title: Kommissionens direktiv 2007/72/EG av den 13 december 2007 om ändring av rådets direktiv 66/401/EEG vad gäller införande av arten Galega orientalis Lam. (Text av betydelse för EES)

text:
               14.12.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 329/37

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/72/EG
   av den 13 december 2007
   om ändring av rådets direktiv 66/401/EEG vad gäller införande av arten Galega orientalis Lam.
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter (1), särskilt artikel 2.1 a, och
   av följande skäl:

               (1)

                  Galega orientalis Lam. är en foderväxt som odlas i stor utsträckning i vissa medlemsstater och har en stor betydelse när det gäller att förbättra kvaliteten på husdjursfoder.

               (2)

               Arten omfattas för närvarande inte av de enhetliga reglerna för utsädescertifiering i direktiv 66/401/EEG och utsädet i fråga kan därför inte omsättas fritt.

               (3)

               Eftersom arten Galega orientalis Lam. uppfyller alla relevanta villkor för certifiering bör den tas med i förteckningen i direktiv 66/401/EEG.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 66/401/EEG ska ändras på följande sätt:

               1.

               I artikel 2.1 A b ska följande uppgift läggas till mellan rubriken ”Leguminosae” och ”Hedysarum coronarium L. Sulla”:
               ”Galega orientalis Lam. fodergetruta”.

               2.

               I artikel 3.1 ska följande uppgift läggas till mellan ”Festuca rubra L. x Festulolium” och ”Lolium multiflorum Lam.”:
               ”Galega orientalis Lam. fodergetruta”.

               3.

               Bilagorna II och III ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.

         Artikel 2
   Införlivande
   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2008. De ska genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 13 december 2007.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT 125, 11.7.1966, s. 2298/66. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/117/EG (EUT L 14, 18.1.2005, s. 18).

      BILAGA

                  1.

                  Bilaga II till direktiv 66/401/EEG ska ändras på följande sätt:

                              a)

                              I tabellen i punkt 2.A i avsnitt I ”CERTIFIKATUTSÄDE”, ska följande rad läggas till mellan rubriken ”LEGUMINOSAE” och ”Hedysarum coronarium”:

                                          Art

                                          Grobarhet

                                          Analytisk renhetsgrad

                                          Högsta tillåtna inblandning av andra växtarter i ett prov med vikt enligt kolumn 4 i bilaga 3
                                          (totalt per kolumn)

                                          Villkor om inblandning av lupinfrön av annan färg och bittra lupinfrön

                                          Lägsta grobarhet
                                          (% av rent frö)

                                          Högsta tillåtna inblandning av hårda frön
                                          (% av rent frö)

                                          Lägsta renhetsgrad
                                          (vikt-%)

                                          Högsta tillåtna inblandning av frön av andra växtarter
                                          (vikt-%)

                                          Totalt

                                          Enstaka art

                                             Agropyron repens

                                             Alopecurus myosuroides

                                             Melilotus spp.

                                             Raphanus raphanistrum

                                             Sinapis arvensis

                                             Avena fatua, Avena ludoviciana, Avena sterilis

                                             Cuscuta spp.

                                             Rumex spp., utom Rumex acetosella och Rumex maritimus

                                          1

                                          2

                                          3

                                          4

                                          5

                                          6

                                          7

                                          8

                                          9

                                          10

                                          11

                                          12

                                          13

                                          14

                                          15

                                          ”Galeg orientalis Lam.

                                          60

                                          40

                                          97

                                          2,0

                                          1,5

                                          0,3

                                          0

                                          0

                                          0

                                          0 (l) (m)

                                          10 (e)”

                              b)

                              I tabellen i punkt 2.A i avsnitt II ”BASUTSÄDE”, ska följande rad läggas till mellan rubriken ”LEGUMINOSAE” och ”Hedysarum coronarium”:

                                          Art

                                          Högsta tillåtna inblandning av frön av andra växtarter

                                          Andra standarder eller villkor

                                          Totalt
                                          (vikt-%)

                                          Inblandning (antal frön) i ett prov med vikt enligt kolumn 4 i bilaga 3
                                          (totalt per kolumn)

                                          Enstaka art

                                             Rumex spp., utom Rumex acetosella och Rumex maritimus

                                             Agropyron repens

                                             Alopecurus myosuroides

                                             Melilotus spp.

                                          1

                                          2

                                          3

                                          4

                                          5

                                          6

                                          7

                                          8

                                          ”Galega orientalis Lam.

                                          0,3

                                          20

                                          2

                                          (e)

                                          (j)”

                  2.

                  I tabellen i bilaga III ska följande rad läggas till mellan rubriken ”LEGUMINOSAE” och ”Hedysarum coronarium”:

                              Art

                              Högsta tillåtna partivikt
                              (ton)

                              Lägsta vikt för prov som tas från parti
                              (gram)

                              Provvikt för fastställande av antal enligt kolumn 12–14 i bilaga 2 avsnitt 1 punkt 2.A och kolumn 3–7 i bilaga 2 avsnitt II punkt 2.A
                              (gram)

                              1

                              2

                              3

                              4

                              ”Galega orientalis Lam.

                              10

                              250

                              200”


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/31/EG av den  5 april 2006  om ändring av direktiv 2004/39/EG om marknader för finansiella instrument i fråga om vissa tidsfrister   (Text av betydelse för EES)

text:
               27.4.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 114/60

         EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/31/EG
   av den 5 april 2006
   om ändring av direktiv 2004/39/EG om marknader för finansiella instrument i fråga om vissa tidsfrister
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén,
   med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               För att säkerställa hög kvalitet vid genomförandet av investerarnas transaktioner infördes en omfattande ram av rättsliga regler genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (3).

               (2)

               Enligt direktiv 2004/39/EG skall medlemsstaterna senast den 30 april 2006 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa det. För att säkerställa en enhetlig tillämpning i medlemsstaterna behöver flera komplicerade bestämmelser i direktivet kompletteras med genomförandeåtgärder, som kommissionen skall anta under medlemsstaternas införlivandeperiod. Eftersom medlemsstaterna inte helt kan förbereda och färdigställa sina nationella lagar förrän genomförandeåtgärdernas innehåll är klart, kan de få svårigheter med att uppfylla den nuvarande tidsfristen för införlivandet.

               (3)

               För att kunna efterleva direktiv 2004/39/EG och nationell genomförandelagstiftning kan värdepappersföretagen och andra reglerade enheter tvingas införa nya system för informationsteknik, nya organisationsstrukturer och rapporterings- och registerrutiner eller genomföra betydande ändringar av nuvarande system och praxis. Detta är möjligt först när innehållet i de genomförandeåtgärder som kommissionen skall anta och den nationella lagstiftningen för införlivandet av direktivet är klara.

               (4)

               För att direktivet skall få fullt genomslag krävs det också att direktiv 2004/39/EG och dess genomförandeåtgärder införlivas med nationell lagstiftning eller tillämpas direkt och samtidigt i medlemsstaterna.

               (5)

               Det är därför lämpligt att senarelägga medlemsstaternas tidsfrist för när direktiv 2004/39/EG skall vara införlivat med nationell lagstiftning. På samma sätt bör värdepappersföretagens och kreditinstitutens tidsfrist för uppfyllandet av de nya kraven skjutas upp under en tid efter det att medlemsstaterna införlivat direktivet med nationell lagstiftning.

               (6)

               Med tanke på sambandet mellan de olika bestämmelserna i direktiv 2004/39/EG bör all senareläggning av tidsfristerna gälla alla bestämmelser i det direktivet. Varje senareläggning av tidsfristerna för införlivande och tillämpning bör stå i proportion till medlemsstaternas och de reglerade enheternas behov och inte gå utöver dessa. För att undvika att fragmentering hämmar den inre marknaden för värdepapper bör medlemsstaterna samtidigt börja tillämpa direktiv 2004/39/EG.

               (7)

               I sin resolution av den 5 februari 2002 om genomförandet av lagstiftningen om finansiella tjänster (4) efterlyste Europaparlamentet en likvärdig roll för parlamentet och rådet när det gäller att övervaka hur kommissionen utövar sina verkställande funktioner, i syfte att återspegla parlamentets lagstiftande befogenheter enligt artikel 251 i fördraget. Kommissionens ordförande gjorde samma dag en formell förklaring inför Europaparlamentet, i vilken han gav stöd för denna begäran. Den 11 december 2002 föreslog kommissionen ändringar av rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5) och ingav sedermera ett ändrat förslag den 22 april 2004. Europaparlamentet anser inte att dess lagstiftande befogenheter beaktas i detta förslag. Europaparlamentet anser att parlamentet och rådet bör ges möjlighet att yttra sig över överförandet av genomförandebefogenheter till kommissionen inom en fastställd tidsfrist. Det är därför rimligt att begränsa den period under vilken kommissionen får anta genomförandeåtgärder.

               (8)

               Europaparlamentet bör få en tidsfrist om tre månader från och med den dag då förslag till ändringar och genomförandeåtgärder läggs fram för att göra det möjligt för parlamentet att behandla dessa och avge ett yttrande. Det bör emellertid vara möjligt att korta ned denna tidsfrist i brådskande och vederbörligen motiverade fall. Om Europaparlamentet inom denna tidsfrist antar en resolution bör kommissionen på nytt behandla förslagen till ändringar eller åtgärder.

