för körriktningsvisare enligt direktiv 76/759/EEG i fråga om anordningar som är avsedda att monteras på fordon som redan tagits i bruk, och får också bevilja EEG-typgodkännande för körriktningsvisare enligt direktiv 76/759/EEG förutsatt att sådana anordningar är avsedda att användas som reservdelar på fordon som tagits i bruk och förutsatt att det inte är tekniskt möjligt för de nämnda anordningarna att uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.Artikel 3 Bestämmelserna i artikel 2 skall inte tillämpas om de strider mot bestämmelserna i artikel 2.2, 2.3 och 2.4 i kommissionens direktiv 89/278/EEG av den 28 mars 1989 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 76/756/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(5).Artikel 4 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 september 1989. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 mars 1989.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNVice ordförande(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 220, 8.8.1987, s. 44.(3) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 71.(4) EGT nr L 192, 11.7.1987, s. 43.(5) EGT nr L 109, 20.4.1989, s. 38.BILAGA Bilaga 0 skall ändras på följande sätt:Punkterna 1 och 1.1 skall ersättas med de följande punkterna 1 och 1.1 - 1.2.3:"1. DEFINITIONER1.1. De definitioner som anges i direktiv 76/756/EEG för- körriktningsvisare,- lykta,- ljuskälla med avseende på glödlampor,- separata lyktor,- grupperade lyktor,- kombinerade lyktor,- flerfunktionslyktor,- anordning,- enfunktionslykta,- lysande yta på en annan ljussignalanordning än en reflexanordning,- synlig yta,- ljusavgivande yta,- referensaxel,- referenscentrum,- lyktenhet,- två lyktor eller ett jämnt antal lyktor,skall gälla för detta direktiv.1.2. Typ av körriktningsvisareMed typ av körriktningsvisare avses lyktor som inte skiljer sig åt i fråga om sådana väsentliga avseenden som följande:1.2.1. Fabrikat eller varumärke.1.2.2. Egenskaper hos det optiska systemet (ljusstyrka, vinklar för ljusfördelning osv.).1.2.3. Körriktningsvisarens kategori."Tabellen i punkt 6.1 skall ersättas med följande:">Plats för tabell>"Efter punkt 6.2.1 skall en ny punkt 6.2.1.1 läggas till:"6.2.1.1. Trots bestämmelserna i 6.2 och 6.2.1 krävs i fråga om bakåtriktade körriktningsvisare av kategori 5 ett minsta värde på 0,6 cd inom alla områden som anges i bilaga 1."Punkterna 6.2.3.1 och 6.2.3.2 skall ersättas med följande:"6.2.3.1. Inom hela de områden som definieras i figurerna i bilaga 1 skall styrkan hos det utsända ljuset vara minst 0,7 cd för anordningar i kategori 1 b, minst 0,3 cd för anordningar i kategorierna 1, 1 a, 2 a och 2 b (dagtid) och minst 0,07 cd för anordningar i kategori 2 b (nattetid).6.2.3.2. För anordningar i kategorierna 1 och 2 b (nattetid) får inte styrkan hos det utsända ljuset överstiga följande värden utanför det område som avgränsas av mätpunkterna ± 10° H och ± 10° V (område på 10°):>Plats för tabell>Mellan gränserna för området på 10° (± 10° H och ± 10° V) och gränserna för området på 5° (± 5° H och ± 5° V) skall de största värdena öka linjärt upp till de värden som anges i 6.1.6.2.3.3. För anordningar i kategorierna 1 a och 1 b får inte styrkan hos det utsända ljuset överstiga följande värden utanför det område som avgränsas av mätpunkterna ± 15° H och ± 15° V (område på 15°):>Plats för tabell>Mellan gränserna för området på 15° (± 15° H och ± 15° V) och gränserna för området på 5° (± 5° H och ± 5° V) skall de största tillåtna värdena för ljusstyrkan öka linjärt upp till värdena som anges i 6.1."Punkt 6.2.3.3 skall betecknas punkt 6.2.3.4.Punkt 6.3 skall ersättas med följande:"6.3. Ljusstyrkorna