Avis juridique important

|

31971L0127

Rådets direktiv 71/127/EEG av den 1 mars 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 068 , 22/03/1971 s. 0001 - 0017 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0165  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1971(I) s. 0122  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0165  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1971(I) s. 0136  - 0151 "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 1 s. 0110  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0247  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0247

RÅDETS DIREKTIV av den 1 mars 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om backspeglar för motorfordon (71/127/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. deras backspeglar.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav antingen som tillägg till eller i stället för nuvarande krav, särskilt så att det förfarande för EEG-typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv av den 6 februari 1970(3) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon kan tillämpas för alla fordonstyper.Reglerna om backspeglar skall innefatta inte bara krav på hur speglarna skall placeras på fordonen utan också krav på speglarnas konstruktion.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av backspeglar gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med gemensamma konstruktions- och provningskrav och att informera övriga medlemsstater om sina resultat genom att sända en kopia av typgodkännandeintyget för varje typ av backspegel. Genom placering av ett EEG-typgodkännandemärke på alla speglar som tillverkats i enlighet med den godkända typen undanröjs behovet av tekniska kontroller av dessa speglar i de andra medlemsstaterna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall godkänna varje typ av backspegel som uppfyller konstruktions- och provningskraven enligt punkt 2 i bilaga 1.2. Den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet skall, vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna, vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att serieproduktionen är i överensstämmelse med den godkända typen. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall, för varje backspegel som godkänns enligt artikel 1, utfärda ett EEG-typgodkännandemärke enligt punkt 2.6 i bilaga 1 för tillverkaren eller hans representant.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användningen av märkning som kan leda till förväxling mellan backspeglar som har typgodkänts enligt artikel 1 och andra speglar.Artikel 31. En medlemsstat får inte förbjuda att backspeglar släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktionssätt, om de är EEG-typgodkännandemärkta.2. Denna bestämmelse får dock inte hindra en medlemsstat att vidta sådana åtgärder mot backspeglar med EEG-typgodkännandemärke, vilka genom sin konstruktion inte överensstämmer med den godkända typen.En stat som vidtagit åtgärder skall så snart möjligt upplysa övriga medlemsstater och kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sina beslut. Bestämmelserna i artikel 5 skall också gälla.Bristande överensstämmelse med den godkända typen, enligt punkt 1 ovan, skall anses föreligga om kraven enligt punkt 2.1, 2.2 eller 2.4 i bilaga 1 inte uppfylls.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall till motsvarande myndigheter i övriga medlemsstater inom en månad översända kopior av typgodkännandeintyg för varje typ av backspegel som man godkänner eller vägrar att godkänna.Artikel 51. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännandet finner att ett antal backspeglar med samma typgodkännandemärkning inte överensstämmer med den godkända typen, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att serietillverkade exemplar överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits, vilket om så är påkallat kan leda till att EEG-typgodkännandet återkallas. De skall vidta samma åtgärder om de från de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat får upplysningar om sådan bristande överensstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsländerna skall inom en månad upplysa varandra om varje återkallelse av ett