               (9)

               Som en konsekvens av detta krävs ytterligare ändringar som senarelägger datumen för upphävandet av rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet (6) och för övergångsbestämmelserna i direktiv 2004/39/EG och som senarelägger tidpunkterna för kommissionens obligatoriska rapportering.

               (10)

               Den tidpunkt inom vilken värdepappersföretag och kreditinstitut skall rätta sig efter de nya bestämmelserna inträffar senare än den tidpunkt vid vilken medlemsstaterna senast skall införliva direktiv 2004/39/EG i den nationella lagstiftningen, vilket får till följd att direktiv 2004/39/EG inte får effekt förrän den 1 november 2007. Det är därför lämpligt att direktiv 93/22/EEG upphör att gälla den 1 november 2007.

               (11)

               Direktiv 2004/39/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 2004/39/EG skall ändras på följande sätt:

               1.

               Skäl 69 skall ersättas med följande:

                           ”(69)

                           Europaparlamentet bör få en tidsfrist om tre månader från och med den dag då förslag till ändringar och genomförandeåtgärder läggs fram för att göra det möjligt för parlamentet att behandla dessa och avge ett yttrande. Det bör emellertid vara möjligt att korta ned denna tidsfrist i brådskande och vederbörligen motiverade fall. Om Europaparlamentet inom denna tidsfrist antar en resolution bör kommissionen på nytt behandla förslagen till ändringar eller åtgärder.”

               2.

               Artikel 64 skall ändras på följande sätt:

                           a)

                           Följande punkt skall föras in:
                           ”2a.   Ingen av de antagna genomförandeåtgärderna får ändra de grundläggande bestämmelserna i detta direktiv.”

                           b)

                           Punkt 3 skall ersättas med följande:
                           ”3.   Utan att det påverkar redan antagna genomförandeåtgärder, skall tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv om antagande av tekniska regler, ändringsförslag och beslut i enlighet med förfarandet i punkt 2 upphöra senast den 1 april 2008. Europaparlamentet och rådet får, på förslag av kommissionen, förnya bestämmelserna i fråga i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget och skall därvid göra en översyn av dem före ovannämnda dag.”

               3.

               Artikel 65 skall ersättas med följande:
               ”Artikel 65

               Rapporter och översyn
               1.   Senast den 31 oktober 2007 skall kommissionen, på grundval av offentliga samråd och diskussioner med behöriga myndigheter, rapportera till Europaparlamentet och rådet om en eventuell utvidgning av direktivets krav vad avser att före och efter handel lämna information om transaktioner som avser andra former av finansiella instrument än aktier.
               2.   Senast den 31 oktober 2008 skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av artikel 27.
               3.   Senast den 30 april 2008 skall kommissionen, på grundval av offentliga samråd och diskussioner med behöriga myndigheter, rapportera till Europaparlamentet och rådet om följande:

                           a)

                           Lämpligheten av att behålla undantaget i artikel 2.1 k för företag vars huvudsakliga verksamhet består i att handla med råvaruderivat för egen räkning.

                           b)

                           Innehåll i och utformning av rimliga krav för auktorisation och tillsyn av t.ex. värdepappersföretag i detta direktivs mening.

                           c)

                           Lämpligheten av regler för att utse anknutna ombud för tillhandahållande av investeringstjänster och/eller utförande av investeringsverksamhet, särskilt avseende tillsyn över dem.

                           d)

                           Lämpligheten av att behålla undantaget i artikel 2.1 i.

                     4.   Senast den 30 april 2008 skall kommissionen lägga fram en lägesrapport för Europaparlamentet och rådet om avlägsnandet av de hinder som kan förhindra en sammanställning på europeisk nivå av den information som handelsplatserna är skyldiga att offentliggöra.
               5.   Kommissionen får på grundval av de rapporter som avses i punkterna 1-4 lägga fram förslag till ändringar av detta direktiv.
               6.   Senast den 31 oktober 2006 skall kommissionen, mot bakgrund av diskussionerna med behöriga myndigheter, lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om lämpligheten av att behålla de krav på ansvarsförsäkring som gäller för mellanhänder enligt gemenskapslagstiftningen.”

               4.

               Artikel 69 skall ersättas med följande:
               ”Artikel 69

               Upphävande av direktiv 93/22/EEG
               Direktiv 93/22/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 november 2007. Hänvisningar till direktiv 93/22/EEG skall förstås som hänvisningar till det här direktivet. Hänvisningar till termer som definieras i direktiv 93/22/EEG eller till artiklar i detta skall förstås som hänvisningar till en likvärdig term som definieras i det här direktivet eller till en artikel i det här direktivet.”

               5.

               I artikel 70 skall första stycket ersättas med följande:
               ”Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 januari 2007. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
               De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 november 2007.”

               6.

               I artikel 71 skall punkterna 1–5 ersättas med följande:
               ”1.   Värdepappersföretag som före den 1 november 2007 redan har beviljats auktorisation i sin hemmedlemsstat för tillhandahållande av investeringstjänster skall anses vara auktoriserade enligt detta direktiv, om det i lagstiftningen i denna medlemsstat föreskrivs att de för att få inleda sådan verksamhet måste uppfylla villkor likvärdiga med kraven i artiklarna 9–14.
               2.   En reglerad marknad eller marknadsplatsoperatör som före den 1 november 2007 redan har beviljats auktorisation i sin hemmedlemsstat skall anses vara vederbörligen auktoriserad enligt detta direktiv, om det i lagstiftningen i denna medlemsstat föreskrivs att den reglerade marknaden respektive marknadsplatsoperatören måste uppfylla villkor likvärdiga med dem i avdelning III.
               3.   Anknutna ombud som redan införts i ett offentligt register före den 1 november 2007 skall anses vara registrerade enligt detta direktiv, om det i lagstiftningen i de berörda medlemsstaterna föreskrivs att anknutna ombud måste uppfylla villkor likvärdiga med kraven i artikel 23.
               4.   Upplysningar som översänts före den 1 november 2007 i enlighet med artikel 17, 18 eller 30 i direktiv 93/22/EEG skall anses ha översänts i enlighet med artiklarna 31 och 32 i det här direktivet.
               5.   Alla existerande system som omfattas av definitionen av en MTF-plattform och som drivs av en marknadsplatsoperatör på en reglerad marknad skall på begäran av marknadsoperatören på den reglerade marknaden auktoriseras som MTF‐plattform, förutsatt att den uppfyller regler som motsvarar detta direktivs regler om auktorisation och drift av en MTF‐plattform och att denna begäran görs senast 18 månader efter den 1 november 2007.”

         Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 31 januari 2007 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 november 2007.
   2.   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 5 april 2006.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         H. WINKLER

            Ordförande

      (1)  EUT C 323, 20.12.2005, s. 31.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 13 december 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 10 mars 2006.

      (3)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EGT C 284 E, 21.11.2002, s. 115.

      (5)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EGT L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/87/EG (EUT L 35, 11.2.2003, s. 1).


Avis juridique important

|

31982L0893

Rådets direktiv 82/893/EEG av den 21 december 1982 om ändring i direktiven 64/432/EEG och 72/461/EEG i fråga om vissa åtgärder som rör mul- och klövsjuka och vesikulär svinsjuka (SVD)9

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 378 , 31/12/1982 s. 0057 - 0057 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 15 s. 0214  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 15 s. 0214

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1982 om ändring i direktiven 64/432/EEG och 72/461/EEG i fråga om vissa åtgärder som rör mul- och klövsjuka och vesikulär svinsjuka (SVD) (82/893/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:Genom direktiv 64/432/EEG(), senast ändrat genom direktiv 82/61/EEG() fastställs de hälsokrav som måste uppfyllas för levande nötkreatur och svin som är avsedda för handel inom gemenskapen.Med hänsyn till utvecklingen av mul- och klövsjuka och vesikulär svinsjuka inom gemenskapen bör de gemenskapsåtgärder som avses i artiklarna 4 a och 4 b i direktiv 64/432/EEG bibehållas ännu en tid. Dessutom måste, om mul- och klövsjuka tillfälligtvis uppträder inom en begränsad del av någon medlemsstats territorium, rätten att tillämpa de ifrågavarande bestämmelserna få bibehållas om sjukdomen elimineras.Direktiv 72/461/EEG(), senast ändrat genom direktiv 81/476/EEG() fastställer vilka hälsovillkor som måste uppfyllas för djur vars kött är avsett för handel inom gemenskapen.Med hänsyn till den tendens som mul- och klövsjuka uppvisar inom gemenskapen bör de gemenskapsregler som fastställs genom artikel 13 i direktiv 72/461/EEG bibehållas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 64/432/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 4 a första stycket skall datumet "den 31 december 1982" ersättas med "den 31 december 1983".2. I artikel 4 b:a) I första och andra styckena skall "den 31 december 1982" ersättas med "den 31 december 1983".b) Följande stycke skall läggas till:"Denna artikel skall fortsätta att gälla ii) de medlemsstater som har definierats i den inledande delen av första stycket där mul- och klövsjuka har uppträtt inom en begränsad del av deras territorium och har eliminerats,ii) de medlemsstater som har definierats under punkterna A och B i första stycket där mul- och klövsjuka har uppträtt inom en begränsad del av deras territorium och har eliminerats."Artikel 2 I artikel 13 i direktiv 72/461/EEG skall datumet "den 31 december 1982" ersättas med "den 31 december 1983".Artikel 3 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1983.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1982.På rådets vägnarO. MØLLEROrdförande() Yttrande avgivet den 17 december 1982.() Yttrande avgivet den 17 december 1982.() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64.() EGT nr L 29, 6.2.1982, s. 13.() EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.() EGT nr L 186, 8.7.1982, s. 20.