skall mätas med glödlamporna stadigvarande tända."Efter punkt 6.3 skall en ny punkt 6.4 läggas till:"6.4. I fråga om anordningar av kategori 2 b skall fördröjningen från det ögonblick då kretsen sluts tills ljusstyrkan mätt i referensaxeln når 90 % av det värde som bestämts enligt 6.3 ovan mätas under både dagtids och nattetidsförhållanden. Den tid som uppmäts för nattetidsförhållanden får inte överstiga den tid som uppmäts för dagtidsförhållanden."Punkt 6.4 skall betecknas punkt 6.5.Efter punkt 7.1 skall en ny punkt 7.2 läggas till:"7.2. I fråga om körriktningsvisare av kategori 2 b för vilka ett tilläggssystem(*) används i syfte att åstadkomma den ljusstyrka som krävs för användning nattetid skall dock den spänning som ansluts till systemet vid mätning av nattetidsljusstyrkan vara densamma som den som ansluts till glödlampan vid mätning av dagtidsljusstyrkan.(*) Drift- och installationsvillkoren för denna tilläggsanordning fastställs i särskilda bestämmelser.".Punkt 7.2 skall ersättas med följande punkt 7.3:"7.3. De vertikala och horisontella kanterna på den lysande ytan i en ljussignalanordning skall bestämmas och måttsättas med avseende på referenscentrum."Punkt 8 skall ersättas med följande:"8. Färg på utsänt ljusFärgen på det utsända ljuset skall ligga inom de koordinatgränser som föreskrivs i bilaga 5."Bilaga 1 skall ersättas med följande:"BILAGA 1KATEGORIER AV KÖRRIKTNINGSVISARE: MINSTA VINKLAR SOM KRÄVS FÖR LJUSFÖRDELNING HOS KÖRRIKTNINGSVISARE AV DESSA KATEGORIER(1)I samtliga fall är de minsta vertikala vinklarna för ljusfördelningen 15° över och 15° under horisontalplanet.Minsta horisontella vinklar för ljusfördelning:Kategorierna 1, 1 a och 1 b: Körriktningsvisare för fordonets front.>Hänvisning till >(1) De vinklar som visas i dessa figurer gäller för anordningar som skall monteras på högerfordonssida. Pilarna i figurerna pekar mot fordonets front.Kategori 5: Sidokörriktningsvisare för användning på ett fordon som även är utrustat med körriktningsvisare av kategori 1, 1 a eller 1 b, och 2 a eller 2 b.>Hänvisning till >Bilaga 2 skall ändras på följande sätt:Punkt 1 skall ersättas med följande:"1. Anordning(*)- i kategori 1- i kategori 1 a- i kategori 1 b- i kategori 2 a- i kategori 2 b- i kategori 5som får/inte får(*) användas i en enhet med två lyktor."Efter punkt 1 skall en ny punkt 2 läggas till:"2. För körriktningsvisare av kategori 2 b skall det system som används för att åstadkomma nattetidsstyrka (huvudegenskaperna) anges:"Punkterna 2-12 skall betecknas 3-13.En ny punkt 14 skall läggas till efter punkt 13:"14. Typgodkännande beviljat för utbyte enbart på fordon i bruk: ja/nej*"Punkterna 14 18 skall betecknas 15 19.Bilaga 3 skall ändras på följande sätt:Punkt 1.2.1 skall ersättas med följande:"1.2.1. En upplysning om vilken av kategorierna 1, 1 a, 1 b, 2 eller 5 som anordningen tillhör, och om den tillhör kategori 2 huruvida den har en ljusstyrkenivå (kategori 2 a) eller två ljusstyrkenivåer (kategori 2 b), och dessutom huruvida körriktningsvisaren också får användas i en uppsättning med två lyktor av samma kategori."Punkt 1.2.3 skall ersättas med följande:"1.2.3. Ritningar (i tre exemplar) som är tillräckligt detaljerade för att medge identifiering av typen och kategorin och som geometriskt visar det läge i vilket anordningen skall monteras på fordonet, den observationsaxel som skall användas som referensaxel vid provningarna (horisontell vinkel H = 0°, vertikal vinkel V = 0°), den punkt som skall användas som referenscentrum vid nämnda provningar, de vertikala och horisontella tangenterna till den lysande ytan och deras avstånd från lyktans referenscentrum.I fråga om en