Avis juridique important

|

32003L0036

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/36/EG av den 26 maj 2003 om ändring för tjugofemte gången av rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska) (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 156 , 25/06/2003 s. 0026 - 0030

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/36/EGav den 26 maj 2003om ändring för tjugofemte gången av rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska)(Text av betydelse för EES)EUROPAPARLAMENTETS OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), ochav följande skäl:(1) I rådets direktiv 76/769/EEG(4) anges begränsningarna för utsläppande på marknaden och användning av vissa farliga ämnen och preparat.(2) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv ingår i handlingsplanen i Europaparlamentets och rådets beslut nr 646/96/EG av den 29 mars 1996 om antagande av en handlingsplan för kampen mot cancer inom ramen för verksamheten på folkhälsoområdet (1996-2000)(5).(3) För att förbättra hälso- och konsumentskyddet bör ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska samt preparat som innehåller sådana ämnen inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.(4) I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/60/EG av den 20 december 1994 om ändring för fjortonde gången av direktiv 76/769/EEG(6) fastställs, i form av ett tillägg till punkterna 29, 30 och 31 i bilaga I till direktiv 76/769/EEG, en förteckning som omfattar ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska i kategori 1 eller 2. Dessa ämnen och preparat som innehåller dessa ämnen bör inte släppas ut på marknaden för att användas av allmänheten.(5) I direktiv 94/60/EG föreskrivs att förteckningen skall utvidgas kort tid efter offentliggörandet av en anpassning till tekniska framsteg av bilaga 1 till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(7), vilken omfattar ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska, kategori 1 eller 2.(6) Kommissionens direktiv 2001/59/EG(8) om anpassning till tekniska framsteg för tjugoåttonde gången av rådets direktiv 67/548/EEG, och särskilt bilaga I till detta, omfattar två ämnen som nyligen klassificerats som cancerframkallande i kategori 1, nitton ämnen som nyligen klassificerats som cancerframkallande i kategori 2, fem ämnen som nyligen klassificerats som mutagena i kategori 2, ett ämne som nyligen klassificerats som reproduktionstoxiskt i kategori 1 och sexton ämnen som nyligen klassificerats som reproduktionstoxiska i kategori 2.(7) Dessa ämnen bör införas i förteckningen i tillägget till bilaga I till direktiv 76/769/EEG.(8) Riskerna och fördelarna med de ämnen som nyligen har klassificerats i direktiv 2001/59/EG som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska, kategori 1 eller 2, har beaktats.(9) Detta direktiv skall inte påverka den gemenskapslagstiftning som fastställer minimikrav för arbetstagares säkerhet i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(9) och i enskilda direktiv som grundar sig på detta, särskilt rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet(10).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1De ämnen som förtecknas i bilagan till detta direktiv skall läggas till de ämnen som återges i tillägget till punkterna 29, 30 och 31 i bilaga I till direktiv 76/769/EEG. De ämnen som förtecknas i bilagan till detta direktiv i punkt 1.c skall strykas från förteckning 2 i punkt 29 i bilaga I till direktiv 76/769/EEG.Artikel 21. Medlemsstaterna skall senast den 25 juni 2004 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 25 december 2004.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 26 maj 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarG. DrysOrdförande(1) EGT C 126 E, 28.5.2002, s. 398.(2) EGT C 221, 17.9.2002, s. 8.(3) Europaparlamentets yttrande av den 11 juni 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 21 januari 2003 (EUT C 64 E, 18.3.2003, s. 6) och Europaparlamentets beslut av den 10 april 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT).(4) EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet är senast ändrat genom kommissionens direktiv 2002/62/EG (EGT L 183, 12.7.2002, s. 58).(5) EGT L 95, 16.4.1996, s. 9. Beslutet upphävt den 31 december 2002 genom beslut nr 1786/2002/EG (EGT L 271, 9.10.2002, s. 1).(6) EGT L 365, 31.12.1994, s. 1.(7) EGT L 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/59/EG (EGT L 225, 21.8.2001, s. 1).(8) EGT L 225, 21.8.2001, s. 1.(9) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(10) EGT L 196, 26.7.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 1999/38/EG (EGT L 138, 1.6.1999, s. 66).BILAGATillägget till bilaga I till direktiv 76/769/EEG ändras på följande sätt:1. Förteckningarna under rubriken "Punkt 29 - Cancerframkallande ämnen" skall ändras på följande sätt:a) I företeckningen över kategori 1 skall följande läggas till:>Plats för tabell>b) I förteckningen över kategori 2 skall följande läggas till:>Plats för tabell>c) I förteckningen över kategori 2 skall följande strykas:>Plats för tabell>2. Under rubriken "Punkt 30 - mutagena ämnen: kategori 2" skall följande läggas till:>Plats för tabell>3. Förteckningarna under rubriken "Punkt 31 - Reproduktionstoxiska ämnen" skall ändras på följande sätt:a) I förteckningen över kategori 1 skall följande läggas till:>Plats för tabell>b) I förteckningen över kategori 2 skall följande läggas till:>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31988L0627

Rådets direktiv 88/627/EEG av den 12 december 1988 om sådana uppgifter som skall offentliggöras vid förvärv eller avyttring av ett större innehav i ett börsnoterat bolag

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 348 , 17/12/1988 s. 0062 - 0065 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0188  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0188