Avis juridique important

|

31988L0642

Rådets direktiv 88/642/EEG av den 16 december 1988 om ändring av direktiv 80/1107/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 356 , 24/12/1988 s. 0074 - 0078 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 4 s. 0138  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 4 s. 0138

RÅDETS DIREKTIV av den 16 december 1988 om ändring av direktiv 80/1107/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet (88/642/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 118a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:För att förbättra skyddet för arbetstagare mot kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet är det nödvändigt att skärpa bestämmelserna i rådets direktiv 80/1107/EEG(4), i dess senaste lydelse enligt Anslutningsakten för Spanien och Portugal.Rådets resolution av den 27 februari 1984 om ett andra handlingsprogram för Europeiska gemenskaperna för säkerhet och hälsa i arbetet(5) innehåller bestämmelser om harmonisering av bestämmelser och åtgärder avseende skydd för arbetstagare mot kemiska, fysikaliska och biologiska agenser. För att uppnå en balanserad utveckling är det därför nödvändigt att harmonisera och förbättra dessa åtgärder, samtidigt som de skall anpassas med hänsyn till den tekniska utvecklingen. Denna harmonisering och förbättring skall grundas på gemensamma principer.Rådets resolution av den 21 december 1987 om arbetarskyddsfrågor(6) betonar vikten av att förbättra arbetstagarnas säkerhet och hälsa på arbetsplatsen.I enlighet med beslut 74/325/EEG(7) i dess lydelse enligt Anslutningsakten för Spanien och Portugal, skall kommissionen höra Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor när den utarbetar förslag på detta område.För vissa agenser fastställer rådet i särskilda direktiv tvingande gränsvärden för exponering på arbetsplatser och, där så är lämpligt, andra särskilda krav.Bestämmelser skall antas på gemenskapsnivå som fastställer indikativa gränsvärden för övriga agenser, vilka medlemsstaterna bl.a. skall beakta när nationella gränsvärden fastställs.Företrädare för arbetsgivare och arbetstagare har en roll att spela för att skydda arbetstagare.Bestämmelserna i detta direktiv är minimikrav som inte på något sätt hindrar medlemsstaterna att bibehålla eller vidta andra åtgärder för att ytterligare skydda arbetstagare.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 80/1107/EEG ändras härmed enligt följande:1. Nedanstående stycke skall läggas till i artikel 3.1:"I enlighet med proceduren i artikel 118a i fördraget får rådet ändra bilaga 1, bl.a. i syfte att införliva agenser för vilka ett tvingande gränsvärde eller tvingande gränsvärden och/eller andra särskilda krav visar sig vara nödvändiga."2. Artikel 4 ges följande lydelse:a) Punkt 4 ersätts av följande:"4. a) Fastställande av typen och graden av exponering av arbetstagare vid varje form av verksamhet som sannolikt medför risk för exponering av arbetstagare, så att säkerhets- och hälsorisker kan bedömas och de åtgärder som skall vidtas kan definieras.b) Fastställande av gränsvärden och rutiner och metoder för mätning och utvärdering av resultat. För kemiska agenser, fastställande av rutiner och metoder för mätning och utvärdering av resultat, i enlighet med den referensmetod som beskrivs i bilaga 2 a, eller en metod som ger likvärdiga resultat.c) När ett gränsvärde överskrids, omedelbart fastställande av orsakerna till varför gränsvärdet överskrids och genomförande så snart som möjligt av lämpliga åtgärder för att rätta till förhållandena."b) Punkt 9 ersätts av följande:"9. Lämpliga åtgärder skall vidtas av arbetsgivaren för att se till att arbetstagare och/eller deras företrädare i företag och/eller institutioner får fullständig information och instruktion oma) de potentiella riskerna i samband med den exponering de utsätts för, de tekniska förebyggande åtgärder som skall vidtas av arbetstagare och de försiktighetsåtgärder som vidtagits av arbetsgivaren och skall vidtas av arbetstagarna,b) vilka riskbedömningsmetoder som används, förekomsten av gränsvärde enligt punkt 4 b och behovet av att utföra mätningar, samt vilka åtgärder som skall vidtas enligt punkt 4 c i händelse av att ett gränsvärde överskrids."3. Artikel 8.1 ersätts av följande:"1. I enlighet med proceduren i artikel 118a i fördraget skall rådet i de särskilda direktiven ange att ett tvingande gränsvärde eller tvingande gränsvärden och/eller andra särskilda krav antas av rådet för de agenser som ingår i förteckningen i bilaga 1."4. Följande punkt läggs till i artikel 8:"4. För andra agenser än de som anges i bilaga 1 skall indikativa gränsvärden utarbetas i enlighet med den procedur som fastslås i artikel 10, utan att detta hindrar tillämpningen av stycke 1.Medlemsstaterna skall bl.a. beakta dessa indikativa gränsvärden när gränsvärden enligt artikel 4.4 b fastslås.Indikativa gränsvärden skall fastställas efter utvärdering av experter på grundval av vetenskapliga data."5. Artikel 9.1 ersätts av följande:"1. För att uppnå den anpassning till den tekniska utvecklingen som åsyftas i artikel 8.3 och för att fastställa indikativa gränsvärden enligt artikel 8.4 upprättas härmed en kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande."6. En ny bilaga, bilaga 2 a, skall införas och ha den lydelse som framgår av bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Detta direktiv skall inte hindra att medlemsstater tillämpar eller inför andra lagar eller andra författningar med strängare normer.2. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast två år efter det att direktivet anmäldes(8). De skall genast underrätta kommissionen om detta.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 december 1988.För rådetG. GENNIMATASOrdförande(1) EGT nr C 164, 2.7.1986, s. 4.(2) EGT nr C 167, 27.6.1988, s. 84 ochEGT nr C 290, 14.11.1988.(3) EGT nr C 319, 30.11.1987, s. 41.(4) EGT nr L 327, 3.12.1980, s. 8.(5) EGT nr C 67, 8.3.1984, s. 2.(6) EGT nr C 28, 3.2.1988, s. 1.(7) EGT nr L 185, 9.7.1974, s. 15.(8) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 21 december 1988.BILAGA "BILAGA 2 aREFERENSMETOD ENLIGT ARTIKEL 4.4 bA. DEFINITIONERI. Partiklar i luften1. Fysikalisk-kemiska definitionera) Damm: finfördelat fast material spritt i luften, genom mekaniska processer eller genom att partiklar rörs upp.b) Rök: finfördelat fast material spritt i luften, genom termiska och/eller kemiska processer.c) Dimma: finfördelad vätska spridd i luften, genom kondensering eller dispersion.2. Yrkesmedicinska och toxikologiska definitioner av partikelpopulationer.a) Damm, rök och dimma ingår i kategorin partiklar i luften.Vid bedömning av de hälsorisker som partiklar i luften medför skall hänsyn tas till partikelstorleken, liksom till specifika farliga effekter, koncentration och exponeringstid.b) Endast en del av den totala mängden partiklar i luften inom en arbetstagares inandningsområde inhaleras. Denna del betecknas den inandningsbara fraktionen.Viktiga faktorer i detta sammanhang är inandningshastigheten omkring näsa och mun liksom flödesförhållandena runt huvudet.c) Beroende på den inandningsbara fraktionens storlek kan denna komma att deponeras i olika delar av luftvägarna.Deposition har bl.a. en betydande inverkan på en skadlig effekts lokalisering och karaktär.Den del av den inandningsbara fraktionen som når alveolerna betecknas den respirabla fraktionen.Den respirabla fraktionen är av särskilt yrkesmedicinskt intresse.II. Gränsvärdena) Gränsvärdet anges som den tidsvägda genomsnittliga koncentrationen under åtta timmars exponering för ett ämne i form av en gas, ånga eller partiklar i luften på arbetsplatsen.Exponering innebär förekomst av ett kemiskt agens i luften inom arbetstagarens andningszon.Den definieras som koncentrationen under en referensperiod.Detta avsnitt gäller inte gränsvärden för biologiska indikatorer.b) Det kan dessutom vara nödvändigt att för vissa ämnen begränsa tillåtna avvikelser uppåt under kortare perioder från den genomsnittliga tidsvägda åttatimmarsexponeringen för ämnen.Mätningar avser då den genomsnittliga koncentrationen av ämnet under den aktuella kortare perioden.c) Gränsvärdet för gaser och ångor anges oberoende av temperatur- och luftttrycksvariabler i ml/m³ (ppm), samt med hänsyn tagen till dessa variabler i mg/m³ för en temperatur om 20° C och ett tryck om 101,3 kPa.Gränsvärdet för partiklar anges i luften i mg/m³ oberoende av driftförhållandena på arbetsplatsen.B. BEDÖMNING AV EXPONERINGEN OCH MÄTSTRATEGI1. Grundkrava) Om det inte med säkerhet kan uteslutas att ett eller flera agenser i form av gas, ånga eller partiklar finns i luften på arbetsplatsen skall en bedömning göras för att konstatera om gränsvärdena efterlevs.b) Vid sådan bedömning skall alla faktorer som kan vara av betydelse för exponeringen noggrant studeras, till exempel- använda eller framställda agenser,- typer av arbete, tekniska installationer och processer,- tids- och rumsmässiga aspekter på spridning av koncentrationer av agenser.c) Ett gränsvärde efterlevs om bedömningen visar att exponeringen inte överskrider det.Om den information som erhålls inte är tillräcklig för att konstatera huruvida gränsvärdena efterlevs måste den kompletteras med mätningar utförda på arbetsplatsen.d) Om bedömningen visar att ett gränsvärde inte efterlevs skall- orsakerna till att gränsvärdet överskrids bestämmas och lämpliga åtgärder för att rätta till förhållandena genomföras så snart som möjligt,- bedömningen upprepas.e) Om bedömningen visar att gränsvärdena efterlevs skall, vid behov, ytterligare mätningar utföras med lämpligt intervall för att se till att denna situation fortsätter att råda.Ju mer den uppmätta koncentrationen närmar sig gränsvärdet desto oftare skall mätning utföras.f) Om bedömningen visar att gränsvärdena efterlevs under längre tid, tack vare arbetsprocessens uppläggning, och ingen betydande förändring genomförs av förhållandena på arbetsplatsen som skulle kunna medföra förändring av den exponering arbetstagarna utsätts för, kan mätningar göras med längre intervall.I sådana fall skall dock regelbundet kontrolleras om den bedömning som ledde fram till denna slutsats fortfarande är tillämplig.g) Om arbetstagare samtidigt eller i följd exponeras för mer än ett agens måste detta tas i beaktande vid en utvärdering av den hälsorisk de utsätts för.2. Krav avseende personer som utför mätningarPersoner som utför mätningar skall ha nödvändiga expertkunskaper och resurser.3. Krav avseende mätmetodera) Mätmetoden skall ge resultat som är representativa för den exponering arbetstagarna utsätts för.b) För att med säkerhet bestämma den exponering som arbetstagaren är utsatt för på arbetsplatsen bör personlig provtagningsutrustning som är fäst vid arbetstagarens kropp användas, där så är möjligt.I de fall då en grupp arbetstagare utför identiska eller likartade uppgifter på samma arbetsplats och utsätts för likartad exponering kan provtagning utföras i gruppen så att den är representativ för gruppen som helhet.Mätsystem med fasta punkter får användas om resultaten gör det möjligt att bedöma den exponering som arbetstagaren utsätts för på arbetsplatsen.Prov skall så långt möjligt tas i höjd med arbetstagarens inandningsorgan och i arbetstagarens omedelbara närhet.Om tveksamhet råder skall mätpunkten vara den punkt där störst risk föreligger.c) Den mätmetod som används skall vara lämplig för det agens som skall mätas, dess gränsvärde och luften på arbetsplatsen.Resultatet skall exakt ange koncentrationen av agenset, i samma måttenhet som gränsvärdet.d) Om mätmetoden inte är specifik för det agens som skall mätas skall hela det uppmätta värdet anses avse det agens som skall mätas.e) Mätmetodens detektionsgränser, känslighet och exakthet skall vara lämpliga för gränsvärdet.f) Mätmetodens korrekthet måste garanteras.g) Mätmetoden skall ha testats under praktiska förhållanden.h) Om Europeiska organisationen för standardisering CEN publicerar generella krav avseende mätmetoder och mätutrustning för mätningar på arbetsplatsen samt provningsbestämmelser, skall dessa åberopas vid valet av lämpliga mätmetoder.4. Mätningsspecifikationer för upptäckt av representativa partikelpopulationer i luften på arbetsplatser.a) Koncentrationer av partiklar i luften skall mätas med avseende på effekt. Vid provtagning skall därför antingen den inandningsbara eller den respirabla fraktionen mätas.Detta kräver partikelseparering efter aerodynamisk diameter motsvarande den deponering som sker vid inandningen.Eftersom lämplig utrustning för provtagning på arbetsplatser ännu inte finns tillgänglig behövs praktiska specifikationer för enhetlig mätning.b) Den fraktion partiklar i luften som kan andas in av en arbetstagare genom munnen och/eller näsan bedöms vara inandningsbar.Exempelvis används för provtagning vid mätningar i praktiken anordningar med en inandningshastighet om 1,25 m/s ± 10 %, eller anordningar som följer ISO/TR 7708 1983 (E).Som exempel kan anges att i det första fallet- med provtagningsanordningar som fästs på personen, skall inloppet vara riktat parallellt med arbetstagarens ansikte under hela provtagningen,- vid provtagning med fasta punkter, skall inloppets placering och form göra det möjligt att ta prover som är representativa för den exposition som arbetstagaren utsätts för vid olika flödesriktningar,- är placeringen av provtagningsanordningens inlopp av föga betydelse där den omgivande luftens flödeshastighet är mycket låg,- med omgivande flödeshastigheter om 1 m/s eller mer, rekommenderas provtagning i flera riktningar i horisontalplanet.c) Den respirabla fraktionen av partiklar i luften utgörs av en population som passerat ett separeringssystem som med avseende på effekt är likvärdig den teoretiska separeringsfunktionen hos en sedimentseparator som ger en femtioprocentig separering av partiklar med en aerodynamisk diameter om 5 mm (Johannesburg-konventionen 1979).d) Om CEN slår fast specifikationer för insamling av partiklar i luften på arbetsplatsen skall dessa företrädesvis tillämpas.Andra metoder får användas, under förutsättning att de leder till samma eller striktare resultat vad avser gränsvärdenas efterlevnad."