körriktningsvisare av kategori 2 b, figur och en upplysning om egenskaperna hos det system som åstadkommer de två ljusstyrkenivåerna."Slutet av punkt 1.2.4 skall lyda på följande sätt:"1.2.4....I fråga om en körriktningsvisare av kategori 2 b skall ansökan dessutom åtföljas av två exemplar av de delar som utgör det system som åstadkommer de två ljusstyrkenivåerna."I punkt 3.2 skall följande stycke läggas till:"Körriktningsvisare av andra kategorier får vara försedda med ett gemensamt typgodkännandenummer när de utgör en uppsättning."I punkt 3.3, andra raden, skall orden "och andra lyktor" ersättas med följande: "som är grupperad, kombinerad eller bildar flerfunktion med andra lyktor," och "EEG-typgodkännandemärke" ersättas med "EEG-typgodkännandenummer".Punkt 4.2 skall ersättas med följande:"4.2. Detta märke skall bestå av en rektangel som omger den gemena bokstaven "e" följd av den bokstavs- eller sifferkod som anger vilken medlemsstat som beviljat typgodkännandet:1. för Tyskland,2. för Frankrike,3. för Italien,4. för Nederländerna,6. för Belgien,9. för Spanien,11. för Storbritannien,13. för Luxemburg,18. för Danmark,21. för Portugal,EL för Grekland,IRL för Irland.Märket skall också innehålla det EEG-typgodkännandenummer som motsvarar numret på det EEG-typgodkännandeintyg som utfärdats för typen av körriktningsvisare i fråga (se bilaga 1), föregånget av två siffror som anger det löpnummer som tilldelats den senaste större ändringen av rådets direktiv 76/759/EEG vid den tidpunkt då EEG-typgodkännande beviljades. För det nuvarande direktivet är löpnumret 01."Punkt 4.3.1 skall ersättas med följande:"4.3.1. En eller flera av symbolerna 1, 1 a, 1 b, 2 a, 2 b eller 5 ovanför rektangeln beroende på om anordningen tillhör en eller flera av kategorierna 1, 1 a, 1 b, 2 a, 2 b eller 5 enligt 1.2.1."I punkt 4.3.2 skall andra meningen ersättas med följande:"Pilen skall peka utåt från fordonet i fråga om anordningar i kategorierna 1, 1 a, 1 b, 2 a och 2 b och mot fordonets front i fråga om anordningar i kategori 5 (se tillägg 3)."Efter punkt 4.3.2 skall en ny punkt 4.3.3 läggas till:"4.3.3. På anordningar som får användas som en lyktenhet eller som del av en uppsättning med två lyktor, tilläggsbokstaven "D" till höger om symbolen enligt 4.3.1."Punkt 4.6 skall ersättas med följande:"4.6. Exempel på EEG-typgodkännandemärket för en separat lykta visas i tillägg 1."Punkt 4.7 skall ersättas med följande:"4.7. När ett gemensamt EEG-typgodkännandenummer utfärdas enligt 3.3 för en typ av belysnings-och ljussignalanordning som består av en körriktningsvisare som är grupperad, kombinerad eller bildar flerfunktion med andra lyktor får ett EEG-typgodkännandemärke anbringas och det skall bestå av följande:- En rektangel som omger bokstaven "e" följd av den bokstavs- eller sifferkod som anger vilken medlemsstat som beviljat typgodkännandet.- EEG-typgodkännandenumret och, där det är nödvändigt, den föreskrivna pilen."Efter punkt 4.7 skall följande nya punkter läggas till:"4.7.1. Detta EEG-typgodkännandemärke får placeras var som helst på lyktor som är grupperade, kombinerade eller bildar flerfunktion förutsatt att4.7.1.1. det är synligt när lyktorna har installerats,4.7.1.2. ingen ljusöverförande del av de lyktor som är grupperade, kombinerade eller bildar flerfunktion kan tas bort utan att EEG-typgodkännandemärket tas bort samtidigt.4.7.2. Identifieringssymbolen för varje lykta motsvarande respektive direktiv enligt vilket EEG-typgodkännande beviljats, tillsammans med de två siffrorna som anges i 4.2 sista strecksatsen, och där det är nödvändigt tilläggsbokstaven "D", skall vara angiven antingen4.7.2.1.på lämplig ljusavgivande