RÅDETS DIREKTIV av den 12 december 1988 om sådana uppgifter som skall offentliggöras vid förvärv eller avyttring av ett större innehav i ett börsnoterat bolag (88/627/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),i samarbete med Europaparlamentet (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:En ordning som innebär att adekvata upplysningar lämnas om investerare inom området för överlåtbara värdepapper är ägnad att förbättra skyddet för investerare, öka deras förtroende för värdepappersmarknaderna och härigenom säkerställa att dessa marknader fungerar väl.En samordning i detta avseende på gemenskapsnivå, så att skyddet för investerare görs mer enhetligt, är ägnad att öka integrationen av värdepappersmarknaderna i medlemsstaterna och härigenom bidra till att skapa en verklig europeisk kapitalmarknad.För detta ändamål bör investerare upplysas om större innehav och om förändringar av sådana innehav i bolag inom gemenskapen vars aktier är officiellt noterade vid fondbörser belägna i eller verksamma inom gemenskapen.Samordnade bestämmelser bör införas beträffande det närmare innehållet och om sättet för tillämpning av upplysningskravet.Bolag vars aktier är officiellt noterade vid en fondbörs inom gemenskapen kan upplysa allmänheten om förändringar av större innehav endast om de själva av innehavarna fått uppgift om sådana förändringar.De flesta medlemsstater föreskriver inte någon sådan skyldighet för innehavare, och mellan de stater där en sådan skyldighet föreligger råder betydande skillnader i fråga om tillämpningen. Samordnade bestämmelser på gemenskapsnivå bör därför införas inom detta område.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall göra detta direktiv tillämpligt på fysiska personer och juridiska personer av såväl offentlig- som privaträttslig natur, vilka direkt eller genom annan förvärvar eller avyttrar ett sådant innehav som avses i artikel 4.1, där detta medför ändringar av rösträttsfördelningen i bolag som bildats enligt statens lag och vars aktier är officiellt noterade vid en eller flera fondbörser som är belägna eller verksamma i en eller flera medlemsstater.2. Sker förvärv eller avyttring av ett sådant större innehav som avses i punkt 1 genom bevis som representerar aktier skall detta direktiv tillämpas på innehavaren av sådana bevis och inte på emittenten.3. Detta direktiv skall inte tillämpas på förvärv eller avyttring av ett större innehav i företag för kollektiv investering.4. I rådets direktiv 79/279/EEG av den 5 mars 1979 om samordning av villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs (4), senast ändrat genom direktiv 82/148/EEG (5), skall punkt 5 c i lista C i bilagan ersättas med följande:"c) Bolaget skall, såvitt gäller större innehav, offentliggöra uppgifter om alla förändringar i ägarstrukturen (aktieägare och aktiernas fördelning mellan dem) i förhållande till vad som tidigare offentliggjorts, så snart det får kännedom om sådana förändringar.Beträffande de bolag som inte omfattas av rådets direktiv 88/627/EEG av den 12 december 1988 om sådana uppgifter som skall offentliggöras vid förvärv eller avyttring av ett större innehav i ett börsnoterat bolag (*), gäller särskilt att bolaget, när det får kännedom om att en fysisk eller juridisk person har förvärvat eller avyttrat ett sådant antal aktier att andelen överstiger eller nedgår under de gränsvärden som anges i artikel 4 i det angivna direktivet, skall offentliggöra detta inom nio kalenderdagar.(*) EGT nr 348, 17.12.1988, s. 62."Artikel 2 I detta direktiv avses med förvärv av ett innehav inte endast köp utan även varje annat förvärv, däribland förvärv i de fall som avses i artikel 7.Artikel 3 Medlemsstaterna får på de fysiska och juridiska personer som avses i artikel 1.1 ställa krav som är strängare än eller går utöver vad som föreskrivs i detta direktiv, förutsatt att sådana föreskrifter är generellt tillämpliga på alla som förvärvar eller avyttrar andelar och på alla bolag, eller på alla förvärvare, avyttrare och bolag inom en viss kategori.Artikel 4 1. När en sådan fysisk eller juridisk person som avses i artikel 1.1 förvärvar eller avyttrar ett innehav i ett sådant bolag som avses i artikel 1.1, skall han, om hans rösträttsandel till följd av förvärvet eller avyttringen når upp till, överskrider eller nedgår under något av gränsvärdena 10%, 20%,  , 50%, och  , inom sju kalenderdagar underrätta bolaget och, samtidigt, den eller de behöriga myndigheter som avses i artikel 13, om hur stor rösträttsandel han innehar efter förvärvet eller avyttringen. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa- gränsvärdena 20% och  , om de tillämpar ett enhetligt gränsvärde om 25%,- gränsvärdet  , om de tillämpar gränsvärdet 75%.Tidsfristen om sju kalenderdagar skall räknas från den tidpunkt då ägaren av det större innehavet fått, eller med hänsyn till omständigheterna, bort få kännedom om förvärvet eller avyttringen.Medlemsstaterna får vidare föreskriva att ett bolag skall underrättas även beträffande den andel av kapitalet som innehas av en fysisk eller juridisk person.2. Medlemsstaterna skall vid behov, genom nationell lagstiftning och bestämmelser som meddelas med stöd härav, föreskriva på vilket sätt de fysiska och juridiska personer som avses i artikel 1.1 skall underrättas om de rösträttsandelar som skall beaktas vid tillämpning av punkt 1.Artikel 5 Medlemsstaterna skall föreskriva skyldighet för varje fysisk eller juridisk person som avses i artikel 1.1 att, vid den första årliga bolagsstämman som hålls i ett bolag som avses i artikel 1.1 och som äger rum senare än tre månader efter det att detta direktiv överförts till nationell lag, underrätta bolaget och, samtidigt, behöriga myndigheter om sina innehav om de uppgår till minst 10% av röstetalet, med närmare uppgift om den rösträttsandel som faktiskt innehas, såvida personen i fråga inte redan har lämnat underrättelse i enlighet med artikel 4.Inom en månad från denna bolagsstämma skall alla innehav om 10% eller mer offentliggöras i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 10.Artikel 6 Den som förvärvar eller avyttrar ett sådant större innehav som avses i artikel 4, och ingår i en företagsgrupp som enligt direktiv 83/349/EEG (6) är skyldig att upprätta sammanställd redovisning, skall vara befriad från skyldigheten att lämna sådana underrättelser som avses i artikel 4.1 och artikel 5, om sådana underrättelser lämnas av moderbolaget eller, om detta i sin tur är ett dotterbolag, av dess eget moderbolag.Artikel 7 Vid bestämmande av huruvida en sådan fysisk eller juridisk person som avses i artikel 1.1 är skyldig att lämna underrättelse enligt artikel 4.1 och artikel 5, skall följande anses som rösträtt som innehas av den fysiska eller juridiska personen:- Rösträtt som innehas av annan i eget namn men för den fysiska eller juridiska personens räkning.- Rösträtt som innehas av ett företag som står under ägarkontroll av den fysiska eller juridiska personen.- Rösträtt som innehas av annan med vilken den fysiska eller juridiska personen har träffat en skriftlig överenskommelse som förpliktar parterna att genom samordnat utövande av sin rösträtt inta en långsiktig gemensam hållning i fråga om bolagets förvaltning.- Rösträtt som innehas av annan med stöd av ett skriftligt avtal som han träffat med den fysiska eller juridiska personen eller med ett företag som står under denna persons ägarkontroll, där avtalet medger tillfällig överflyttning av rösträtten mot ersättning.- Rösträtt som följer med aktier som ägs av den fysiska eller juridiska personen och vilka denne deponerat som säkerhet, utom då rösträtten kan disponeras av den hos vilken säkerheten ställts och denne förklarar sig ha för avsikt att utöva den, i vilket fall rösträtten skall anses tillkomma den sistnämnde.- Rösträtt som följer med aktier till vilka den fysiska eller juridiska personen har en livslång dispositionsrätt.- Rösträtt som den fysiska eller juridiska personen eller någon annan av de personer som avses i föregående strecksatser har en självständig rätt att förvärva på grund av ett uttryckligt avtal. I sådant fall skall den i artikel 4.1 föreskrivna underrättelsen lämnas den dag då avtalet ingås.- Rösträtt som följer med aktier som har deponerats hos den fysiska eller juridiska personen, där denne i avsaknad av särskilda instruktioner kan utöva rösträtten efter eget gottfinnande.För det fall att en fysisk eller juridisk person kan utöva sådan rösträtt som avses i den sista strecksatsen i föregående stycke i ett bolag, och hela denna rösträtt tillsammans med annan rösträtt som den fysiska eller juridiska personen innehar i bolaget når upp till eller överstiger något av de gränsvärden som anges i artikel 4.1, får medlemsstaterna, trots bestämmelserna i artikel 4.1, föreskriva att den nämnda fysiska eller juridiska personen endast är skyldig att underrätta det berörda bolaget 21 kalenderdagar före den årliga bolagsstämman.Artikel 8 1. I detta direktiv avses med ägarkontrollerat företag ett företag där en fysisk eller juridisk persona) innehar en majoritet av de röster som tillkommer aktieägare eller bolagsmän, ellerb) har rätt att utse eller avsätta en majoritet av befattningshavarna i förvaltnings-, lednings- och kontrollorganen och samtidigt är aktieägare eller delägare i företaget, ellerc) är aktieägare eller delägare och på grund av avtal med andra aktieägare eller delägare i företaget ensam disponerar en majoritet av röstetalet.2. Vid tillämpning av punkt 1 ovan skall i ett moderbolags rättigheter beträffande utövande av rösträtt och utseende och avsättande av befattningshavare även ingå de rättigheter som tillkommer andra företag som står under ägarkontroll och alla andra fysiska eller juridiska personer som handlar i eget namn men för moderbolagets eller något annat ägarkontrollerat företags räkning.Artikel 9 1. De behöriga myndigheterna får föreskriva undantag från underrättelseskyldigheten enligt artikel 4.1 beträffande förvärv eller avyttring av ett sådant större innehav som avses i artikel 4, som görs av en yrkesmässigt verksam fondhandlare, förutsatt att han handlar i denna sin egenskap och inte utnyttjar förvärvet för att ingripa i förvaltningen av det berörda bolaget.2. De behöriga myndigheterna skall föreskriva att de fondhandlare som avses i punkt 1 skall vara medlemmar av en fondbörs som är belägen eller verksam i en medlemsstat, eller vara auktoriserade eller stå under tillsyn av en sådan behörig myndighet som avses i artikel 12.Artikel 10 1. Ett bolag som mottagit en underrättelse som avses i artikel 4.1 första stycket skall i sin tur snarast möjligt och senast nio kalenderdagar efter mottagandet offentliggöra underrättelsens innehåll i varje medlemsstat där bolagets aktier är officiellt noterade vid en fondbörs.En medlemsstat får föreskriva att offentliggörande enligt föregående stycke inte skall göras av det berörda bolaget utan av den behöriga myndigheten, eventuellt i samarbete med bolaget.2. Offentliggörande enligt första stycket skall ske genom annonsering i en eller flera dagstidningar med spridning i hela eller stora delar av den medlemsstat eller de medlemsstater som berörs, eller, antingen genom skriftliga meddelanden som hålls tillgängliga på platser som anges i annonser i en eller flera dagstidningar med spridning i hela eller stora delar av den medlemsstat eller de medlemsstater som berörs, eller på annat likvärdigt sätt som godkänts av de behöriga myndigheterna.Offentliggörandet skall ske på ett eller flera av de officiella språken, eller på ett annat språk, under förutsättning att i den berörda medlemsstaten det officiella språket eller språken eller det andra språket är vedertaget inom det finansiella området och godtaget av de behöriga myndigheterna.Artikel 11 De behöriga myndigheterna får i undantagsfall befria de bolag som avses i artikel 1.1 från den i artikel 10 föreskrivna skyldigheten att underrätta allmänheten, om dessa myndigheter finner att röjandet av sådana uppgifter skulle stå i strid med allmänhetens intresse eller allvarligt skada de berörda bolagen, i det senare fallet under förutsättning att ett sådant utelämnande inte kan antas vilseleda allmänheten beträffande sakuppgifter och förhållanden som är av väsentlig betydelse för värderingen av värdepapperen i fråga.Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall utse den eller de myndigheter som skall vara behöriga vid tillämpning av detta direktiv och underrätta kommissionen om detta samt, i förekommande fall, ange hur ansvaret fördelats mellan myndigheterna.2. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna har tillräckliga befogenheter för att fullgöra sina uppgifter.3. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall, närhelst de behöver det för fullgörande av sina uppgifter, samarbeta och utbyta den information som fordras.Artikel 13 Vid tillämpning av detta direktiv skall de behöriga myndigheterna vara myndigheterna i den medlemstat vars lagstiftning reglerar de bolag som avses i artikel 1.1.Artikel 14 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att alla anställda eller tidigare anställda hos en behörig myndighet skall iaktta tystnadsplikt. Detta innebär att ingen konfidentiell information som de fått del av i sin anställning får röjas för någon annan person eller myndighet utom där detta medges i lag eller annan författning.2. Bestämmelserna i punkt 1 skall dock inte hindra medlemsstaternas behöriga myndigheter från att utbyta information i enlighet med detta direktiv. Den information som på så sätt utväxlas skall omfattas av den tystnadsplikt som anställda eller tidigare anställda är skyldiga att iaktta.3. En behörig myndighet som erhåller konfidentiell information enligt punkt 2 får använda denna endast för fullgörande av sina uppgifter.Artikel 15 Medlemsstaterna skall föreskriva lämpliga påföljder för det fall de fysiska eller juridiska personer och bolag som avses i artikel 1.1 inte följer bestämmelserna i detta direktiv.Artikel 16 1. Den kontaktkommitté som inrättats genom artikel 20 i direktiv 79/279/EEG skall även ha till uppgifta) att möjliggöra regelbundet samråd i fråga om alla praktiska svårigheter som uppkommer vid tillämpning av detta direktiv och beträffande vilka ett utbyte av åsikter bedöms vara av värde,b) att underlätta samråd mellan medlemsstaterna om strängare eller ytterligare föreskrifter som de får införa enligt artikel 3, så att föreskrifterna kan, i enlighet med artikel 54.3 g i fördraget, göras enhetliga i alla medlemsstaterna,c) att vid behov rekommendera kommissionen tillägg till eller ändringar av detta direktiv.Artikel 17 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1991. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 18 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 12 december 1988.På rådets vägnarP. ROUMELIOTISOrdförande(1) EGT nr C 351, 31.12.1985, s. 35 ochEGT nr C 255, 25.9.1987, s. 6.(2) EGT nr C 125, 11.5.1987, s. 144 ochEGT nr C 309, 5.12.1988.(3) EGT nr C 263, 20.10.1986, s. 1.(4) EGT nr L 66, 16.3.1979, s. 21.(5) EGT nr L 62, 5.3.1982, s. 22.(6) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 1.