Avis juridique important

|

31969L0463

Rådets tredje direktiv 69/463/EEG av den 9 december 1969 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter - Införande av mervärdeskatt i medlemsstaterna

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 320 , 20/12/1969 s. 0034 - 0035 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0013  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1969(II) s. 0535  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0013  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1969(II) s. 0551  "Grekisk specialutgåva" Område 09 Volym 1 s. 0025  Spansk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0027  Portugisisk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0027

RÅDETS TREDJE DIREKTIV av den 9 december 1969 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter - Införande av mervärdeskatt i medlemsstaterna (69/463/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 99 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:Italien och Belgien har den 14 juli respektive den 12 september 1969 meddelat kommissionen att de inte har möjlighet att iaktta föreskriften om den slutdag för införande av mervärdeskatt, den 1 januari 1970, som föreskrivs i artikel 1 andra stycket i rådets första direktiv av den 11 april 1967() om harmoniseringen av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter. Som en följd därav har dessa medlemsstater begärt en tid av ytterligare två respektive ett år för införandet av denna skatt.Belgien finner sig sakna möjlighet att tillämpa mervärdeskatt från den dag som fastställts, huvudsakligen av konjunkturella och budgetmässiga skäl som är specifika för Belgien.Italien har påpekat att ett förslag till allmän skattereformering för närvarande har lagts fram för behandling och beslut av parlamentet, som dock ännu inte har behandlat frågan. Enligt förslaget skall lämplig lagstiftning vara införd före den 31 oktober 1970. Som en följd därav kan denna medlemsstat inte tillämpa mervärdeskatt från den dag som fastställts.En ytterligare tidsfrist får beviljas endast om den sätts till ett minimum.Under dessa omständigheter får införandet av mervärdeskatt inte fördröjas längre än till den 1 januari 1972.Ett av de huvudsakliga syftena med det nämnda första direktivet är att genom införande av mervärdeskatt den 1 januari 1970 skapa betingelser som gör det möjligt att undvika att konkurrensen snedvrids av omsättningsskatter.Detta mål kan inte nås till den 1 januari 1970, i synnerhet inte vad beträffar handel, eftersom dessa medlemsstater kommer att fortsätta att med hjälp av omsättningsskatter göra en schablonutjämning av den inhemska skattebördan.Medlemsstater som inte kan införa mervärdeskatt senast den 1 januari 1970 bör inte höja de genomsnittliga utjämningsavgifter som tillämpas den 1 oktober 1969.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I artikel 1 i rådets första direktiv av den 11 april 1967 skall den 1 januari 1970 ersättas med den 1 januari 1972.Artikel 2I detta direktiv avses med genomsnittssatser satserna för de utjämningsavgifter som tas ut vid import och den restitution vid export som införts i syfte att vad beträffar inhemska varor utjämna den belastning som vållas av den kumulativa flerstegsomsättningsskatten som tas ut i de olika produktionsstegen, med undantag för skatten på den slutliga producentens försäljning.Artikel 3De genomsnittssatser som är i kraft den 1 oktober 1969 får inte höjas.Dock skall de genomsnittssatser som tillämpas den dagen anpassas till eventuella senare förändringar av omsättningsskattesatserna.Artikel 4Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 9 december 1969.På rådets vägnarH. J. DE KOSTEROrdförande() EGT nr C 139, 28.10.1969, s. 32.() EGT nr C 144, 8.11.1969, s.13.() EGT nr 71, 14.4.1967, s. 1301/67.


title: Rådets direktiv 2006/117/Euratom av den 20 november 2006 om övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle

text:
               5.12.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 337/21

         RÅDETS DIREKTIV 2006/117/EURATOM
   av den 20 november 2006
   om övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 31.2 och artikel 32,
   med beaktande av kommissionens förslag, som har utarbetats efter yttrande från en grupp personer som vetenskapliga och tekniska kommittén i enlighet med artikel 31 i fördraget har utsett bland medlemsstaternas vetenskapliga experter, och efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (1),
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Förfaranden som behövs för transporter av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle omfattas av en rad krav i enlighet med gemenskapens och internationella rättsakter, i synnerhet avseende säker transport av radioaktiva ämnen och de villkor som gäller för deponering eller lagring av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle i bestämmelselandet.