EEG-typgodkännande och om skälen till återkallelsen.3. Om den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännandet bestrider den påpekade avvikelsen, skall de berörda medlemsstaterna sträva efter att bilägga tvisten. Kommissionen skall fortlöpande informeras och vid behov hålla överläggningar för att nå en överenskommelse.Artikel 6Varje beslut som fattas enligt föreskrifter meddelade vid tillämpningen av detta direktiv och som innebär att typgodkännande för en backspegel vägras eller återkallas eller att användning av en backspegel förbjuds, skall ange i detalj de skäl på vilka beslutet grundas. Den berörda parten skall underrättas om beslutet och samtidigt upplysas om vilka möjligheter till prövning av beslutet som står till buds inom ramen för medlemsstaternas lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till dess backspeglar om dessa är EEG-typgodkännandemärkta och monterade enligt de krav som anges i punkt 3 i bilaga 1.Artikel 8I detta direktiv avses med fordon varje motordrivet fordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim. Spårbundna fordon samt jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner samt andra motorredskap är undantagna.Artikel 9Ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilaga 1, 2 och 3 med hänsyn till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Artikel 101. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.Artikel 11Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 1 mars 1971.På rådets vägnarM. SCHUMANNOrdförande(1) EGT nr C 160, 18.12.1969, s. 7.(2) EGT nr C 48, 16.4.1969, s. 16.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.BILAGA 11. DEFINITIONER1.1. Med backspegel avses en anordning som inom ett i punkt 3.5 nedan geometriskt definierat siktfält ger klar sikt bakåt, och som inom acceptabla gränser varken skyms av delar av fordonet eller av personer som befinner sig i fordonet.1.2. Med inre backspegel avses en anordning enligt definition i punkt 1.1 som är monterad i fordonets passagerarutrymme.1.3. Med yttre backspegel avses en anordning enligt definition i punkt 1.1 som är monterad på en utvändig del av fordonet.1.4. Med grupp av backspeglar avses alla backspeglar som har en eller flera gemensamma egenskaper eller funktioner. Inre backspeglar tillhör grupp 1, yttre backspeglar tillhör grupp 2 och 3.1.5. Med fordon i kategori A avses alla fordon med en tekniskt tillåten totalvikt som överstiger 3,5 metriska ton.1.6. Med fordon i kategori B avses alla fordon med en tekniskt tillåten totalvikt som inte överstiger 3,5 metriska ton.1.7. Med förarens okulärpunkter avses två punkter på ett inbördes avstånd av 65 mm och på en höjd av 635 mm över förarsätets H-punkt som definieras i bilaga 3. Den räta linje som förbinder dessa punkter är vinkelrät mot fordonets vertikala symmetriplan i längsled. Mittpunkten på linjen mellan de två okulärpunkterna ligger i det vertikala, längsgående planet genom rattens mittpunkt. Om detta plan inte går genom förarsätets uppenbara mittpunkt måste detta plan förskjutas i sidled i motsvarande grad.1.8. Med R avses krökningsradiens medelvärde i millimeter mätt från spegelns mittpunkt.2. BESTÄMMELSER OM EEG-TYPGODKÄNNANDE AV BACKSPEGLAR2.1. Allmänna föreskrifter2.1.1. Alla backspeglar måste vara inställbara.2.1.2. Speglarnas reflekterande yta skall omges av en infattning med avrundad kant, vars radie är minst 3,5 mm.2.1.3. Utvändiga backspeglar får inte ha utskjutande delar med en radie som understiger 3,5 mm.2.2. Mått2.2.1. Inre backspeglar (grupp 1)Den reflekterande ytans mått skall vara sådana att en rektangel kan inskrivas, vars ena sida är 4 cm och den andra är>Hänvisning till >2.2.2. Yttre backspeglar (grupp 2 och 3)2.2.2.1. Den reflekterande ytans mått skall vara sådana att följande kan inskrivas:- en rektangel med höjden 4 cm och basen a cm,- ett segment med längden b cm parallellt med rektangelns höjd.2.2.2.2. Minimivärdena för a och b framgår av följande tabell:>Plats för tabell>2.3. Reflekterande yta och reflektionskoefficient2.3.1. Den reflekterande ytan skall vara begränsad av en kurva med enkel konvex form.2.3.2. Den reflekterande ytan skall under normal användning bibehålla de egenskaper som anges i punkt 2.3.5 trots svåra väderförhållanden.2.3.3. De