Avis juridique important

|

32001L0097

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/97/EG av den 4 december 2001 om ändring av rådets direktiv 91/308/EEG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar - Uttalande från Kommissionen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 344 , 28/12/2001 s. 0076 - 0082

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/97/EGav den 4 december 2001om ändring av rådets direktiv 91/308/EEG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengarEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 första och tredje meningen och artikel 95 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 18 september 2001, ochav följande skäl:(1) Det är lämpligt att direktiv 91/308/EEG(4), nedan kallat "direktivet", som är ett av de främsta internationella instrumenten i kampen mot penningtvätt, uppdateras i enlighet med kommissionens slutsatser och Europaparlamentets och medlemsstaternas önskningar. Direktivet bör inte endast återspegla bästa internationella praxis på detta område, utan det skall även fortsättningsvis upprätthålla en hög nivå på skyddet av den finansiella sektorn och andra sårbara verksamheter mot de skadliga effekterna av vinning av brott.(2) Enligt allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) får länder som undertecknat avtalet vidta nödvändiga åtgärder för att skydda offentliga normer samt vidta åtgärder av försiktighetsskäl, bland annat för att säkerställa det finansiella systemets stabilitet och integritet. Dessa åtgärder får inte innebära begränsningar som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de målen.(3) I direktivet fastställs inte tydligt vilken medlemsstats myndigheter som skall erhålla rapporter om misstänkta transaktioner från filialer till kreditinstitut och finansiella institut som har sina huvudkontor i en annan medlemsstat och inte heller vilken medlemsstats myndigheter som är ansvariga för att säkerställa att sådana filialer följer bestämmelserna i direktivet. Myndigheterna i de medlemsstater där filialerna är belägna bör erhålla sådana rapporter och fullgöra de uppgifter som nämns ovan.(4) Denna ansvarstilldelning bör anges tydligt i direktivet genom en ändring av definitionen av "kreditinstitut" och "finansiellt institut".(5) Europaparlamentet har uttryckt oro över att den verksamhet som valutaväxlingskontor (bureaux de change) och betalningsöverföringskontor (money remittance offices) bedriver är sårbar vad gäller penningtvätt. Dessa verksamheter bör redan omfattas av direktivet. För att skingra eventuella tvivel i denna fråga bör det i direktivet tydligt bekräftas att dessa verksamheter omfattas av detta.(6) För att säkerställa en så fullständig täckning av den finansiella sektorn som möjligt bör det också klargöras att direktivet är tillämpligt på den verksamhet som värdepappersföretag enligt definitionen i rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet(5) (direktivet om investeringstjänster) bedriver.(7) Enligt direktivet är medlemsstaterna endast skyldiga att bekämpa penningtvätt av vinning från narkotikabrott. Det har under de senaste åren skett en utveckling mot en mycket vidare definition av begreppet penningtvätt som grundar sig på en vidare krets av förbrott eller underliggande brott, vilket återspeglas till exempel i den översyn som gjordes 1996 av de 40 rekommendationerna från Finansiella aktionsgruppen (FATF), det ledande internationella organet i kampen mot penningtvätt.(8) En vidare krets av förbrott underlättar rapporteringen av misstänkta transaktioner och det internationella samarbetet på detta område. Därför bör direktivet uppdateras i detta avseende.(9) I rådets gemensamma åtgärd 98/699/RIF om penningtvätt, identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och vinning av brott(6) enades medlemsstaterna om att räkna alla allvarliga brott, såsom begreppet definieras i den gemensamma åtgärden, som förbrott i syfte att kriminalisera penningtvätt.(10) I synnerhet står bekämpande av den organiserade brottsligheten i nära samband med bekämpandet av penningtvätt. Därför bör förteckningen över "förbrott" anpassas i detta hänseende.(11) Genom direktivet införs skyldigheter särskilt beträffande rapportering av misstänkta transaktioner. Det skulle vara lämpligare och ligga mer i linje med tanken bakom högnivågruppens handlingsplan för bekämpande av den organiserade brottsligheten(7) att utsträcka det förbud mot penningtvätt som föreskrivs i direktivet.(12) Den 21 december 1998 antog rådet gemensam åtgärd 98/733/RIF om att göra deltagande i en kriminell organisation i Europeiska unionens medlemsstater till ett brott(8). Denna gemensamma åtgärd återspeglar medlemsstaternas enighet om att det behövs en gemensam strategi på detta område.(13) Så som föreskrivs i direktivet, upprättar den finansiella sektorn i varje medlemsstat, särskilt kreditinstituten, rapporter om misstänkta transaktioner. Det finns tecken på att de förstärkta kontrollerna i den finansiella sektorn har tvingat dem som ägnar sig åt penningtvätt att finna alternativa metoder för att dölja varifrån vinningen av brott härrör.(14) Det finns en tendens att de som ägnar sig åt penningtvätt i ökad utsträckning använder företag utanför den finansiella sektorn. Detta bekräftas av FATF:s arbete beträffande olika metoder och typologier för penningtvätt.(15) De förpliktelser som åläggs genom direktivet avseende identifikation av kunder, bevarande av handlingar och rapportering av misstänkta transaktioner bör utvidgas till att omfatta ett begränsat antal verksamheter och yrken som har visat sig vara sårbara för penningtvätt.(16) Notarier och oberoende jurister, så som dessa definieras av medlemsstaterna, bör omfattas av bestämmelserna i direktivet när de deltar i finansiella transaktioner eller företagstransaktioner, inbegripet skatterådgivning, där risken är som störst för att dessa juristers tjänster missbrukas i syfte att tvätta pengar som utgör vinning från brottslig verksamhet.(17) När rättsligt erkända och kontrollerade oberoende yrkesutövare som tillhandahåller juridisk rådgivning, t.ex. advokater, bedömer en klients rättsliga ställning eller företräder en klient i ett rättsligt förfarande, skulle det i enlighet med direktivet emellertid vara olämpligt att beträffande denna verksamhet förpliktiga dessa jurister att rapportera om misstankar om penningtvätt. Undantag måste göras från kravet att rapportera om information som erhållits antingen före, under eller efter det rättsliga förfarandet, eller medan de bedömer en klients rättsliga ställning. Juridisk rådgivning omfattas således fortfarande av kravet på tystnadsplikt, såvida inte den juridiske rådgivaren medverkar i verksamhet som rör penningtvätt, den juridiska rådgivningen ges i penningtvättssyfte eller juristen känner till eller har skäl att tro att klienten begär juridisk rådgivning i penningtvättssyfte.(18) Direkt jämförbara tjänster måste behandlas på samma sätt, när de utförs av någon inom de yrkeskategorier som omfattas av direktivet. För att bevara de rättigheter som anges i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och Fördraget om Europeiska unionen bör, när det gäller revisorer, externa revisorer och skatterådgivare som i vissa medlemsstater kan försvara eller företräda en klient i ett rättsligt förfarande eller bedöma klientens rättsliga situation, den information som de erhåller under utförandet av dessa uppgifter inte omfattas av rapporteringsskyldigheten enligt direktivet.(19) I direktivet hänvisas det, å ena sidan, till "de myndigheter som har att bekämpa tvättning av pengar", till vilka misstankar om penningtvätt skall rapporteras och, å andra sidan, till myndigheter som i lag eller annan författning givits behörighet att utöva tillsyn över den verksamhet som bedrivs av de institut eller personer som omfattas av detta direktiv (behöriga myndigheter). Direktivet innebär inte någon skyldighet för medlemsstaterna att inrätta sådana "behöriga myndigheter" där sådana inte finns, och advokatsamfund eller andra självreglerande organ för oberoende yrkesutövare omfattas inte av uttrycket "behöriga myndigheter".(20) För att ta vederbörlig hänsyn till den tystnadsplikt som notarier och oberoende jurister är skyldiga sina klienter, bör medlemsstaterna när det gäller dessa yrkesgrupper ha rätt att utse advokatsamfundet eller någon annan självreglerande organisation för oberoende yrkesutövare till det organ till vilket de kan rapportera om möjliga fall av penningtvätt. Bestämmelserna om behandlingen av sådana rapporter och deras eventuella vidarebefordran till de "myndigheter som har att bekämpa penningtvätt" och i allmänhet om lämpliga former av samarbete mellan advokatsamfund eller yrkesorganisationer och dessa myndigheter skall fastställas av medlemsstaterna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 91/308/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1 skall ersättas med följande: "Artikel 1I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:A) kreditinstitut: ett kreditinstitut, definierat i artikel 1.1 första stycket i direktiv 2000/12/EG(9), som omfattar även inom gemenskapen belägna filialer, i den betydelse som anges i artikel 1.3 i det direktivet, till kreditinstitut med huvudkontor inom eller utanför gemenskapen.B) finansiellt institut:1. Ett företag som inte är ett kreditinstitut, vars huvudsakliga verksamhet består i att bedriva en eller flera av de verksamheter som anges i punkterna 2-12 och 14 i förteckningen i bilaga I till direktiv 2000/12/EG, bland annat verksamhet vid valutaväxlingskontor (bureaux de change) och kontor för överföring/översändande av pengar.2. Ett försäkringsföretag som är vederbörligen auktoriserat i enlighet med direktiv 79/267/EEG(10), om företaget bedriver verksamheter som omfattas av det direktivet.3. Ett värdepappersföretag så som det definieras i artikel 1.2 i direktiv 93/22/EEG(11).4. Ett företag för kollektiva investeringar som erbjuder sina andelar eller aktier till försäljning.Denna definition av finansiellt institut omfattar inom gemenskapen belägna filialer till finansiella institut med huvudkontor inom eller utanför gemenskapen.C) penningtvätt: följande förfaranden när de sker uppsåtligt:- Omvandling eller överföring av egendom i vetskap om att egendomen härrör från brott eller från medverkan till brott och i syfte att hemlighålla eller dölja egendomens olagliga ursprung, eller för att hjälpa någon som är delaktig i sådan verksamhet att undandra sig de rättsliga följderna av sitt handlande.- Hemlighållande eller döljande av en viss egendoms rätta beskaffenhet eller ursprung, av dess belägenhet, av förfogandet över den, av dess förflyttning, av de rättigheter som är knutna till den eller av äganderätten till den, i vetskap om att egendomen härrör från brott eller från medverkan till brott.- Förvärv, innehav eller brukande av egendom i vetskap om, vid tiden för mottagandet, att egendomen härrörde från brott eller från medverkan till brott.- Medverkan till, överenskommelse att utföra, försök och medhjälp till, anstiftan och underlättande av samt rådgivning för utförande av någon av de gärningar som anges i föregående strecksatser.Vetskap, uppsåt och avsikt som utgör rekvisit för de ovannämnda gärningarna får härledas ur objektiva, faktiska omständigheter.Penningtvätt skall betraktas som sådan även i fall då de gärningar som genererat den egendom som skall tvättas begåtts inom någon annan medlemsstats eller ett tredje lands territorium.D) egendom: tillgångar av varje slag, såväl fysiska som icke fysiska, av fast eller lös natur, materiella eller immateriella, samt juridiska dokument eller instrument som styrker äganderätten till eller rättigheter knutna till sådana tillgångar.E) brottsliga handlingar: alla former av brottslig inblandning i förövandet av ett allvarligt brott.allvarliga brott: åtminstone- alla brott som definieras i artikel 3.1 a i Wienkonventionen,- de handlingar som utförs av kriminella organisationer såsom dessa handlingar definieras i artikel 1 i gemensam åtgärd 98/733/RIF(12),- bedrägeri, åtminstone allvarliga fall, enligt definitionen i artikel 1.1 och artikel 2 i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen(13),- mutbrott och bestickning,- ett brott som kan generera betydande vinning och som är straffbart med ett strängt frihetsstraff, enligt den straffrättsliga lagstiftningen i medlemsstaten.Medlemsstaterna skall före den 15 december 2004 ändra den definitionen i denna strecksats så att definitionen stämmer överens med definitionen av allvarliga brott i gemensam åtgärd 98/699/RIF. Rådet uppmanar kommissionen att före den 15 december 2004 lägga fram ett förslag till direktiv om ändring av detta direktiv i det avseendet.Medlemsstaterna får beteckna andra brott som sådana brottsliga handlingar som skall omfattas av detta direktiv.F) behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som i lag eller annan författning givits behörighet att utöva tillsyn över den verksamhet som bedrivs av de institut eller personer som omfattas av detta direktiv."2. Följande artikel skall införas: "Artikel 2aMedlemsstaterna skall se till att de skyldigheter som anges i detta direktiv åläggs följande institut:1. Kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1 A,2. Finansiella institut enligt definitionen i artikel 1 B,och följande juridiska eller fysiska personer vid utövandet av deras yrkesmässiga verksamhet:3. Revisorer och skatterådgivare.4. Fastighetsmäklare.5. Notarier och andra oberoende jurister när