               (2)

               Utöver dessa krav är det för arbetstagarnas och befolkningens hälsoskydd nödvändigt att transporter av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle mellan medlemsstater, samt till och från gemenskapen, omfattas av ett obligatoriskt och gemensamt system med förhandstillstånd.

               (3)

               Enligt rådets resolution av den 22 maj 2002 om införande av nationella system för övervakning och kontroll av förekomsten av radioaktiva ämnen under återvinningen av metallmaterial i medlemsstaterna (3) är det viktigt att den strålningsrisk som hänför sig till förekomsten av radioaktiva ämnen i metallmaterial avsedda för återvinning minimeras.

               (4)

               Genom direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen (4) inrättades ett gemenskapssystem med stränga kontroller och förhandstillstånd för transporter av radioaktivt avfall, och detta system har visat sig fungera tillfredsställande. Det behöver dock ändras mot bakgrund av gjorda erfarenheter i syfte att klargöra och lägga till begrepp och definitioner, beakta situationer som tidigare hade försummats, förenkla det existerande förfarandet för transporter av radioaktivt avfall mellan medlemsstater och garantera förenlighet med andra gemenskapsbestämmelser och internationella bestämmelser, i synnerhet med Konvention om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall (nedan kallad ”konventionen”), till vilken gemenskapen anslöt sig den 2 januari 2006.

               (5)

               Inom ramen för den femte fasen i SLIM-initiativet (Simpler Legislation for the Internal Market) inrättades en arbetsgrupp med företrädare för medlemsstater och användare i syfte att ta itu med en rad problem som påpekats av dem som tillämpar direktiv 92/3/Euratom, samtidigt som det skulle bringas i överensstämmelse med existerande internationella regler och rättsakter.

               (6)

               Det förfarande som fastlagts i direktiv 92/3/Euratom har i praktiken tillämpats endast på transporter av använt kärnbränsle som inte är avsett att användas mer, och som därför betraktas som ”radioaktivt avfall” enligt det direktivet. Från radiologisk synpunkt är det inte motiverat att undanta använt kärnbränsle som är avsett för upparbetning från sådan övervakning och kontroll. Det är därför lämpligt att detta direktiv omfattar alla transporter av använt kärnbränsle, oberoende av om det är avsett för deponering eller för upparbetning.

               (7)

               Varje medlemsstat bör förbli fullt ansvarig för sin politik i fråga om hanteringen av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle inom respektive stats jurisdiktion, vissa väljer upparbetning av använt kärnbränsle, andra slutförvaring av använt kärnbränsle som inte skall återanvändas. Bestämmelserna i detta direktiv bör därför inte få påverka medlemsstaternas rätt att exportera sitt använda kärnbränsle för upparbetning och ingenting i detta direktiv bör medföra att en bestämmelsemedlemsstat måste godta transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle för slutlig behandling eller slutförvaring, utom vid återtransport. Varje vägran att medge sådana transporter bör motiveras med utgångspunkt i de kriterier som anges i detta direktiv.

               (8)

               En förenkling av det existerande förfarandet bör inte begränsa medlemsstaternas existerande rättigheter att invända mot eller uppställa villkor för en transport av radioaktivt avfall som kräver deras medgivande. Invändningar får inte vara godtyckliga och bör grundas på relevanta nationella bestämmelser, gemenskapsbestämmelser eller internationella bestämmelser. Detta direktiv bör inte få påverka rättigheter och skyldigheter enligt internationell rätt, och särskilt fartygs och luftfartygs utövande av rättigheter och friheter till sjö-, flod- och luftfart enligt internationell rätt.

               (9)

               Möjligheten för en bestämmelsemedlemsstat eller transitmedlemsstat att vägra att acceptera det automatiska förfarandet för medgivande till transporter medför en omotiverad administrativ börda och skapar osäkerhet. Skyldigheten för myndigheterna i bestämmelse- och transitländerna att bekräfta mottagandet av ansökan, i kombination med att tidsfristen för att lämna medgivande utsträcks, bör göra det möjligt att förutsätta ett underförstått godkännande med en hög grad av säkerhet.

               (10)

               ”Tillstånden” för transporter enligt detta direktiv bör inte ersätta särskilda nationella krav på transporterna, till exempel transportlicenser.

               (11)

               För att skydda människors hälsa och miljön mot de faror som radioaktivt avfall ger upphov till, bör hänsyn tas till risker som uppstår utanför gemenskapen. När det gäller radioaktivt avfall och använt kärnbränsle som lämnar gemenskapen bör det tredjeland som är bestämmelseland inte bara informeras om transporten, utan bör också ge sitt medgivande till den.

               (12)

               De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten skall samarbeta och stå i kontakt med de övriga berörda behöriga myndigheterna, så att onödiga förseningar undviks och det säkerställs att det medgivandeförfarande som föreskrivs i detta direktiv fungerar väl.

               (13)

               Kravet att den person som har ansvaret för transporten vid behov skall vidta åtgärder för att förbättra säkerheten om transporten inte fullföljs bör inte hindra tillämpningen av mekanismer som medlemsstaterna inrättat på nationell nivå.

               (14)

               Kravet att innehavaren skall ansvara för kostnader som uppkommer om transporten inte fullföljs bör inte hindra att man tillämpar mekanismer som medlemsstaterna inrättat på nationell nivå eller eventuella avtalsmässiga överenskommelser mellan innehavaren och någon annan person som deltar i transporten.

               (15)

               Radioaktivt avfall bör i den utsträckning det är förenligt med säker hantering av sådant material bortskaffas i den stat det uppstod, men det inses att medlemsstaterna bör främja inbördes överenskommelser som underlättar säker och effektiv hantering av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle från medlemsstater som producerar sådant i små kvantiteter och när inrättandet av lämpliga anläggningar inte kan motiveras ur radiologisk synpunkt.

               (16)

               När en överenskommelse enligt artikel 27 i den gemensamma konventionen har träffats mellan en mottagare i ett tredjeland och en innehavare i ett tredjeland, kan samma överenskommelse gälla enligt detta direktiv.

               (17)

               Det existerande standarddokumentet bör anpassas till syftena med detta direktiv och mot bakgrund av gjorda erfarenheter. För tydlighetens skull bör man fastlägga skyldigheten att upprätta det nya standarddokumentet senast det datum då direktivet införlivas med nationell lagstiftning. Om detta inte skulle kunna åstadkommas inom denna tidsgräns bör det dock i övergångsbestämmelser föreskrivas att det existerande standarddokumentet skall användas. Vidare bör tydliga regler om språkanvändning göra det möjligt att skapa klarhet i rättsligt hänseende och att förebygga omotiverade förseningar.

               (18)

               Regelbunden rapportering – från medlemsstaterna till kommissionen och från kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén – bör ge en användbar översikt över tillstånd som utfärdats inom hela gemenskapen samt innebära att eventuella svårigheter som medlemsstaterna stött på i praktiken och lösningar som tillämpats kan kartläggas.

               (19)

               Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (5), är tilllämpligt bland annat på transport av radioaktiva ämnen samt på import till och export från gemenskapen av sådana ämnen, och där fastläggs ett system för rapportering och godkännande av förfaranden som medför risk för joniserande strålning. Dessa bestämmelser är därför relevanta för det område som omfattas av detta direktiv.

               (20)

               Mot bakgrund av ovanstående är det nödvändigt, för tydlighetens skull, att upphäva och ersätta direktiv 92/3/Euratom. Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter avseende tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och för tillämpning av det upphävda direktivet.

               (21)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet ”Bättre lagstiftning” (6) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan direktiven och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL 1
   INLEDANDE BESTÄMMELSER
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   I detta direktiv fastställs ett gemenskapssystem för övervakning och kontroll av gränsöverskridande transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle i syfte att garantera ett tillfredsställande skydd av befolkningen.
   2.   Detta direktiv är tillämpligt på gränsöverskridande transporter av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle, när

               a)

               ursprungslandet, bestämmelselandet eller eventuellt transitland är en medlemsstat inom gemenskapen, och

               b)

               sändningens mängd och koncentration överstiger de nivåer som fastställs i artikel 3.2 a–b i rådets direktiv 96/29/Euratom.