yta, eller4.7.2.2. i en grupp, så att var och en av de lyktor som är grupperade, kombinerade eller bildar flerfunktion kan identifieras klart."Efter punkt 4.8 skall en ny punkt 4.9 läggas till:"4.9. Exempel på ett EEG-typgodkännandemärke för en lykta som är grupperad, kombinerad eller bildar flerfunktion med andra lyktor visas i tillägg 2."Tillägget skall ersättas med de följande tilläggen 1, 2 och 3:>Start Grafik>"Tillägg 1EXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKENFigur 1>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Anordningen med EEG-typgodkännandemärket enligt ovan är en körriktningsvisare av kategori 5 som EEG-typgodkänts i Tyskland (e 1) under nummer 011471. Pilen visar i vilket läge denna anordning, som endast kan monteras på en fordonssida, skall monteras. Pilen pekar mot fordonets front.>Slut Grafik>>Start Grafik>Figur 2>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Anordningen med EEG-typgodkännandemärket enligt ovan är en körriktningsvisare av kategori 2 a som EEG-typgodkänts i Grekland (e EL) under nummer 01390, och som också får användas som del av en uppsättning med två lyktor (bokstaven "D"). Pilen pekar utåt från fordonet.>Slut Grafik>>Start Grafik>Figur 3>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Anordningen med EEG-typgodkännandemärket enligt ovan är en körriktningsvisare av kategori 1 a (för användning på ett avstånd på mellan 20 mm och 40 mm från strålkastaren) som typgodkänts i Italien (e 3) under nummer 012248. Pilen pekar utåt från fordonet.>Slut Grafik>>Start Grafik>Tillägg 2Exempel på förenklad märkning för lyktor som är grupperade, kombinerade eller bildar flerfunktion då två eller flera lyktor utgör en del av samma uppsättning.>Slut Grafik>>Hänvisning till >Anmärkning: I ovanstående exempel återger de vertikala och horisontella linjerna det allmänna utseendet hos en lyktuppsättning och utgör inte någon del av typgodkännandemärket. De tre exemplen på typgodkännandemärken som visas ovan, nämligen modellerna A, B och C, representerar tre möjliga alternativ för märkning av en belysningsanordning där två eller flera lyktor utgör en del av samma uppsättning grupperade lyktor, kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor. De visar att anordningen i fråga EEG-typgodkändes i Nederländerna (e 4) under nummer 3333 och att den består av följande:- En reflexanordning i klass I, EEG-typgodkänd enligt direktiv 76/757/EEG.- En körriktningsvisare av kategori 2 a, EEG-typgodkänd enligt bestämmelserna i detta direktiv.- En röd bakre sidopositionslykta (R), EEG-typgodkänd enligt direktiv 76/758/EEG.- En dimbaklykta (F), EEG-typgodkänd enligt direktiv 77/538/EEG.- En backningsstrålkastare (AR), EEG-typgodkänd enligt direktiv 77/539/EEG.- En stopplykta (S1), EEG-typgodkänd enligt direktiv 76/758/EEG.>Start Grafik>Tillägg 3Riktning som pilarna på EEG-komponenttypgodkännandemärket pekar åt, beroende på vilken kategori anordningen tillhör>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Bilaga 4 skall ändras på följande sätt:Punkterna 2.2 2.2.2 skall ersättas med följande:"2.2.Inom det område för ljusfördelning som beskrivs i avsnitt 2 och som figurmässigt representeras av ett rutnät skall ljusfördelningen vara ungefärligen enhetlig, dvs. ljusstyrkan i varje riktning inom en del av området som avgränsas av rutnätets linjer skall minst uppnå det lägsta av de minsta procenttal som anges på de rutnätslinjer som omger riktningen i fråga."Bilaga 5 skall ändras på följande sätt:"2. 854 K" skall ersättas med "2 856 K".I de tyska, nederländska,... versionerna skall förkortningen för Internationella belysningskommissionen vara "CIE".>Slut Grafik>