de deltara) antingen genom att hjälpa till vid planering eller genomförande av transaktioner för klientens räkning vidi) köp och försäljning av fastigheter eller företag,ii) förvaltning av klientens pengar, värdepapper eller andra tillgångar,iii) öppnande eller förvaltning av bank-, spar- eller värdepapperskonton,iv) organisering av nödvändigt kapital för bildande, drift eller ledning av företag,v) bildande, drivande eller ledande av truster, bolag eller liknande strukturer,b) eller genom att handla i en klients namn och för dennes räkning vid finansiella transaktioner eller transaktioner med fast egendom.6. Handlare som köper och säljer varor av högt värde, såsom ädelstenar eller ädelmetaller, eller konstföremål, och auktionsfirmor när betalning görs kontant och med ett belopp motsvarande 15000 euro eller mer.7. Kasinon."3. Artikel 3 skall ersättas med följande: "Artikel 31. Medlemsstaterna skall se till att de institut och personer som omfattas av detta direktiv kräver av sina kunder att de styrker sin identitet när ett affärsförhållande inleds, i fråga om institut särskilt när ett sparkonto eller annat konto öppnas eller när bankfackstjänster erbjuds.2. Identifikationskravet skall gälla även vid transaktioner med andra kunder än sådana som avses i punkt 1 när transaktionen gäller ett belopp motsvarande 15000 euro eller mer, oavsett om transaktionen genomförs på en gång eller i flera led som verkar ha samband. Om summan inte är känd när transaktionen utförs, skall institutet eller personen i fråga begära identifikation så snart summan har blivit känd och det har konstaterats att gränsvärdet uppnåtts.3. Med undantag från de föregående punkterna skall identifikationskravet inte gälla, i fråga om försäkringar som sådana försäkringsföretag som avses i rådets direktiv 92/96/EEG av den 10 november 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livförsäkring (tredje livförsäkringsdirektivet)(14) har meddelat inom ramen för verksamhet som omfattas av det direktivet, när de periodiska premiebetalningarna eller premiebetalningar som skall ske ett visst år inte överstiger 1000 euro, och inte heller då en engångspremiebetalning görs som uppgår till högst 2500 euro. Om de periodiska premieinbetalningarna eller premieinbetalningarna som skall ske ett visst år höjs så att de överskrider gränsvärdet 1000 euro, skall identifikation krävas.4. Medlemsstaterna får föreskriva att identifikationskravet inte skall vara obligatoriskt i fråga om pensionsförsäkringar som grundar sig på ett anställningskontrakt eller den försäkrades yrkesverksamhet, under förutsättning att försäkringsbrevet inte innehåller någon återköpsklausul och inte får användas som säkerhet för lån.5. Med undantag från de föregående punkterna skall identiteten fastställas för samtliga kasinokunder då de köper eller säljer spelmarker till ett värde av 1000 euro eller mer.6. Den skyldighet beträffande fastställandet av identitet som föreskrivs i detta direktiv skall anses vara uppfylld av kasinon underkastade statlig tillsyn om dessa registrerar och identifierar sina kunder redan då dessa kommer in i lokalen, oavsett det antal spelmarker som köps.7. I de fall då det råder osäkerhet om huruvida sådana kunder som avses i föregående punkter agerar för egen räkning, samt i de fall då det står klart att de inte agerar för egen räkning, skall de institut och personer som omfattas av detta direktiv vidta rimliga åtgärder för att skaffa sig upplysningar om den verkliga identiteten hos de personer för vilkas räkning kunderna i fråga handlar.8. De institut och personer som omfattas av detta direktiv skall genomföra sådan identifikation även om transaktionsbeloppet är lägre än föreskrivet gränsvärde, närhelst det föreligger misstanke om penningtvätt.9. De institut och personer som omfattas av detta direktiv skall inte vara skyldiga att genomföra identifikation enligt denna artikel om kunden är ett kreditinstitut eller ett finansiellt institut som omfattas av detta direktiv eller ett kreditinstitut eller ett finansiellt institut beläget i ett tredje land som, enligt de berörda medlemsstaterna, föreskriver skyldigheter som motsvarar dem som föreskrivs i detta direktiv.10. Medlemsstaterna får föreskriva att identifikationskraven för sådana transaktioner som avses i punkterna 3 och 4 skall anses tillgodosedda när det har klarlagts att betalningen skall ske från ett konto som i enlighet med föreskrifterna i punkt 1 öppnats i kundens namn hos ett kreditinstitut som omfattas av detta direktiv.11. Medlemsstaterna skall under alla omständigheter se till att de institut och personer som omfattas av detta direktiv vidtar särskilda och lämpliga åtgärder som är nödvändiga för att bemöta den större risk för penningtvätt som uppstår när affärsförbindelser upprättas eller en transaktion inleds med en kund som inte varit fysiskt närvarande för identifikation (distanstransaktioner). Sådana åtgärder skall säkerställa att kundens identitet fastställs, t.ex. genom krav på ytterligare skriftliga bevis, genom att ytterligare åtgärder vidtas för att kontrollera eller bestyrka de handlingar som tillhandahållits, genom krav på ett bekräftande intyg från ett institut som omfattas av detta direktiv eller krav på att den första betalningen i transaktionen skall utföras via ett konto som har öppnats i kundens namn hos ett kreditinstitut som omfattas av detta direktiv. I de rutiner för internkontroll som fastställs i artikel 11.1 skall särskild hänsyn tas till dessa åtgärder."4. I artiklarna 4, 5, 8 och 10 skall orden "kreditinstitut och finansiella institut" ersättas med orden "de institut och personer som omfattas av detta direktiv".5. Artikel 6 skall ersättas med följande: "Artikel 61. Medlemsstaterna skall se till att de institut och personer som omfattas av detta direktiv samt deras styrelseledamöter och anställda samarbetar fullt ut med de myndigheter som har ansvar för att bekämpa penningtvätta) genom att självmant lämna dessa myndigheter uppgifter om alla förhållanden som kan tyda på penningtvätt,b) genom att på begäran av dessa myndigheter förse dem med alla uppgifter som behövs, i enlighet med förfaranden som fastställs i tillämplig lagstiftning.2. De uppgifter som avses i punkt 1 skall lämnas vidare till de myndigheter som har ansvar för att bekämpa penningtvätt i den medlemsstat inom vars territorium det uppgiftslämnande institutet är beläget eller den uppgiftslämnande personen hör hemma. Uppgifterna skall normalt lämnas vidare av den person eller de personer som instituten eller personerna utsett i enlighet med förfarandet i artikel 11.1 a.3. När det gäller de notarier och oberoende jurister som avses i artikel 2a.5 får medlemsstaterna utse ett lämpligt självreglerande yrkesorgan till den myndighet till vilken de uppgifter som avses i punkt 1 a skall lämnas, och i sådana fall skall medlemsstaterna fastställa lämpliga former för samarbete mellan detta organ och de myndigheter som har ansvar för att bekämpa penningtvätt.Medlemsstaterna behöver inte tillämpa de krav som anges i punkt 1 på notarier, oberoende jurister, revisorer och skatterådgivare när det gäller sådan information som de har erhållit av någon av sina klienter eller som avser några av dessa klienter medan de bedömer klientens rättsliga situation eller då de försvarar eller företräder klienten i eller i fråga om ett rättsligt förfarande, inklusive rådgivning beträffande inledande eller undvikande av ett rättsligt förfarande, oberoende av om denna information har erhållits före, under eller efter ett sådant förfarande."6. Artikel 7 skall ersättas med följande: "Artikel 7Medlemsstaterna skall se till att de institut och personer som omfattas av detta direktiv, till dess de underrättat de myndigheter som avses i artikel 6, avstår från att utföra sådana transaktioner som de vet har eller misstänker ha samband med penningtvätt. Dessa myndigheter får, under de förutsättningar som gäller enligt deras respektive nationella lagstiftning, ge instruktion om att transaktionen inte skall utföras. I de fall då en sådan transaktion misstänks föranleda penningtvätt och det inte är möjligt att på angivet sätt underlåta att utföra transaktionen eller underlåtenheten sannolikt motverkar försök att få tag i dem som gynnas av en misstänkt transaktion för penningtvätt, skall de berörda instituten och personerna i efterhand omedelbart underrätta myndigheterna."7. I artikel 8 skall nuvarande text bli punkt 1 och följande läggas till: "2. Medlemsstaterna skall inte enligt detta direktiv vara skyldiga att tillämpa bestämmelsen i punkt 1 med avseende på de yrken som anges i artikel 6.3 andra stycket."8. Artikel 9 skall ersättas med följande: "Artikel 9Om ett institut eller en person som omfattas av detta direktiv eller en anställd eller en styrelseledamot i ett sådant institut eller i en sådan person i god tro har röjt sådana uppgifter som avses i artiklarna 6 och 7 för de myndigheter som har ansvar för att bekämpa penningtvätt, skall detta inte innebära överträdelse av någon regel om tystnadsplikt som följer av ett avtal eller av någon föreskrift i lag eller annan författning, och inte föranleda ansvar i någon form för institutet eller personen eller deras styrelseledamöter eller anställda."9. Följande stycke skall läggas till i artikel 10: "Medlemsstaterna skall se till att tillsynsorgan som enligt bestämmelse i lag eller annan författning skall övervaka aktiehandeln, valutahandeln och den finansiella derivatmarknaden underrättar de myndigheter som har att bekämpa penningtvätt om dessa tillsynsorgan upptäcker omständigheter som skulle kunna utgöra bevis för penningtvätt."10. Artikel 11 skall ersättas med följande: "Artikel 111. Medlemsstaterna skall se till att de institut och personer som omfattas av detta direktiva) inför tillfredsställande rutiner för internkontroll och kommunikation för att förebygga och förhindra transaktioner som har samband med penningtvätt,b) vidtar lämpliga åtgärder så att deras anställda får kännedom om bestämmelserna i detta direktiv. Bland annat skall de berörda anställda delta i särskilda utbildningsprogram som är avsedda att hjälpa dem att känna igen transaktioner som kan ha samband med penningtvätt samt ge dem vägledning om hur de skall handla i sådana fall.Om en fysisk person som omfattas av någon av punkterna 3-7 i artikel 2a bedriver sin yrkesverksamhet som anställd hos en juridisk person skall skyldigheterna enligt artikel 11 gälla den juridiska personen och inte den fysiska personen.2. Medlemsstaterna skall se till att de institut och personer som omfattas av detta direktiv har tillgång till aktuell information om tillvägagångssätt vid penningtvätt och om uppgifter som gör det möjligt att upptäcka misstänkta transaktioner."11. I artikel 12 skall orden "kreditinstitut och finansiella institut som avses i artikel 1" ersättas med orden "de institut och personer som avses i artikel 2a".Artikel 2Kommissionen skall inom tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft inom ramen för den rapport som anges i artikel 17 i direktiv 91/308/EEG genomföra en särskild undersökning av aspekter som har samband med genomförandet av den femte strecksatsen i artikel 1 E, den särskilda behandlingen av advokater och andra oberoende jurister, identifikationen av kunder i distanstransaktioner och möjliga effekter på elektronisk handel.Artikel 31. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 15 juni 2003. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 december 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarD. ReyndersOrdförande(1) EGT C 177 E, 27.6.2000, s. 14.(2) EGT C 75, 15.3.2000, s. 22.(3) Europaparlamentets yttrande av den 5 juli 2000 (EGT C 121, 24.4.2001, s. 133), rådets gemensamma ståndpunkt av den 30 november 2000 (EGT C 36, 2.2.2001, s. 24) och Europaparlamentets beslut av den 5 april 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 13 november 2001 och rådets beslut av den 19 november 2001.(4) EGT L 166, 28.6.1991, s. 77.(5) EGT 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EG (EGT L 84, 26.3.1997, s. 22).(6) EGT L 333, 9.12.1998, s. 1.(7) EGT C 251, 15.8.1997, s. 1.(8) EGT L 351, 29.12.1998, s. 1.(9) EGT L 126, 26.5.2000, s. 1. Direktivet ändrat genom direktiv 2000/28/EG (EGT L 275, 27.10.2000, s. 37).(10) EGT L 63, 13.3.1979, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18.7.1995. s. 7).(11) EGT L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/9/EG (EGT L 84, 26.3.1997, s. 22).(12) EGT L 351, 29.12.1998, s. 1.(13) EGT C 316, 27.11.1995, s. 48.(14) EGT L 360, 9.12.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/64/EG (EGT L 290, 17.11.2000, s. 27).Uttalande från KommissionenKommissionen bekräftar sitt åtagande att i enlighet med arbetsprogrammet för 2001 före årets utgång utarbeta ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om att upprätta en samarbetsmekanism mellan behöriga nationella myndigheter i medlemsstaterna och kommissionen i syfte att skydda gemenskapernas ekonomiska intressen mot olaglig verksamhet i frågor såsom momsbedrägerier och penningtvätt. Detta åtagande bekräftades i Meddelande från kommissionen - Skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen - Bedrägeribekämpning - Handlingsplan för 2001-2003 av den 15 maj 2001(1).(1) KOM(2001) 254 slutlig: se artikel 2.2.1.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/32/EG av den 11 mars 2008 om ändring av direktiv 2000/60/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område vad gäller kommissionens genomförandebefogenheter