         3.   Detta direktiv är inte tillämpligt på transporter av kasserade strålkällor till en leverantör eller tillverkare av radioaktiva strålkällor eller till en godkänd anläggning.
   4.   Detta direktiv är inte tillämpligt på transporter av radioaktivt material som genom upparbetning återvunnits för att återanvändas.
   5.   Detta direktiv är inte tillämpligt på gränsöverskridande transporter av avfall som uteslutande innehåller naturligt förekommande radioaktivt material som inte härrör från verksamhet.
   6.   Detta direktiv påverkar inte rättigheter och skyldigheter enligt internationell rätt.
   Artikel 2
   Återtransport i samband med behandling eller upparbetning
   Detta direktiv skall inte påverka den rätt en medlemsstat eller ett företag i en medlemsstat har till vilken

               a)

               radioaktivt avfall skall transporteras för behandling eller

               b)

               annat material skall transporteras i syfte att återvinna det radioaktiva avfallet,

         att återsända det radioaktiva avfallet efter upparbetning till dess ursprungsland. Direktivet skall inte heller påverka den rätt en medlemsstat eller ett företag i en medlemsstat till vilken använt kärnbränsle skall transporteras för upparbetning har att sända tillbaka radioaktivt avfall som återvunnits från upparbetningen till dess ursprungsland.
   Artikel 3
   Gränsöverskridande transporter av använt kärnbränsle för upparbetning
   Utan att det påverkar tillämpningen av varje medlemsstats behörighet att fastställa sin egen politik beträffande kärnbränslecykeln, skall detta direktiv inte inverka på medlemsstaternas rätt att exportera sitt använda kärnbränsle för upparbetning, med beaktande av principerna för den gemensamma marknaden på kärnenergiområdet, särskilt den fria rörligheten för varor. Dessa transporter och denna export skall övervakas och kontrolleras i enlighet med förfarandena i detta direktiv.
   Artikel 4
   Återtransporter som avser transporter utan tillstånd och odeklarerat radioaktivt avfall
   Detta direktiv skall inte påverka en medlemsstats rätt att på ett säkert sätt sända tillbaka följande till dess ursprungsland:

               a)

               Transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle som omfattas av detta direktivs tillämpningsområde men som inte godkänts i enlighet med detta direktiv och

               b)

               radioaktivt kontaminerat avfall eller material som innehåller en radioaktiv källa, om detta material inte har deklarerats som radioaktivt avfall av ursprungslandet.

         Artikel 5
   Definitioner
   I detta direktiv gäller följande definitioner:
   1.   radioaktivt avfall: radioaktivt material i gasform eller flytande eller fast form för vilket ingen ytterligare användning förutses av ursprungs- eller bestämmelselandet, eller av en fysisk eller juridisk person vars beslut godtas av dessa länder, vilket står under tillsyn som radioaktivt avfall av ett tillsynsorgan inom ramen för ursprungs- och bestämmelseländernas gällande lagstiftning och regelverk.
   2.   använt kärnbränsle: kärnbränsle som har bestrålats i och permanent avlägsnats från en reaktorhärd. Använt kärnbränsle kan antingen betraktas som en användbar resurs som kan upparbetas eller vara avsedd för slutförvaring utan vidare användning och behandlas som radioaktivt avfall.
   3.   upparbetning: process eller verksamhet vars syfte är att utvinna radioaktiva isotoper från använt kärnbränsle för vidare användning.
   4.   transport: alla förfaranden som behövs för att flytta radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle från ursprungslandet eller ursprungsmedlemsstaten till bestämmelselandet eller bestämmelsemedlemsstaten.
   5.   transport inom gemenskapen: transport där ursprungslandet och bestämmelselandet är medlemsstater.
   6.   transport utanför gemenskapen: transport där ursprungslandet och/eller bestämmelselandet är tredjeländer.
   7.   deponering: placering av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle i en anläggning med tillstånd för sådan placering utan avsikt att återvinna det.
   8.   lagring: förvaring av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle i en anläggning som tillgodoser behovet av inneslutning i återvinningssyfte.
   9.   innehavare: en fysisk eller juridisk person som, innan en transport av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle utförs, enligt tillämplig nationell lag har det juridiska ansvaret för sådana ämnen och planerar att transportera dem till en mottagare.
   10.   mottagare: en fysisk eller juridisk person till vilken radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle transporteras.
   11.   ursprungsland eller ursprungsmedlemsstat och bestämmelseland eller bestämmelsemedlemsstat: ett land eller en medlemsstat från vilket/vilken man planerar att påbörja eller påbörjar en transport och ett land eller en medlemsstat till vilket/vilken en transport planeras eller utförs.
   12.   transitland eller transitmedlemsstat: ett land eller en medlemsstat, som inte är detsamma/densamma som ursprungslandet eller ursprungsmedlemsstaten eller bestämmelselandet eller bestämmelsemedlemsstaten, genom vars territorium en transport planeras eller utförs.
   13.   behöriga myndigheter: myndigheter som enligt ursprungs-, transit- eller bestämmelseländernas lagar eller föreskrifter har befogenhet att genomföra systemet med övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle.
   14.   sluten strålkälla: en sluten strålkälla i den mening som avses i direktiv 96/29/Euratom, i tillämpliga fall inklusive den inneslutning som omgärdar det radioaktiva ämnet som en integrerande del av källan.
   15.   kasserad strålkälla: en strålkälla som varken längre används eller är avsedd att användas i den verksamhet för vilken tillstånd beviljats.
   16.   godkänd anläggning: en inrättning belägen på ett lands territorium, vilken av de behöriga myndigheterna i landet i enlighet med nationell lagstiftning fått tillstånd att långtidslagra eller deponera slutna strålkällor, eller en anläggning som i vederbörlig ordning i enlighet med nationell lagstiftning fått tillstånd för mellanlagring av slutna strålkällor.
   17.   korrekt ifylld ansökan: det standarddokument som uppfyller alla krav som ställs enligt artikel 17.
   KAPITEL 2
   TRANSPORTER INOM GEMENSKAPEN
   Artikel 6
   Ansökan om transporttillstånd
   1.   En innehavare som planerar att inom gemenskapen transportera radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle eller att vidta åtgärder för att utföra en sådan transport skall inge en korrekt ifylld ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten.
   2.   En ansökan får omfatta mer än en transport, förutsatt att

               a)

               det radioaktiva avfall eller det använda kärnbränsle den avser i huvudsak har samma fysikaliska, kemiska och radioaktiva egenskaper, och

               b)

               transporterna skall utföras från samma innehavare till samma mottagare och inbegriper samma behöriga myndigheter, och

               c)

               om transporterna inbegriper transit via tredjeländer, transit sker via samma gränsstation vid införsel till eller utförsel från gemenskapen och via samma gränsstation i berörda tredjeländer, om inte de behöriga myndigheterna i fråga har träffat en annan överenskommelse.

         Artikel 7
   Överlämnande av en ansökan till de behöriga myndigheterna
   1.   De behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten skall sända den korrekt ifyllda ansökan som avses i artikel 6 till de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten och i förekommande fall transitmedlemsstaterna i syfte att begära medgivande.
   2.   De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall vidta de åtgärder som erfordras för att säkerställa att all information om transporter som omfattas av detta direktiv behandlas med vederbörlig omsorg och skyddas mot allt missbruk.
   Artikel 8
   Mottagningsbevis och begäran om information
   1.   De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten och i transitmedlemsstaten skall inom 20 dagar efter det att ansökan har mottagits kontrollera att ansökan är korrekt ifylld i den mening som avses i artikel 5.17.
   2.   Om ansökan är korrekt ifylld, skall de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten sända ett mottagningsbevis till de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten och en kopia av det till övriga berörda behöriga myndigheter inom 10 dagar efter det att den period på 20 dagar som föreskrivs i punkt 1 har löpt ut.
   3.   Om någon av de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna anser att ansökan inte är korrekt ifylld, skall den begära at få den information som saknas från de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten samt informera de övriga behöriga myndigheterna om denna begäran. Denna begäran skall göras innan den period som anges i punkt 1 har löpt ut.
   De behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten skall lämna den information som begärs till de berörda behöriga myndigheterna.
   De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten skall senast 10 dagar efter det att den har mottagit den information som saknas och tidigast efter det att den period på 20 dagar som föreskrivs i punkt 1 har löpt ut sända ett mottagningsbevis till de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten och en kopia till övriga berörda behöriga myndigheter.
   4.   De tidsperioder som föreskrivs i punkterna 1, 2 och 3 för utfärdande av mottagningsbeviset får förkortas, om de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet och transitlandet finner att ansökan är korrekt ifylld.
   Artikel 9
   Medgivande och vägran att lämna medgivande
   1.   De behöriga myndigheterna i samtliga berörda medlemsstater skall inom två månader efter det att mottagningsbeviset lämnats meddela de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten sitt medgivande eller på vilka villkor de anser sig kunna lämna sitt medgivande eller sin vägran att lämna medgivande.
   De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten eller i eventuella transitmedlemsstater får emellertid begära att ytterligare en tid på högst en månad läggs till den period som anges i första stycket, innan de tillkännager sin ståndpunkt.
   2.   Om inget svar har inkommit från de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten och/eller de avsedda transitmedlemsstaterna när de perioder som anges i punkt 1 har löpt ut, skall dessa länder anses ha lämnat sitt medgivande till den transport som ansökan avser.
   3.   Vid vägran att lämna medgivande eller då villkor ställs för deras medgivande, skall anledningen till detta redovisas av medlemsstaterna på grundval av följande:

               a)

               För transitmedlemsstater: relevant nationell lagstiftning, EU-lagstiftning eller internationell lagstiftning tillämplig på transport av radioaktivt material.

               b)

               För bestämmelsemedlemsstaten: relevant lagstiftning tillämplig på hanteringen av radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle eller relevant nationell lagstiftning, EU-lagstiftning eller internationell lagstiftning tillämplig på transport av radioaktivt material.