reflekterande ytorna skall bildas av plana eller konvexa speglar. Skillnaden mellan krökningsradierna i huvudplanen får inte i någon punkt i spegelns centrumdel vara större än 0,25 R.2.3.4. Medelvärdet R av krökningsradierna som definieras i punkt 1.8 ovan får inte vara mindre än följande värden:- 1 800 mm för backspeglar i grupp 2,- 1 200 mm för backspeglar i grupp 1 och 3.2.3.5. Den normala reflektionskoefficienten för den reflekterande ytan får inte vara mindre än 35 %. För speglar med två lägen ("dag" och "natt") får normalreflektionskoefficienten i läge "natt" inte understiga 4 %. Backspegeln får inte förhindra att skenet på trafiksignaler uppfattas.2.4. Provningar2.4.1. Backspeglarna provas i enlighet med punkterna 2.4.2 och 2.4.3 med avseende på slag mot och böjning av infattningen som sitter fast i spegelhållaren.2.4.2. Slagprovning2.4.2.1. Beskrivning av provningsanordning2.4.2.1.1. Provningsanordningen består av en pendel i form av en svängarm med påsatt hammarhuvud. För fastspänning av provdetaljen är pendelramen försedd med ett fast stöd (figur 1).Slagprovanordningens huvudmått>Hänvisning till >Fig. 12.4.2.1.2. Framsidan av den hammare som används för slagproven skall ha formen av en sfärisk yta med en diameter av 165 mm ± 5 mm. Den skall vara massiv och ha en 5 mm tjock gummibeläggning med Shore-hårdhet A 50.2.4.2.1.3. Pendelns slagcentrum är beläget i den sfäriska ytans mitt på hammarens framsida. Dess avstånd från pendelns vridningsaxel är 1 m ± 10 mm. Pendelns totala massa omvandlad till slagcentrum är m° = 6,8 kg ± 50 g (sambandet mellan m° och pendelns totala massa och avståndet 1 mellan pendelns tyngdpunkt och dess vridningsaxel ges av följande uttryck:m° = m >NUM>1>DEN>a).2.4.2.2. Beskrivning av provningen2.4.2.2.1. Backspeglarna spänns fast på stödet så att detta inte utgör något hinder för spegelns rörliga delar. Spegelns fastsättning på stödet och armens inställning utförs enligt instruktioner från sökanden.2.4.2.2.2. Backpeglar med inställbar armlängd ställs in för minsta avstånd mellan spegel och spegelns monteringsyta.2.4.2.2.3. Provningen utförs genom att man låter hammaren falla från en höjd motsvarande en pendelvinkel på 60° från vertikalplanet så att hammaren träffar spegeln när pendeln befinner sig i vertikalt läge, och så att hammarens slagpunkt ligger på en horisontell linje genom pendelns slagcentrum.2.4.2.2.4. Backspeglarna utsätts för slagprov under följande betingelser:2.4.2.2.4.1. Inre backspeglarProvning 1 - Vinkelrätt mot spegelns yta, varvid slagpunkten på spegeln väljs så att slagriktningen passerar genom spegelinfattningens infästningspunkt på armen. Slaget riktas mot den reflekterande ytan.Provning 2 - Mot spegelinfattningens kant på så sätt att slaget bildar en vinkel på 45° med spegelplanet och ligger i ett horisontellt plan genom infattningens infästningspunkt på armen. Slaget riktas mot den reflekterande ytan.2.4.2.2.4.2. Yttre backspeglarProvning 1 - Vinkelrätt mot spegelns yta, varvid slagpunkten väljs så att slagriktningen passerar genom infattningens infästningspunkt på armen.Provning 1' - På spegelns baksida, på hållaren eller armen (avståndet mellan hammaren och fastspänningsplanet är det samma som i prov 1 och spegeln anbringas vinkelrätt mot banan för slagcentrum).Provning 2 - På spegelinfattningens kant på så sätt att slaget bildar en vinkel på 45° mot spegelplanet och ligger i det horisontella planet genom infattningens infästningspunkt på armen. Slaget riktas mot den reflekterande ytan.2.4.2.2.4.3. Allmänna iakttagelser2.4.2.2.4.3.1. Spegelns mittpunkt används som referens när provdetaljen saknar tydligt markerad infattning eller arm, eller när infästningspunkten ligger i spegelns ytterkant.2.4.2.2.4.3.2. Om den i punkt 2.4.2.2 beskrivna provningen inte kan utföras förskjuts slagpunkten i pendelns symmetriplan på så sätt att hammarens lägsta punkt befinner sig 40 mm från fastspänningsplanet.2.4.3. Böjningsprovningen med infattningen fixerad på hållaren2.4.3.1. Beskrivning av provningenSpegelinfattningen placeras horisontellt i en anordning på så sätt att armen eller hållaren kan spännas fast säkert. Den ände av spegelinfattningen som är närmast spegelhållarens fastsättning fixeras i förhållande