text:
               20.3.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 81/60

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/32/EG
   av den 11 mars 2008
   om ändring av direktiv 2000/60/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område vad gäller kommissionens genomförandebefogenheter
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (3) anges det att vissa åtgärder ska antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (4).

               (2)

               Beslut 1999/468/EG har ändrats genom beslut 2006/512/EG, genom vilket det infördes ett föreskrivande förfarande med kontroll för antagande av åtgärder med allmän räckvidd avsedda att ändra icke väsentliga delar av en grundläggande rättsakt som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, bland annat genom att stryka vissa av dessa delar eller att komplettera rättsakten med nya icke väsentliga delar.

               (3)

               Enligt Europaparlamentets, rådets och kommissionens uttalande (5) om beslut 2006/512/EG måste redan gällande rättsakter som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget anpassas i enlighet med tillämpliga förfaranden för att det föreskrivande förfarandet med kontroll ska vara tillämpligt på dessa rättsakter.

               (4)

               Kommissionen bör ges befogenhet att fastställa tekniska specifikationer och standardmetoder och att ändra vissa bilagor. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i direktiv 2000/60/EG, bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

               (5)

               Eftersom kommissionen genom beslut 2005/646/EG (6) har upprättat ett register över övervakningsstationer som bildar det interkalibreringsnät som avses i avsnitt 1.4.1 i bilaga V till direktiv 2000/60/EG är det lämpligt att stryka hänvisningarna till tidsfrister som löpt ut.

               (6)

               Direktiv 2000/60/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (7)

               Eftersom de ändringar av direktiv 2000/60/EG som görs genom det här direktivet är av teknisk art och enbart avser kommittéförfarandet, behöver de inte införlivas av medlemsstaterna. Det är därför inte nödvändigt att föreskriva bestämmelser i detta syfte.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändringar
   Direktiv 2000/60/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 8.3 ska ersättas med följande:
               ”3.   Det ska utarbetas tekniska specifikationer och standardmetoder för analys och övervakning av vattenstatusen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.3.”

               2.

               Artikel 20 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 20
               Tekniska anpassningar av direktivet
               1.   Bilagorna I och III och avsnitt 1.3.6 i bilaga V får anpassas till vetenskapliga och tekniska framsteg, med beaktande av de perioder för översyn och uppdatering av förvaltningsplanerna för avrinningsdistrikt som avses i artikel 13. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.3.
               När det är nödvändigt får kommissionen anta riktlinjer för genomförandet av bilagorna II och V i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 21.2.
               2.   För överföring och behandling av data, inklusive statistiska och kartografiska data, kan tekniska format med avseende på punkt 1 antas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 21.2.”

               3.

               Artikel 21 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 21
               Kommittéförfarande
               1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté.
               2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
               Den tidsfrist som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
               3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.”

               4.

               Avsnitt 1.4.1 i bilaga V ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Led vii ska ersättas med följande:

                                       ”vii)

                                       Kommissionen ska utarbeta ett utkast till register över de stationer som ska utgöra interkalibreringsnätet. Det slutgiltiga registret över övervakningsstationer ska fastställas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 21.2.”

                           b)

                           Led ix ska ersättas med följande:

                                       ”ix)

                                       Resultaten av interkalibreringen och de värden som fastställts för klassificeringarna i medlemsstaternas övervakningssystem i enlighet med leden i–viii och som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.3 och offentliggöras inom sex månader efter det att interkalibreringen har slutförts.”

         Artikel 2
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 3
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 11 mars 2008.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J. LENARČIČ

            Ordförande

      (1)  EUT C 161, 13.7.2007, s. 45.

      (2)  Europaparlamentets yttrande avgivet den 11 juli 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 3 mars 2008.

      (3)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktivet ändrat genom beslut nr 2455/2001/EG (EGT L 331, 15.12.2001, s. 1).

      (4)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (5)  EUT C 255, 21.10.2006, s. 1.

      (6)  Kommissionens beslut 2005/646/EG av den 17 augusti 2005 om upprättande av ett register över övervakningsstationer som bildar ett interkalibreringsnät i enlighet med direktiv 2000/60/EG (EUT L 243, 19.9.2005, s. 1).


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/122/EG av den 14 januari 2009 om konsumentskydd vid vissa aspekter av avtal om tidsdelat boende, långfristiga semesterprodukter, återförsäljning och byte (Text av betydelse för EES)

text:
               3.2.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 33/10

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/122/EG
   av den 14 januari 2009
   om konsumentskydd vid vissa aspekter av avtal om tidsdelat boende, långfristiga semesterprodukter, återförsäljning och byte
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Sedan Europaparlamentets och rådets direktiv 94/47/EG av den 26 oktober 1994 om skydd för köparna vad avser vissa aspekter i avtal om nyttjanderätten till fast egendom på tidsdelningsbasis (3) antogs har marknaden utvecklats och det har tillkommit nya semesterprodukter som påminner om tidsdelat boende. Dessa nya semesterprodukter och vissa transaktioner kopplade till tidsdelat boende, som återförsäljningsavtal och bytesavtal, omfattas inte av direktiv 94/47/EG. Dessutom har det vid tillämpningen av direktiv 94/47/EG visat sig att vissa frågor som redan omfattas behöver uppdateras eller klargöras, i syfte att hindra utveckling av produkter som syftar till att kringgå detta direktiv.

               (2)

               De befintliga luckorna i lagstiftningen leder till en betydande snedvridning av konkurrensen och orsakar allvarliga problem för konsumenterna, och hindrar därmed den inre marknaden från att fungera väl. Direktiv 94/47/EG bör därför ersättas med ett nytt uppdaterat direktiv. Eftersom turistnäringen spelar en allt viktigare roll för medlemsstaternas ekonomier bör respektive branscher för tidsdelat boende och långfristiga semesterprodukter stimuleras till ökad tillväxt och högre produktivitet genom antagande av vissa gemensamma regler.

               (3)

               Den tillämpliga lagstiftningen i medlemsstaterna bör harmoniseras ytterligare så att rättsläget blir klarare och konsumenter och företag fullt ut kan utnyttja fördelarna med den inre marknaden. Därför bör vissa aspekter av marknadsföring, försäljning och återförsäljning av tidsdelat boende och långfristiga semesterprodukter samt byte av rättigheter i samband med avtal om tidsdelat boende harmoniseras fullt ut. Det bör inte vara tillåtet för medlemsstaterna att i sin nationella lagstiftning behålla eller införa bestämmelser som avviker från dem som fastställs i detta direktiv. I avsaknad av sådana harmoniserade bestämmelser bör det stå medlemsstaterna fritt att behålla eller införa nationell lagstiftning i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen. Medlemsstaterna bör således ha rätt att behålla eller införa bestämmelser om konsekvenserna av att konsumenten utövar sin ångerrätt i rättsförhållanden som faller utanför detta direktivs tillämpningsområde eller bestämmelser enligt vilka inga åtaganden mellan konsumenten och en näringsidkare som tillhandahåller ett tidsdelat boende eller en långfristig semesterprodukt, och inte heller några betalningar mellan dessa personer, får göras, så länge som konsumenten inte har tecknat ett kreditavtal i syfte att finansiera köpet av dessa tjänster.

               (4)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas tillämpning, i överensstämmelse med gemenskapsrätten, av bestämmelser i direktivet på områden utanför dess tillämpningsområde. Medlemsstaterna kan således behålla eller införa nationell lagstiftning som motsvarar bestämmelserna i detta direktiv eller vissa av dess bestämmelser om transaktioner som inte omfattas av direktivets tillämpningsområde.

               (5)

               De olika avtal som omfattas av detta direktiv bör vara klart definierade så att ett kringgående av bestämmelserna förhindras.