         De villkor som medlemsstaternas behöriga myndigheter uppställer, vare sig det rör sig om ett transitland eller ett bestämmelseland, får inte vara strängare än de villkor som har fastställts för liknande transporter inom dessa medlemsstater.
   4.   Den eller de medlemsstater som har gett sitt medgivande till transit för en viss transport får inte vägra att lämna medgivande till återtransport i följande fall:

               a)

               När det ursprungliga medgivandet avsåg material som transporterades för behandlings- eller upparbetningsändamål, om återtransporten avser radioaktivt avfall eller andra produkter som är likvärdiga med det ursprungliga ämnet efter behandling eller upparbetning, och all relevant lagstiftning iakttas.

               b)

               Under de omständigheter som beskrivs i artikel 12, om återtransporten sker enligt samma villkor och specifikationer.

         5.   Omotiverade förseningar och/eller brist på samarbete från de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat skall rapporteras till kommissionen.
   Artikel 10
   Tillstånd för transporter
   1.   Om alla medgivanden som krävs för en transport har lämnats, har de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten rätt att ge innehavaren tillstånd att utföra transporten och de skall informera de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten och i eventuella transitmedlemsstater eller transittredjeländer om detta.
   2.   Det tillstånd som avses i punkt 1 får inte på något sätt påverka det ansvar som åligger innehavaren, transportörerna, ägaren, mottagaren eller andra fysiska eller juridiska personer vilka är inblandade i transporten.
   3.   Ett tillstånd får omfatta mer än en transport, under förutsättning att villkoren i artikel 6.2 är uppfyllda.
   4.   Alla tillstånd skall vara giltiga i högst tre år.
   Vid fastställandet av denna giltighetstid skall medlemsstaterna ta hänsyn till eventuella villkor som fastlagts i medgivandet av bestämmelsemedlemsstaterna eller transitmedlemsstaterna.
   Artikel 11
   Bekräftelse av att transporten mottagits
   1.   För varje transport skall mottagaren inom 15 dagar efter mottagandet sända en bekräftelse till de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten av att transporten har mottagits.
   2.   De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten skall sända en kopia av bekräftelsen till ursprungsmedlemsstaten och till eventuella transitmedlemsstater eller transittredjeländer.
   3.   De behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten skall sända en kopia av bekräftelsen till den ursprungliga innehavaren.
   Artikel 12
   Transporter som inte fullföljs
   1.   Bestämmelse-, ursprungs- eller transitmedlemsstaten får besluta att transporten inte får fullföljas, om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med detta direktiv eller inte överensstämmer med de tillstånd eller medgivanden som har lämnats i enlighet med detta direktiv.
   Medlemsstaten skall då genast informera de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstater som berörs av transporten om detta beslut.
   2.   Om en transport inte kan fullföljas eller om villkoren för transporten inte uppfylls enligt detta direktiv, skall de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten säkerställa att det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet i fråga tas tillbaka av innehavaren, såvida inte ett annat säkert tillvägagångssätt kan användas. Dessa behöriga myndigheter skall sörja för att den person som har ansvaret för transporten vid behov vidtar åtgärder för att förbättra säkerheten.
   3.   Innehavaren skall vara ansvarig för de kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.
   KAPITEL 3
   TRANSPORTER UTANFÖR GEMENSKAPEN
   Artikel 13
   Import till gemenskapen
   1.   Om radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle som omfattas av detta direktiv skall införas i gemenskapen från ett tredjeland och bestämmelselandet är en medlemsstat, skall mottagaren inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. Ansökan får på de villkor som anges i artikel 6.2 omfatta mer än en transport.
   Till ansökan skall fogas belägg för att mottagaren har träffat en av de behöriga myndigheterna i tredjelandet godtagen överenskommelse med den i tredjelandet etablerade innehavaren vilken förpliktar innehavaren att ta tillbaka det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet, om en transport inte kan fullföljas i enlighet med punkt 5 i denna artikel i detta direktiv.
   2.   De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten skall i syfte att begära medgivande sända den ansökan som anges i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i eventuella transitmedlemsstater.
   Artiklarna 8 och 9 skall tillämpas.
   3.   Om alla medgivanden som krävs för transporten har lämnats, har de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten rätt att ge mottagaren tillstånd att utföra transporten och de skall informera de behöriga myndigheterna i medlemsstater eller tredjeländer som är ursprungsländer eller transitländer om detta.
   Artikel 10.2, 10.3 och 10.4 skall tillämpas.
   4.   För varje transport skall mottagaren inom 15 dagar efter mottagandet sända en bekräftelse av att transporten har mottagits till de behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten. De behöriga myndigheterna i bestämmelsemedlemsstaten skall sända en kopia av bekräftelsen till ursprungslandet och till eventuella transitmedlemsstater eller transittredjeländer.
   5.   Bestämmelsemedlemsstaten eller eventuella transitmedlemsstater får besluta att transporten inte får fullföljas, om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med detta direktiv eller inte överensstämmer med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaten skall då genast informera de behöriga myndigheterna i ursprungslandet om beslutet.
   6.   Mottagaren skall vara ansvarig för de kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.
   Artikel 14
   Transit genom gemenskapen
   1.   Om radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle skall införas i gemenskapen från ett tredjeland och bestämmelselandet inte är en medlemsstat, skall den fysiska eller juridiska person som har ansvaret för hanteringen av transporten inom den medlemsstat genom vars tullstation det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet först skall införas i gemenskapen (”första transitmedlemsstat”) lämna in en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. Ansökan får på de villkor som anges i artikel 6.2 omfatta mer än en transport.
   Till ansökan skall fogas belägg för att den i tredjelandet etablerade mottagaren har träffat en av de behöriga myndigheterna i detta land godtagen överenskommelse med den i tredjelandet etablerade innehavaren vilken förpliktar denne att ta tillbaka det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet, om en transport inte kan fullföljas i enlighet med detta direktiv, enligt vad som föreskrivs i punkt 5 i den här artikeln.
   2.   De behöriga myndigheterna i den första transitmedlemsstaten skall i syfte att begära medgivande sända den ansökan som anges i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i eventuella andra transitmedlemsstater.
   Artiklarna 8 och 9 skall tillämpas.
   3.   Om alla medgivanden som krävs för transporten har lämnats, har de behöriga myndigheterna i den första transitmedlemsstaten rätt att ge den ansvariga person som avses i punkt 1 tillstånd att utföra transporten och de skall informera de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater eller tredjeländer som är ursprungsländer eller transitländer om detta.
   Artikel 10.2, 10.3 och 10.4 skall tillämpas.
   4.   Den ansvariga person som avses i punkt 1 skall inom 15 dagar efter ankomstdagen meddela de behöriga myndigheterna i den första transitmedlemsstaten att det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet har nått sin bestämmelseort i tredjelandet och ange vilken tullstation i gemenskapen transporten sist passerade.
   Meddelandet skall bekräftas av en anmälan eller ett intyg från mottagaren om att det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet har nått sin rätta bestämmelseort med angivande av vilken tullstation som passerades vid införseln till tredjelandet.
   5.   En transitmedlemsstat får besluta att transporten inte får fullföljas, om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med detta direktiv eller inte överensstämmer med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaten skall då genast informera de behöriga myndigheterna i ursprungslandet om beslutet. Den ansvariga person som avses i punkt 1 skall vara ansvarig för de kostnader som uppstår om transporten inte kan eller inte får fullföljas.
   Artikel 15
   Export från gemenskapen
   1.   Om radioaktivt avfall eller använt kärnbränsle skall exporteras från gemenskapen till ett tredjeland, skall innehavaren inge en ansökan om tillstånd till de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten. Ansökan får på de villkor som anges i artikel 6.2 omfatta mer än en transport.
   2.   De behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten skall

               a)

               före en sådan transport meddela de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet om den planerade transporten och begära deras medgivande, och

               b)

               i syfte att begära medgivande sända den ansökan som avses i punkt 1 till de behöriga myndigheterna i eventuella transitmedlemsstater.

         Artikel 8 skall tillämpas.
   3.   Om alla medgivanden som krävs för en transport har lämnats, har de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten rätt att ge innehavaren tillstånd att utföra transporten och de skall informera de behöriga myndigheterna i bestämmelsetredjelandet och i eventuella transitmedlemsstater eller transittredjeländer om detta.
   Artikel 10.2, 10.3 och 10.4 skall tillämpas.
   4.   Innehavaren skall meddela de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten att det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet har nått sin bestämmelseort i tredjelandet inom 15 dagar efter ankomstdagen och ange vilken tullstation i gemenskapen transporten sist passerade.
   Meddelandet skall bekräftas av en anmälan eller ett intyg från mottagaren om att det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet har nått sin rätta bestämmelseort med angivande av vilken tullstation som passerades vid införseln till tredjelandet.
   5.   Ursprungsmedlemsstaten eller eventuella transitmedlemsstater får besluta att transporten inte får fullföljas, om villkoren för transporten inte längre är uppfyllda i enlighet med detta direktiv eller inte överensstämmer med de tillstånd eller medgivanden som lämnats i enlighet med detta direktiv. En sådan transitmedlemsstat skall genast informera de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten om detta beslut.
   Artikel 12.2 och 12.3 skall tillämpas.
   Artikel 16
   Förbjuden export
   1.   De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna får inte tillåta transporter till

               a)

               en bestämmelseort söder om latitud 60°S, eller

               b)

               en stat som är part i partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, (AVS–EG-konventionen eller Cotonouavtalet) och inte är en medlemsstat, dock utan att tillämpningen av artikel 2 påverkas, eller

               c)

               till ett tredjeland som enligt de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten i enlighet med de kriterier som anges i punkt 2 i den här artikeln inte har den administrativa och tekniska kapacitet och det regelverk som krävs för att hantera det radioaktiva avfallet eller det använda kärnbränslet på ett säkert sätt, enligt den gemensamma konventionen. Vid denna bedömning skall medlemsstaterna ta vederbörlig hänsyn till all relevant information från andra medlemsstater. Medlemsstaterna skall i detta avseende varje år informera kommissionen och den rådgivande kommittén, som inrättats enligt artikel 21.