till det största måttet med ett 15 mm fast anslag som täcker hållarens hela bredd.I den andra änden placeras ett anslag identiskt med det som beskrivs ovan på infattningen så att den bestämda provbelastningen kan appliceras (figur 2).Exempel på apparatur för böjprovning av backspegelhållare>Hänvisning till >Fig. 22.4.3.2. Provbelastningen är 25 kg. Denna appliceras under en minut.2.5. Tolkning av resultat2.5.1. Vid alla provningar som beskrivs i punkt 2.4.2 skall pendeln efter stöten fortsätta sin rörelse och nå en vinkel av minst 20° mot vertikalplanet.2.5.2. Om backspegelns arm eller infattning bryts av vid de provningar som beskrivs i punkt 2.4.2 får återstående del inte skjuta ut mer än 1 cm från monteringsunderlaget. Om armen eller infattningen bryts av får de delar som blir kvar inte ha farliga utstående kanter.2.5.3. Vid de provningar som beskrivs i punkt 2.4.2 och 2.4.3 får spegeln inte gå sönder. Ett brott i spegeln kan dock accepteras när ett av följande villkor är uppfyllt:2.5.3.1. Glasfragmenten sitter fast i spegelinfattningen eller i en yta som är fast förbunden med infattningen, förutsatt att glaset inte har lossnat över en större bredd än 5 mm.2.5.3.2. Spegeln är av säkerhetsglas.2.6. Typgodkännandemärke2.6.1. Typgodkännandemärket består av en rektangel, vilken innehåller bokstaven e följd av ett nummer eller en bokstav för det land som har beviljat typgodkännandet (1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för Belgien och L för Luxemburg). I närheten av denna rektangel placeras ett typgodkännandenummer motsvarande numret på typgodkännandeintyget för den aktuella typen.2.6.2. Typgodkännandemärket (symbol och nummer) placeras på en av backspegelns huvuddelar på så sätt att det är outplånligt och lätt synligt när backspegeln har monterats på fordonet.Exempel på EEG-typgodkännandemärke (1)>Hänvisning till >FörklaringSpegeln med ovanstående EEG-typgodkännandemärke tillhör grupp 1 (inre backspegel) och har typgodkänts i Tyskland (e 1) under nummer 1471.3. KRAV FÖR SPEGELNS MONTERING PÅ FORDON 3.1. Allmänt3.1.1. Backspeglar skall monteras på så sätt att deras inställning bibehålls under normala körförhållanden.3.1.2. På fordon av kategori A skall yttre backspeglar i grupp 2 monteras, och på fordon av kategori B yttre backspeglar i grupp 3.3.2. Nummer3.2.1. Alla fordon skall förses med både en inre backspegel och en yttre backspegel som monteras på fordonets vänstra sida.3.2.2. Om de i punkt 3.5 angivna villkoren för den inre backspegelns siktfält inte är uppfyllda måste en yttre backspegel monteras på fordonets högra sida. I detta fall behöver en invändig backspegel inte monteras om den inte bidrar till sikten bakåt.3.3. Placering3.3.1. Backspeglarna skall placeras så att föraren har klar sikt över körbanan bakom fordonet i normal körställning.3.3.2. Yttre backspeglar skall vara synliga genom sidorutorna eller den del av vindrutan som täcks av vindrutetorkarna. Denna bestämmelse gäller inte för yttre backspeglar på höger sida av fordon i de internationella kategorierna M2 och M3 som definieras i rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.3.3.3. För fordon med vänsterstyrning skall den föreskrivna yttre backspegeln monteras på vänster sida av fordonet på så sätt att vinkeln mellan fordonets längsgående symmetriplan och vertikalplanet genom backspegelns mittpunkt och mittpunkten av den linje som förbinder förarens okulärpunkter inte överstiger 55°.3.3.4. Backspegeln får inte sticka ut utanför fordonets utsida väsentligt mer än som krävs för att få det siktfält som anges i punkt 3.5.3.3.5. Befinner sig den yttre backspegelns underkant mindre än 2 m över markplanet när fordonet är lastat får backspegeln inte skjuta ut mer är 0,20 m utanför fordonets största bredd, mätt utan backspeglar.3.3.6. Under de betingelser som anges i punkterna 3.3.4 och 3.3.5 får backspeglar sticka ut utanför den största tillåtna fordonsbredden.3.4. Inställning3.4.1. Den invändiga backspegeln skall kunna ställas in av föraren i normal körställning.3.4.2. Den yttre backspegeln på förarens sida skall kunna ställas in från fordonets insida medan dörren är stängd. Spegeln får dock vara låsbar i läge från utsidan(2).3.4.3. Kraven enligt punkt 3.4.2 gäller