               (6)

               I detta direktiv bör avtal om tidsdelat boende inte omfatta flera bokningar av boende, inklusive hotellrum, eftersom flera bokningar inte innebär rättigheter och skyldigheter utöver vad som gäller för enstaka reservationer. Inte heller bör avtal om tidsdelat boende omfatta vanliga hyresavtal, eftersom de senare endast avser en tidsperiod, inte flera.

               (7)

               I detta direktiv bör avtal om långfristiga semesterprodukter inte omfatta vanliga lojalitetssystem som ger rabatter vid framtida vistelser på ett hotell i en kedja, eftersom medlemskap i systemet inte erhålls mot ersättning eller den ersättning som erläggs av konsumenten inte primärt syftar till boenderabatter eller liknande förmåner.

               (8)

               Detta direktiv bör inte påverka bestämmelserna i rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang (4).

               (9)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (5) förbjuds näringsidkare att använda vilseledande, aggressiva och andra otillbörliga affärsmetoder mot konsumenter. Med beaktande av vilka produkttyper och affärsmetoder som är aktuella i samband med tidsdelat boende, långfristiga semesterprodukter, återförsäljning och byte är det lämpligt att anta mer detaljerade och specifika bestämmelser för informationskrav och försäljningsevenemang. Det kommersiella syftet med inbjudningar till försäljningsevenemang bör klargöras för konsumenten. Bestämmelserna om förhandsinformation och om avtalet bör klargöras och uppdateras. För att konsumenterna ska få möjlighet att sätta sig in i informationen innan avtalet ingås, bör den tillhandahållas i en form som vid den tidpunkten är lätt att få tillgång till.

               (10)

               Konsumenten bör ha rätt att välja att förhandsinformationen och avtalet ska vara avfattade på ett språk han har kunskaper i, och näringsidkaren bör inte vägra att tillhandahålla informationen och avtalet på det språk konsumenten väljer. För att underlätta avtalets utförande och verkställighet bör medlemsstaterna dessutom ges tillfälle att bestämma att ytterligare språkversioner av avtalet ska tillhandahållas konsumenten.

               (11)

               För att konsumenterna ska få möjlighet att fullt ut förstå vilka rättigheter och skyldigheter de har enligt avtalet, bör de få en tidsfrist under vilken de kan frånträda avtalet utan att ange något skäl och utan kostnader. Denna ångerfrist är olika lång i olika medlemsstater, och det har visat sig att den tid som föreskrivs i direktiv 94/47/EG inte är tillräckligt lång. Ångerfristen bör därför förlängas, för att uppnå en hög konsumentskyddsnivå och ökad klarhet för konsumenter och näringsidkare, och fristens längd, förfarandet för och effekterna av att utöva ångerrätten bör harmoniseras.

               (12)

               Konsumenten bör ha tillgång till effektiva rättsmedel om näringsidkare inte följer bestämmelserna om förhandsinformation eller själva avtalet, särskilt de bestämmelser som föreskriver att avtalet ska omfatta all nödvändig information och att konsumenten ska få en kopia av avtalet när detta ingås. Utöver de rättsmedel som omfattas av nationell lagstiftning bör konsumenten ges en förlängd ångerfrist om informationen inte har tillhandahållits av näringsidkaren. Utövandet av ångerrätten bör vara kostnadsfritt under den förlängda fristen, oavsett vilka tjänster konsumenten har utnyttjat. Det faktum att ångerfristen har löpt ut hindrar inte konsumenten från att tillgripa rättsmedel i enlighet med nationell lagstiftning på grund av överträdelser av informationskraven.

               (13)

               Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister (6) bör tillämpas vid beräkning av de tidsfrister som anges i detta direktiv.

               (14)

               Förbudet mot handpenning till näringsidkaren eller till en tredje part under ångerfristen bör klargöras, så att konsumentskyddet blir bättre. I fråga om återförsäljningsavtal bör förbudet mot handpenning gälla tills försäljningen har ägt rum eller återförsäljningsavtalet har upphört att gälla, men det bör fortfarande stå medlemsstaterna fritt att reglera möjlighet till och former för slutbetalningar till förmedlare för den händelse att återförsäljningsavtalet har upphört att gälla.

               (15)

               När det gäller avtal om långfristiga semesterprodukter kan det pris som ska betalas enligt en avbetalningsplan komma att fastställas utifrån möjligheten att senare anpassa beloppen efter första året för att garantera att dessa avbetalningars realvärde bibehålls, t.ex. för att kompensera för inflation.

               (16)

               Om konsumenten frånträder ett avtal där priset helt eller delvis täcks av en kredit som näringsidkaren eller en tredje part beviljat konsumenten på grund av en överenskommelse mellan den tredje parten och näringsidkaren, bör kreditavtalet upphöra att gälla utan kostnad för konsumenten. Detsamma bör gälla för avtal avseende andra besläktade tjänster som näringsidkaren eller en tredje part tillhandahåller på grundval av en överenskommelse mellan den tredje parten och näringsidkaren.

               (17)

               Konsumenten bör inte berövas det skydd som följer av detta direktiv, om den lagstiftning som är tillämplig på avtalet är en medlemsstats lag. Tillämplig lag för ett avtal bör fastställas i enlighet med gemenskapsbestämmelserna om internationell privaträtt, särskilt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I) (7). Enligt denna förordning kan ett tredjelands lag vara tillämplig, särskilt om näringsidkare riktar sig till konsumenter som är på semester i ett annat land än det där de har sin hemvist. Eftersom sådana affärsmetoder är allmänt förekommande inom det område som omfattas av detta direktiv och avtalen rör betydande belopp, bör det finnas ett kompletterande skydd för att se till att konsumenten, i vissa situationer, särskilt när en domstol i en av medlemsstaterna har behörighet i fråga om avtalet, inte berövas det skydd som följer av detta direktiv. Detta avspeglar det särskilda behov av konsumentskydd som härrör från den komplexitet, långsiktiga natur och ekonomiska betydelse som kännetecknar avtalen inom tillämpningsområdet för detta direktiv.

               (18)

               Vilka domstolar som är behöriga att handlägga mål om ärenden som omfattas av detta direktiv bör fastställas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (8).

               (19)

               För att se till att det skydd som konsumenterna omfattas av enligt detta direktiv är fullt effektivt, särskilt när det gäller näringsidkarnas efterlevnad av informationskraven både innan avtalet ingås och i själva avtalet, är det nödvändigt att medlemsstaterna fastställer effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner vid överträdelser av detta direktiv.

               (20)

               Det måste säkerställas att personer eller organisationer som enligt nationell lagstiftning har ett berättigat intresse i frågan har laglig möjlighet att inleda förfaranden mot överträdelser av detta direktiv.

               (21)

               Det är nödvändigt att utveckla lämpliga och effektiva förfaranden för tvistlösning mellan konsumenter och näringsidkare. Därför bör medlemsstaterna uppmuntra till inrättandet av offentliga och privata organ som gör det möjligt att lösa tvister utanför domstol.

               (22)

               Medlemsstaterna bör se till att konsumenterna får tillräcklig information om de nationella bestämmelser genom vilka detta direktiv införlivas, och de bör uppmuntra näringsidkare och kodutfärdare att informera konsumenterna om sina uppförandekoder på området. För att få till stånd en hög konsumentskyddsnivå kan konsumentorganisationerna informeras och engageras i utformningen av uppförandekoder.

               (23)

               Eftersom målen för detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att undanröja hindren på den inre marknaden och uppnå en hög konsumentskyddsnivå.

               (24)

               Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns särskilt i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

               (25)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (9) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   Syftet med detta direktiv är att bidra till att den inre marknaden fungerar korrekt och att uppnå en hög nivå av konsumentskydd genom harmonisering av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vissa aspekter av marknadsföring, försäljning och återförsäljning av såväl tidsdelat boende och långfristiga semesterprodukter som bytesavtal.
   2.   Detta direktiv ska tillämpas på transaktioner mellan näringsidkare och konsumenter.
   Detta direktiv påverkar inte nationell lagstiftning

               a)

               om allmänna avtalsrättsliga rättsmedel,

               b)

               om registrering av fast eller lös egendom och överlåtelse av fast egendom,

               c)

               om etableringsvillkor eller auktoriseringsförfaranden eller krav för tillståndsgivning, och

               d)

               om fastställandet av den rättsliga karaktären hos de rättigheter som avtalen i detta direktiv avser.

         Artikel 2
   Definitioner
   1.   I detta direktiv avses med:
   a)   avtal om tidsdelat boende: ett avtal som löper på mer än ett år och mot ersättning ger konsumenten nyttjanderätt till ett eller flera övernattningsboenden under mer än en tidsperiod.
   b)   avtal om långfristig semesterprodukt: ett avtal som löper på mer än ett år och mot ersättning huvudsakligen ger konsumenten rätt till boenderabatter eller liknande boendeförmåner, antingen fristående från eller i samband med resor eller andra tjänster.
   c)   återförsäljningsavtal: ett avtal enligt vilket en näringsidkare mot ersättning hjälper en konsument att sälja eller köpa ett tidsdelat boende eller en långfristig semesterprodukt.
   d)   bytesavtal: ett avtal enligt vilket en konsument mot ersättning ansluter sig till ett bytessystem som ger konsumenten tillgång till övernattningsboende eller andra tjänster i utbyte mot att andra personer tillfälligt tillåts dra nytta av rättigheterna i samband med dennes avtal om tidsdelat boende.
   e)   näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för ändamål som har samband med dennes näringsverksamhet, affärsverksamhet, hantverk eller yrke samt den som handlar i näringsidkarens namn eller för dennes räkning.
   f)   konsument: en fysisk person som handlar för ändamål som faller utanför dennes näringsverksamhet, affärsverksamhet, hantverk eller yrke.
   g)   anknytande avtal: ett avtal enligt vilket konsumenten förvärvar tjänster i samband med ett avtal om tidsdelat boende eller ett avtal om en långfristig semesterprodukt vilka tillhandahålls av näringsidkaren eller en tredje part på grundval av en överenskommelse mellan den tredje parten och näringsidkaren.
   h)   varaktigt medium: varje medel som gör det möjligt för konsumenten eller näringsidkaren att bevara information som riktas till denne personligen, på ett sätt som är tillgängligt för användning i framtiden under en tid som är lämplig med hänsyn till vad som är avsikten med informationen och som tillåter oförändrad återgivning av den bevarade informationen.
   i)   uppförandekod: en överenskommelse eller en uppsättning regler som inte föreskrivs i en medlemsstats lagar och andra författningar om hur näringsidkare som förbinder sig att iaktta koden ska förhålla sig till en eller flera angivna affärsmetoder eller inom en eller flera angivna branscher.
   j)   kodutfärdare: det organ, vilket även kan vara en näringsidkare eller en grupp av näringsidkare, som ansvarar för att utforma och se över en uppförandekod och/eller övervaka att koden efterlevs av dem som förbundit sig att iaktta den.
   2.   Vid beräkning av löptiden av ett avtal om tidsdelat boende eller långfristig semesterprodukt enligt definitionen i led a respektive b i punkt 1 ska alla bestämmelser i avtalet som möjliggör automatisk förnyelse eller förlängning beaktas.
   Artikel 3
   Reklam
   1.   Medlemsstaterna ska se till att all reklam innehåller en upplysning om möjligheten att få informationen som avses i artikel 4.1 och om var den informationen kan fås.
   2.   Om ett avtal om tidsdelat boende, ett avtal om långfristig semesterprodukt, ett återförsäljningsavtal eller ett bytesavtal ska erbjudas en konsument personligen vid ett marknadsförings- eller försäljningsevenemang, ska näringsidkaren i inbjudan klart ange evenemangets natur och dess kommersiella syfte.
   3.   Den information som avses i artikel 4.1 ska finnas tillgänglig för konsumenten hela tiden under evenemanget.
   4.   Ett tidsdelat boende eller en långfristig semesterprodukt får inte marknadsföras eller säljas som en investering.
   Artikel 4
   Förhandsinformation
   1.   I god tid innan en konsument blir bunden av ett avtal eller ett erbjudande ska näringsidkaren klart och tydligt ge konsumenten korrekt och tillräcklig information enligt följande:

               a)