         2.   Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 21 fastställa kriterier med beaktande av bland annat relevanta IAEA:s säkerhetsnormer som gör det lättare för medlemsstaterna att bedöma huruvida kraven för export är uppfyllda.
   KAPITEL 4
   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
   Artikel 17
   Användning av ett standarddokument
   1.   Ett standarddokument skall användas för alla transporter som omfattas av detta direktiv.
   2.   Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som anges i artikel 21 utforma standarddokumentet, i vilket som en bilaga skall ingå en förteckning över minimikraven på en korrekt ifylld ansökan.
   Standarddokumentet och dess bilagor skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och göras tillgängligt i elektronisk form senast den 25 december 2008. Dokumentet skall vid behov uppdateras i enlighet med samma förfarande.
   3.   Ansökan om tillstånd skall fyllas i och eventuell ytterligare dokumentation och information enligt artiklarna 10, 13, 14 och 15 lämnas på ett språk som kan godtas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat till vilken ansökan om tillstånd inlämnas i enlighet med detta direktiv.
   Innehavaren skall på begäran av de behöriga myndigheterna i bestämmelse- eller transitlandet lämna en bestyrkt översättning till ett språk som kan godtas av dem.
   4.   Eventuella ytterligare krav för beviljande av tillstånd till en transport skall bifogas standarddokumentet.
   5.   Det ifyllda standarddokumentet, där det intygas att tillståndsförfarandet har följts i vederbörlig ordning, skall, utan att detta påverkar eventuella övriga dokument som enligt andra tillämpliga rättsliga bestämmelser skall åtfölja tranporten, åtfölja varje transport som omfattas av detta direktiv, även när tillståndet i ett enda dokument avser mer än en transport.
   6.   Dessa dokument skall vara tillgängliga för de behöriga myndigheterna i ursprungs- och bestämmelselandet samt i eventuella transitländer.
   Artikel 18
   Behöriga myndigheter
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 25 december 2008 meddela kommissionen den eller de behöriga myndigheternas namn och adress samt all information som behövs för att snabbt kunna kommunicera med dessa.
   2.   Medlemsstaterna skall regelbundet meddela kommissionen alla eventuella ändringar av dessa uppgifter.
   Artikel 19
   Översändande
   1.   Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som fastläggs i artikel 21 utfärda rekommendationer för ett säkert och effektivt system för översändande av dokument och information som rör bestämmelserna i detta direktiv.
   2.   Kommissionen skall upprätta och underhålla en plattform för elektronisk kommunikation för att offentliggöra

               a)

               den eller de behöriga myndigheternas namn och adress, för varje medlemsstat,

               b)

               vilka språk som godtas av de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat, och

               c)

               för varje medlemsstat samtliga allmänna villkor och eventuella tilläggskrav vilka skall uppfyllas för att dess behöriga myndigheter skall ge tillstånd till en transport.

         Artikel 20
   Regelbundna rapporter
   1.   Senast 25 december 2011 och därefter vart tredje år skall medlemsstaterna överlämna rapporter om genomförandet av detta direktiv till kommissionen.
   2.   På grundval av dessa rapporter skall kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 21, upprätta en sammanfattande rapport till Europaparlament, rådet samt Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, och därvid ägna särskild uppmärksamhet åt genomförandet av artikel 4.
   Artikel 21
   Rådgivande kommitté
   1.   Vid utförandet av de uppgifter som fastställs i artiklarna 16.2, 17.2, 19.1 och i 20.2 skall kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande (nedan kallad ”kommittén”).
   2.   Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning.
   3.   Yttrandet skall protokollföras. Varje medlemsstat har rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.
   4.   Kommissionen skall ta hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.
   Artikel 22
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 25 december 2008. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 23
   Upphävande
   1.   Direktiv 92/3/Euratom skall upphöra att gälla från och med den 25 december 2008, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldighet vad avser tidsfristen för införlivande av det direktivet med nationell lagstiftning samt tillämpning av det direktivet.
   2.   Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till det här direktivet och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan.
   Artikel 24
   Övergångsbestämmelser
   1.   Om ansökan om tillstånd i vederbörlig ordning har godkänts av eller lämnats till de behöriga myndigheterna i ursprungslandet före den 25 december 2008, skall direktiv 92/3/Euratom vara tillämpligt på alla transportförfaranden som omfattas av samma tillstånd.
   2.   Ursprungsmedlemsstaten skall när den fattar beslut om tillståndsansökningar som har lämnats in före den 25 december 2008 för mer än en transport av radioaktivt avfall använt kärnbränsle till ett bestämmelsetredjeland beakta alla relevanta omständigheter, särskilt följande:

               a)

               Avsedd tidsplan för utförandet av alla transporter som omfattas av samma ansökan.

               b)

               Motivering för att alla transporter inkluderas i samma ansökan.

               c)

               Skäl till att bevilja tillstånd för färre transporter än det antal som anges i ansökan.

         3.   Fram till dess att det standarddokument som avses i artikel 17 i detta direktiv blir tillgängligt, skall det standarddokument som upprättats genom beslut 93/552/Euratom (7) i tillämpliga delar användas inom ramen för detta direktiv.
   Artikel 25
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 26
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 20 november 2006.

            På rådets vägnar

         J. KORKEAOJA

            Ordförande

      (1)  EUT C 286, 17.11.2005, s. 34.

      (2)  Yttrandet avgivet den 5 juli 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (3)  EGT C 119, 22.5.2002, s. 7.

      (4)  EGT L 35, 12.2.1992, s. 24.

      (5)  EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  Kommissionens beslut 93/552/Euratom av den 1 oktober 1993 om det standarddokument för tillsyn och kontroll av transporter av radioaktivt avfall som avses i rådets direktiv 92/3/Euratom (EGT L 268, 29.10.1993, s. 83).
   BILAGA
   JÄMFÖRELSETABELL

               Direktiv 92/3/Euratom

               Detta direktiv

               Artikel 1

               Artikel 1

               Artikel 2

               Artikel 5

               Artikel 3

               Skäl nr 1

               Artikel 4.1 första meningen

               Artikel 6.1

               Artikel 4.1 andra meningen

               Artikel 7.1

               Artikel 4.2

               Artikel 17.1

               Artikel 4.3

               Ingen

               Artikel 5.1

               Artikel 6.2

               Artikel 5.2

               Artikel 10.4

               Artikel 6.1 första stycket

               Artikel 9.1

               Artikel 6.1 andra stycket

               Artikel 17.1

               Artikel 6.2

               Artikel 9.3

               Artikel 6.3

               Artikel 9.1 andra stycket

               Artikel 6.4

               Artikel 9.2

               Artikel 7.1

               Artikel 10.1

               Artikel 7.2

               Artikel 17.1

               Artikel 7.3

               Artikel 10.2

               Artikel 8

               Artikel 17.5

               Artikel 9.1, första delen av meningen

               Artikel 11.1

               Artikel 9.1, slutet av meningen

               Artikel 17.1

               Artikel 9.2, första meningen

               Artikel 11.2

               Artikel 9.2, andra meningen

               Artikel 11.3

               Artikel 10.1

               Artikel 13

               Artikel 10.1, slutet av första meningen

               Artikel 17.1

               Artikel 10.2

               Artikel 14

               Artikel 10.3

               Artikel 13

               Artikel 11

               Artikel 16.1

               Artikel 12.1

               Artikel 15.1

               Artikel 12.2

               Artikel 15.3

               Artikel 12.3

               Artikel 10.2

               Artikel 12.4

               Artikel 17.1

               Artikel 12.5

               Artikel 15.4 första stycket

               Artikel 12.6

               Artikel 15.4 andra stycket

               Artikel 13

               Artikel 1.3

               Artikel 14

               Artikel 2

               Artikel 15.1

               Artikel 12.2

               Artikel 15.2

               Artikel 13.1 andra stycket

               Artikel 16

               Artikel 9.4

               Artikel 17

               Artikel 18

               Artikel 18

               Artikel 20

               Artikel 19

               Artikel 21

               Artikel 20 första, andra och tredje strecksatserna

               Artikel 17.1

               Artikel 20, fjärde strecksatsen

               Artikel 16.2

               Artikel 20, femte strecksatsen

               Artikel 20.2

               Artikel 21

               Artikel 22

               Artikel 22

               Artikel 26

               Artikel 3 (ny)

               Artikel 4 (ny)

               Artikel 8 (ny)

               Artikel 19 (ny)

               Artikel 23 (ny)

               Artikel 24 (ny)

               Artikel 25 (ny)