inte för yttre backspeglar som, sedan inställningen rubbats, kan återställas till sitt ursprungliga läge utan att ställas in på nytt.3.5. Siktfält3.5.1. AllmäntDe siktfält som bestäms nedan gäller vid användning av båda ögonen, varvid observatörens ögon befinner sig vid "förarens okulärpunkter" enligt definition i punkt 1.7 ovan. Siktfälten skall bestämmas när fordonet är tomt frånsett en observatör. Mätningen skall utföras genom fönster med en ljusgenomsläpplighet som överstiger 70 %.3.5.2. Inre backspegelSiktfältet skall vara sådant att föraren kan se en plan och horisontell del av körbanan med minst 20 m bredd och centrerad omkring fordonets längsgående, vertikala symmetriplan. Det nämnda området skall sträcka sig från horisonten till 60 m bakom fordonet (figur 3).3.5.3. Yttre backspegel på vänster sidaSiktfältet skall vara sådant att föraren kan se en plan och horisontell del av körbanan som är minst 2,5 m bred och som till höger begränsas av ett plan som är parallellt med fordonets vertikala, längsgående symmetriplan och som passerar genom fordonets yttersta punkt till vänster. Det nämnda området skall sträcka sig från horisonten till 10 m bakom förarens okulärpunkter (figur 4).3.5.4. Backspegel på höger sidaSiktfältet skall vara sådant att föraren kan se en plan och horisontell del av körbanan som är minst 3,5 m bred och som till vänster begränsas av ett plan som är parallellt med fordonets vertikala, längsgående symmetriplan och som passerar genom fordonets yttersta punkt till höger. Det nämnda området skall sträcka sig från horisonten till 30 m bakom förarens okulärpunkter.Föraren skall dessutom kunna se körbanan över en bredd av 0,75 m från en punkt som ligger 4 m bakom det vertikala planet genom förarens okulärpunkter (figur 4).>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Talen i figuren har endast valts som exempel.(2) Det är önskvärt att vid ett senare tillfälle fastslå att yttre backspeglar som saknar låssystem måste kunna ställas in av föraren i normal körställning från fordonets insida medan dörren är stängd.Det förfarande som beskrivs i artikel 9 skall användas med sikte på att införa denna förbättring i direktivet så snart det genom den tekniska utvecklingen finns enkla, ekonomiska metoder för tillverkning och montering på fordon.BILAGA 2TYPGODKÄNNANDEINTYG>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3(1) METOD FÖR BESTÄMNING AV H-PUNKT1. DefinitionH-punkten, vilken anger en sittande persons läge inne i fordonet, är skärningspunkten, i ett längsgående, vertikalt plan mellan den teoretiska axeln mellan ben och överkropp på en docka, som föreställer en människa, och ett lodrätt, längsgående plan.2. Bestämning av H-punkter2.1. H-punkten skall bestämmas för fordonets förarsäte.(2.1.1.)(2.1.2.)2.2. Vid varje bestämning av en H-punkt skall sätet befinna sig i av tillverkaren angiven, normal körställning, medan ryggstödet, om det är inställningsbart, ställs in i ett läge nära vertikalplanet.3. Beskrivning av dockan3.1. En tredimensionell docka, vars vikt och form motsvarar en vuxen man av medelstorlek, skall användas. En sådan docka visas i figur 1 och 2.3.2. Dockan består av:3.2.1. två delar, föreställande rygg respektive sätesdel, vridbara runt en axel som motsvarar axeln mellan överkropp och lår. Det ställe där denna axel skär dockans ena sida betecknas som dess H-punkt,3.2.2. två delar, föreställande benen, och som är vridbara i förhållande till sätesdelen,3.2.3. två delar, föreställande fötterna, och som är förbundna med benen vid leder som motsvarar fotlederna,3.2.4. vidare skall den del som föreställer sätesdelen vara försedd med ett vattenpass, varmed inställningen i tvärled kan kontrolleras.3.3. På dockans enskilda delar anbringas vikter som representerar delarnas vikt i tillhörande tyngdpunkter så att dockans totala vikt uppgår till 75,8 kg (74,4 daN). De enskilda vikterna framgår av tabellen i figur 2.4. Dockans inställningDen tredimensionella dockan placeras på följande sätt:4.1. Fordonet ställs upp på ett vågrätt underlag och sätet ställs in enligt punkt 2.2.4.2. Sätet som skall provas täcks med ett tygstycke som förenklar rätt inställning av dockan.4.3. Dockan placeras på sätet.4.4. Dockans fötter ställs in enligt följande:4.4.1. Höger fot placeras på gaspedalen i viloställning, medan vänster fot ställs in så att vattenpasset på dockans sätesdel visar vågrätt inställning.