               När det gäller ett avtal om tidsdelat boende: i enlighet med standardformuläret för information i bilaga I och den information som anges i del 3 av formuläret.

               b)

               När det gäller ett avtal om långfristig semesterprodukt: i enlighet med standardformuläret för information i bilaga II och den information som anges i del 3 av formuläret.

               c)

               När det gäller ett återförsäljningsavtal: i enlighet med standardformuläret för information i bilaga III och den information som anges i del 3 av formuläret.

               d)

               När det gäller ett bytesavtal: i enlighet med standardformuläret för information i bilaga IV och den information som anges i del 3 av formuläret.

         2.   Näringsidkaren ska kostnadsfritt lämna information enligt punkt 1 antingen i pappersform eller via något annat varaktigt medium som är lättillgängligt för konsumenten.
   3.   Medlemsstaterna ska se till att den information som avses i punkt 1 är avfattad på språket eller ett av språken i den medlemsstat där konsumenten är bosatt eller är medborgare, enligt konsumentens val, förutsatt att det är ett av gemenskapens officiella språk.
   Artikel 5
   Avtalet om tidsdelat boende, långfristig semesterprodukt, återförsäljning eller byte
   1.   Medlemsstaterna ska se till att avtalet upprättas skriftligt i pappersform eller via något annat varaktigt medium, och att det är avfattat på språket eller ett av språken i den medlemsstat där konsumenten är bosatt eller är medborgare, enligt konsumentens val, förutsatt att det är ett av gemenskapens officiella språk.
   Den medlemsstat där konsumenten är bosatt får emellertid dessutom kräva följande:

               a)

               Avtalet ska alltid tillhandahållas konsumenten på medlemsstatens eget språk eller ett av dess språk, förutsatt att det är ett av gemenskapens officiella språk.

               b)

               När det gäller ett avtal om tidsdelat boende som avser en bestämd fast egendom ska näringsidkaren tillhandahålla konsumenten en bestyrkt översättning av avtalet på språket eller ett av språken i den medlemsstat där egendomen är belägen, förutsatt att det är ett av gemenskapens officiella språk.

         Den medlemsstat på vars territorium näringsidkaren bedriver sin försäljningsverksamhet får kräva att avtalet alltid ska tillhandahållas konsumenten på medlemsstatens eget språk eller ett av dess språk, förutsatt att det är ett av gemenskapens officiella språk.
   2.   Den information som avses i artikel 4.1 ska utgöra en integrerad del av avtalet och får inte ändras, om inte parterna uttryckligen kommer överens om något annat eller om ändringarna är en följd av ovanliga och oförutsägbara omständigheter utanför näringsidkarens kontroll, vars konsekvenser inte hade kunnat undvikas ens om all vederbörlig aktsamhet hade iakttagits.
   Konsumenten ska innan avtalet ingås underrättas om dessa ändringar i pappersform eller via något annat varaktigt medium som är lätt åtkomligt för konsumenten.
   Ändringarna ska uttryckligen anges i avtalet.
   3.   Utöver den information som avses i artikel 4.1 ska avtalet innehålla

               a)

               parternas namn, adress och underskrifter, och

               b)

               datum och plats för avtalets ingående.

         4.   Innan avtalet ingås ska näringsidkaren uttryckligen göra konsumenten uppmärksam på att det finns ångerrätt och på längden av den ångerfrist som avses i artikel 6 samt på det förbud mot handpenning under ångerfristen som avses i artikel 9.
   Avtalsbestämmelserna om detta ska undertecknas separat av konsumenten.
   I avtalet ska det ingå ett separat standardformulär för frånträdande så som anges i bilaga V för att underlätta utövandet av ångerrätten enligt artikel 6.
   5.   Konsumenten ska få en kopia eller kopior av avtalet när detta ingås.
   Artikel 6
   Ångerrätt
   1.   Utöver de rättsmedel som konsumenten enligt nationell lagstiftning har tillgång till vid överträdelser av bestämmelserna i detta direktiv, ska medlemsstaterna se till att konsumenten har 14 kalenderdagar på sig att utan att ange några skäl frånträda avtalet om tidsdelat boende, långfristig semesterprodukt, återförsäljning eller byte.
   2.   Ångerfristen ska beräknas

               a)

               från den dag då avtalet eller ett bindande preliminärt avtal ingås, eller

               b)

               från den dag när konsumenten tar emot avtalet eller ett bindande preliminärt avtal, om den dagen infaller efter den dag som avses i led a.

         3.   Ångerfristen ska upphöra att gälla

               a)

               ett år och 14 kalenderdagar efter den dag som avses i punkt 2, om inte ett separat standardformulär för frånträdande enligt artikel 5.4 har fyllts i av näringsidkaren och lämnats skriftligen till konsumenten i pappersform eller via något annat varaktigt medium,

               b)

               tre månader och 14 kalenderdagar efter den dag som avses i punkt 2, om den information som avses i artikel 4.1, inklusive det standardformulär för information som anges i bilagorna I–IV, inte har lämnats skriftligen till konsumenten i pappersform eller via något annat varaktigt medium.

         Dessutom ska medlemsstaterna föreskriva lämpliga sanktioner i enlighet med artikel 15, särskilt om näringsidkaren efter det att ångerfristen har gått ut inte har fullgjort informationskraven i detta direktiv.
   4.   Om ett separat standardformulär för frånträdande enligt artikel 5.4 har fyllts i av näringsidkaren och lämnats skriftligen till konsumenten i pappersform eller via något annat varaktigt medium inom ett år från den dag som avses i punkt 2 i den här artikeln, ska ångerfristen börja löpa den dag som konsumenten får detta formulär. Vidare, om den information som avses i artikel 4.1, inklusive det standardformulär för information som anges i bilagorna I–IV, har lämnats skriftligen till konsumenten i pappersform eller via något annat varaktigt medium inom tre månader från den dag som avses i punkt 2 i den här artikeln, ska ångerfristen börja löpa den dag som konsumenten får denna information.
   5.   Om bytesavtalet erbjuds konsumenten tillsammans med och samtidigt som avtalet om tidsdelat boende, ska en enda ångerfrist i enlighet med punkt 1 gälla för båda avtalen. Ångerfristen för båda avtalen ska beräknas enligt bestämmelserna i punkt 2 tillämpade på avtalet om tidsdelat boende.
   Artikel 7
   Förfarandet för att utöva ångerrätten
   Om konsumenten har för avsikt att utöva sin ångerrätt ska han innan ångerfristen löper ut, i pappersform eller via något annat varaktigt medium, meddela näringsidkaren sitt beslut att frånträda avtalet. Konsumenten kan använda det standardformulär för frånträdande enligt bilaga V som tillhandahålls av näringsidkaren i enlighet med artikel 5.4. Ångerfristen ska anses ha iakttagits om meddelandet sänds innan ångerfristen har löpt ut.
   Artikel 8
   Verkan av att konsumenten utövar sin ångerrätt
   1.   När konsumenten utövar sin ångerrätt upphör parternas skyldighet att genomföra avtalet.
   2.   Den konsument som utövar sin ångerrätt ska varken stå för några kostnader eller vara ansvarig för något värde som motsvarar de tjänster som har tillhandahållits före frånträdandet.
   Artikel 9
   Handpenning
   1.   Medlemsstaterna ska se till att det i fråga om avtal om tidsdelat boende, avtal om långfristig semesterprodukt och bytesavtal är förbjudet för näringsidkaren eller en tredje part att ta emot handpenning eller säkerhet, reservera belopp på konton, ta emot skuldförbindelser eller annan ersättning från konsumenten under den frist då konsumenten får utöva sin ångerrätt enligt artikel 6.
   2.   Medlemsstaterna ska se till att det i fråga om återförsäljningsavtal är förbjudet för näringsidkaren eller en tredje part att ta emot handpenning eller säkerhet, reservera belopp på konton, ta emot skuldförbindelser eller annan ersättning från konsumenten innan försäljningen har ägt rum eller återförsäljningsavtalet på annat sätt har upphört att gälla.
   Artikel 10
   Särskilda bestämmelser avseende avtal om långfristiga semesterprodukter
   1.   När det gäller avtal om långfristiga semesterprodukter ska betalningen erläggas enligt en avbetalningsplan. Att betala det avtalade priset på annat sätt än enligt avbetalningsplanen är förbjudet. Betalningarna, inklusive den eventuella medlemsavgiften, ska delas upp i lika stora årliga delbetalningar. Näringsidkaren ska skicka ut en skriftlig begäran om betalning, i pappersform eller via något annat varaktigt medium, senast 14 kalenderdagar före varje förfallodatum.
   2.   Från och med den andra avbetalningen får konsumenten frånträda avtalet utan att drabbas av någon straffavgift genom att underrätta näringsidkaren inom 14 kalenderdagar efter det att begäran om betalning för varje avbetalning mottagits. Denna rättighet påverkar inte rätten till frånträdande av avtal enligt gällande nationell rätt.
   Artikel 11
   Frånträdande av anknytande avtal
   1.   Om konsumenten utövar sin rätt att frånträda avtalet om tidsdelat boende eller långfristig semesterprodukt ska medlemsstaterna se till att eventuella bytesavtal som är knutna till det eller ett annat anknytande avtal automatiskt upphör att gälla utan kostnad för konsumenten.
   2.   Om en kredit täcker priset helt eller delvis och krediten beviljats konsumenten av näringsidkaren eller av en tredje part på grundval av en överenskommelse mellan den tredje parten och näringsidkaren, ska kreditavtalet, utan att det påverkar artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal (10), upphöra att gälla utan kostnad för konsumenten, om konsumenten utövar sin rätt att frånträda avtalet om tidsdelat boende, avtalet om långfristig semesterprodukt, återförsäljningsavtalet eller bytesavtalet.
   3.   Medlemsstaterna ska meddela närmare föreskrifter om frånträdande av sådana avtal.
   Artikel 12
   Direktivets tvingande karaktär och tillämpning i internationella fall
   1.   Om en medlemsstats lagstiftning är tillämplig på avtalet ska medlemsstaterna se till att konsumenten inte får avstå från de rättigheter som han har enligt detta direktiv.
   2.   Om ett tredje lands lagstiftning är tillämplig på avtalet får konsumenten inte berövas det skydd som följer av detta direktiv så som det tillämpas i domstolsmedlemsstaten

               —

               om någon av de berörda fastigheterna är belägen i en medlemsstat eller

               —

               om näringsidkaren, när det gäller ett avtal som inte direkt rör fast egendom, bedriver sin kommersiella eller yrkesmässiga verksamhet i en medlemsstat eller på något sätt riktar sådan verksamhet till en medlemsstat och avtalet faller inom ramen för sådan verksamhet.

         Artikel 13
   Rättslig och administrativ prövning
   1.   Medlemsstaterna ska se till att det i konsumentens intresse finns lämpliga och effektiva medel för att se till att näringsidkarna följer detta direktiv.
   2.   De medel som avses i punkt 1 ska omfatta bestämmelser varigenom ett eller flera av följande organ, vilket bestäms i nationell lagstiftning, ska ha rätt att väcka talan enligt nationell lagstiftning vid domstolar eller behöriga administrativa organ för att säkerställa att de nationella bestämmelserna för genomförandet av detta direktiv tillämpas:

               a)

               Offentliga organ och myndigheter eller deras företrädare.

               b)

               Konsumentorganisationer som har ett berättigat intresse av att skydda konsumenterna.

               c)

               Branschorganisationer som har ett berättigat intresse att få saken prövad.

         Artikel 14
   Konsumentinformation och prövning utanför domstol
   1.   Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att informera konsumenterna om den nationella lag genom vilken detta direktiv införlivas och ska när så är lämpligt uppmuntra näringsidkare och kodutfärdare att informera konsumenterna om sina uppförandekoder.
   Kommissionen ska uppmuntra utarbetande på gemenskapsnivå, särskilt via branschorganisationer och branschsammanslutningar, av uppförandekoder, i syfte att underlätta genomförandet av detta direktiv i enlighet med gemenskapsrätten. Kommissionen ska också uppmuntra näringsidkarna och deras branschorganisationer att informera konsumenterna om dessa koder, t.ex. genom en särskild märkning.
   2.   Medlemsstaterna ska verka för införande och utveckling av lämpliga och effektiva klagomåls- och prövningsförfaranden utanför domstol för att lösa tvister i konsumentfrågor som omfattas av detta direktiv och ska, där så är lämpligt, uppmuntra näringsidkare och deras branschorganisationer att informera konsumenterna om eventuella sådana klagomåls- och prövningsförfaranden utanför domstol.
   Artikel 15
   Sanktioner
   1.   Medlemsstaterna ska föreskriva lämpliga sanktioner för näringsidkaren då denne inte följer de nationella bestämmelser som har antagits i enlighet med detta direktiv.
   2.   Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.
   Artikel 16
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 23 februari 2011 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 23 februari 2011.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 17
   Översyn
   Kommissionen ska senast den 23 februari 2014 se över detta direktiv och avlägga rapport till Europaparlamentet och rådet.
   Vid behov ska kommissionen lägga fram ytterligare förslag för att anpassa direktivet till utvecklingen på området.
   Kommissionen får begära information från medlemsstaterna och de nationella tillsynsmyndigheterna.
   Artikel 18
   Upphävande
   Direktiv 94/47/EG upphör härmed att gälla.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VI.
   Artikel 19
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 20
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 14 januari 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         A. VONDRA

            Ordförande

      (1)  EUT C 44, 16.2.2008, s. 27.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 22 oktober 2008 (ännu inte offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 18 december 2008.

      (3)  EGT L 280, 29.10.1994, s. 83.

      (4)  EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.

      (5)  EUT L 149, 11.6.2005, s. 22.

      (6)  EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.

      (7)  EUT L 177, 4.7.2008, s. 6.

      (8)  EGT L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (9)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (10)  EUT L 133, 22.5.2008, s. 66.

      BILAGA I
      STANDARDFORMULÄR FÖR INFORMATION OM AVTAL OM TIDSDELAT BOENDE

      BILAGA II
      STANDARDFORMULÄR FÖR INFORMATION OM AVTAL OM LÅNGFRISTIG SEMESTERPRODUKT

      BILAGA III
      STANDARDFORMULÄR FÖR INFORMATION OM ÅTERFÖRSÄLJNINGSAVTAL

      BILAGA IV
      STANDARDFORMULÄR FÖR INFORMATION OM BYTESAVTAL

      BILAGA V
      SEPARAT STANDARDFORMULÄR FÖR FRÅNTRÄDANDE FÖR ATT UNDERLÄTTA UTÖVANDET AV ÅNGERRÄTTEN

      BILAGA VI
      JÄMFÖRELSETABELL MELLAN BESTÄMMELSERNA I DETTA DIREKTIV OCH DIREKTIV 94/47/EG

                  Direktiv 94/47/EG

                  Detta direktiv

                  Artikel 1 första stycket

                  Artikel 1.1 och artikel 1.2 första stycket

                  Artikel 1 andra stycket

                  —

                  Artikel 1 tredje stycket

                  Artikel 1.2 andra stycket

                  Artikel 2 första strecksatsen

                  Artikel 2.1 a

                  —

                  Artikel 2.1 b (ny)

                  —

                  Artikel 2.1 c (ny)

                  —

                  Artikel 2.1 d (ny)

                  Artikel 2 andra strecksatsen

                  —

                  Artikel 2 tredje strecksatsen

                  Artikel 2.1 e

                  Artikel 2 fjärde strecksatsen

                  Artikel 2.1 f

                  —

                  Artikel 2.1 g (ny)

                  —

                  Artikel 2.1 h (ny)

                  —

                  Artikel 2.1 i (ny)

                  —

                  Artikel 2.1 j (ny)

                  —

                  Artikel 2.2 (ny)

                  Artikel 3.1

                  Artikel 4.1

                  Artikel 3.2

                  Artikel 5.2

                  Artikel 3.3

                  Artikel 3.1

                  —

                  Artikel 3.2 (ny)

                  —

                  Artikel 3.3 (ny)

                  —

                  Artikel 3.4 (ny)

                  Artikel 4 första strecksatsen

                  Artikel 5.1 första stycket och artikel 5.2 första stycket

                  Artikel 4 andra strecksatsen

                  Artikel 4.3 och artikel 5.1

                  —

                  Artikel 4.2 (ny)

                  —

                  Artikel 5.4 (ny)

                  —

                  Artikel 5.5 (ny)

                  Artikel 5.1, inledningen

                  Artikel 6.1

                  Artikel 5.1 första strecksatsen

                  Artiklarna 6.1 och 6.2

                  Artikel 5.1 andra strecksatsen

                  Artikel 6.3 och artikel 6.4

                  Artikel 5.1 tredje strecksatsen

                  Artikel 6.3

                  —

                  Artikel 6.5 (ny)

                  Artikel 5.2

                  Artikel 7

                  —

                  Artikel 8.1 (ny)

                  Artikel 5.3

                  Artikel 8.2

                  Artikel 5.4

                  Artikel 8.2

                  Artikel 6

                  Artikel 9.1

                  —

                  Artikel 9.2 (ny)

                  —

                  Artikel 10.1 (ny)

                  —

                  Artikel 10.2 (ny)

                  —

                  Artikel 11.1 (ny)

                  Artikel 7 första stycket

                  Artikel 11.2

                  Artikel 7 andra stycket

                  Artikel 11.3

                  Artikel 8

                  Artikel 12.1

                  Artikel 9

                  Artikel 12.2

                  Artikel 10

                  Artiklarna 13 och 15

                  Artikel 11

                  —

                  —

                  Artikel 14.1 (ny)

                  —

                  Artikel 14.2 (ny)

                  Artikel 12

                  Artikel 16

                  —

                  Artikel 17 (ny)

                  —

                  Artikel 18 (ny)

                  —

                  Artikel 19 (ny)

                  Artikel 13

                  Artikel 20

                  Bilaga

                  Bilaga I

                  Bilagan, punkt a

                  Artikel 5.3 a och bilaga I, del 1, första rutan

                  Bilagan, punkt b

                  Bilaga I, del 1, tredje rutan och bilaga I, del 3, punkt 1, första strecksatsen

                  Bilagan, punkt c

                  Bilaga I, del 1, andra rutan, och bilaga I, del 3, punkt 2, första strecksatsen

                  Bilagan, punkt d 1

                  Bilaga I, del 3, punkt 3, första strecksatsen

                  Bilagan, punkt d 2

                  Bilaga I, del 1, fjärde rutan, och bilaga I, del 3, punkt 3, andra strecksatsen

                  Bilagan, punkt d 3

                  Bilaga I, del 3, punkt 3, tredje strecksatsen

                  Bilagan, punkt d 4

                  Bilaga I, del 3, punkt 3, första strecksatsen

                  Bilagan, punkt d 5

                  Bilaga I, del 3, punkt 3, fjärde strecksatsen

                  Bilagan, punkt e

                  Bilaga I, del 1, sjätte rutan, och bilaga I, del 3, punkt 2, andra strecksatsen

                  Bilagan, punkt f

                  Bilaga I, del 1, sjätte rutan, och bilaga I, del 3, punkt 2, tredje strecksatsen

                  Bilagan, punkt g

                  Bilaga I, del 3, punkt 6, första strecksatsen

                  Bilagan, punkt h

                  Bilaga I, del 1, fjärde rutan

                  Bilagan, punkt i

                  Bilaga I, del 1, femte och sjätte rutan, och bilaga I, del 3, punkt 4, första strecksatsen

                  Bilagan, punkt j

                  Bilaga I, del 2, tredje strecksatsen

                  Bilagan, punkt k

                  Bilaga I, del 2, sjunde rutan, och bilaga I, del 3, punkt 6, andra strecksatsen

                  Bilagan, punkt l

                  Bilaga I, del 2, första och tredje strecksatserna, och bilaga I, del 3, punkt 5, första strecksatsen och bilaga V (ny)

                  Bilagan, punkt m

                  Artikel 5.3 b

                  —

                  Bilaga I, del 1, åttonde rutan (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 2, andra strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 2, fjärde strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 3, punkt 1, andra strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 3, punkt 4, andra strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 3, punkt 5, andra strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 3, punkt 6, tredje strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilaga I, del 3, punkt 6, fjärde strecksatsen (ny)

                  —

                  Bilagorna II–V (nya)