(4.4.2.)(4.4.3.)4.5. Vikterna placeras på låren, sidovattenpasset på dockans sätesdel ställs in i vågrätt läge och sätesvikterna läggs på plats.4.6. Dockan dras fri från ryggstödet med hjälp av knäledsaxeln och dockans rygg lutas framåt. Därefter förs dockan åter på plats i sätet genom att sätesdelen skjuts så långt tillbaka att det märks ett motstånd. Därefter fälls dockans rygg tillbaka mot ryggstödet.4.7. Dockan utsätts två gånger med en vågrätt kraft på 10,2 kp (10 daN). Kraftens riktning och angreppspunkt framgår av den svarta pilen i figur 2.4.8. Vikterna på höger och vänster sida och därefter vikterna på överkroppen anbringas. Härvid skall sidovattenpasset på dockans sätesdel fortfarande visa vågrätt inställning.4.9. Medan sidovattenpasset bibehålls i vågrätt läge lutas dockans rygg framåt tills överkroppens vikter befinner sig över H-punkten. På så sätt undviks friktion med ryggstödet.4.10. Dockans rygg fälls åter försiktigt bakåt för att avsluta dockans inställning. Sidovattenpasset skall visa vågrät inställning. Om så inte är fallet upprepas dockans inställning som beskrivs ovan.5. Resultat5.1. När dockan har ställts in som beskrivs i punkt 4 är sätets H-punkt identisk med dockans H-punkt.5.2. H-punktens kartesiska koordinater skall mätas med en noggrannhet inom 1 mm. Det samma gäller karakteristiska och väldefinierade punkter i passagerarutrymmet. Dessa punkters projektion på ett vertikalt, längsgående plan överförs till en ritning.Den tredimensionella dockans delar>Hänvisning till >Dockans mått och vikter>Hänvisning till >>Plats för tabell>>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Texten i bilaga 3 liknar den i reglemente nr 14, från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa; speciellt indelningen i punkter är densamma. När en punkt i reglemente nr 14 saknar motsvarighet i detta direktiv, markeras detta i bilagan genom att punktens nummer återges inom parentes.


Avis juridique important

|

31980L1119

Rådets direktiv 80/1119/EEG av den 17 november 1980 om statistisk rapportering om varutransporter på inre vattenvägar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 339 , 15/12/1980 s. 0030 - 0053 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 2 s. 0127  "Grekisk specialutgåva" Område 16 Volym 2 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 2 s. 0127  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0213  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0213

RÅDETS DIREKTIV av den 17 november 1980 om statistisk rapportering om varutransporter på inre vattenvägar (80/1119/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 213 i detta,med beaktande av det förslag till direktiv som lagts fram av kommissionen,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:För att fullgöra sina uppgifter enligt fördraget måste kommissionen ha tillgång till konsistenta statistiska uppgifter som insamlats samtidigt och regelbundet rörande omfattningen och utvecklingen av varutransporter på inre vattenvägar i medlemsstaterna. Uppgifterna från medlemsstaterna måste tillåta jämförelser både sinsemellan och med uppgifter för andra slag av transporter och måste omfatta transporter inom länderna, transporter mellan länder och transittransporter.Eftersom variationerna under året i transportefterfrågan och i vattenvägarnas farbarhet påverkar trafiken bör vissa statistiska uppgifter lämnas med kortare mellanrum än ett år.För att ge en riktig bild av marknaden för varutransport på inre vattenvägar skall de statistiska rapporterna särredovisa de viktigaste trafikströmmarna.Den i flera medlemsstater befintliga statistiken om varutransporter bör ytterligare harmoniseras på gemenskapsnivå.För att underlätta genomförandet av de föreslagna föreskrifterna bör vissa tidsgränser fastställas för den nödvändiga statistiska rapporteringen.Kommissionen skall avge en rapport som sätter rådet i stånd att bedöma i vad mån detta direktivs syften kan uppnås med hjälp av de statistiska rapporterna. Kommissionen bör därför räkna med möjligheten av att behöva föreslå förbättringar av metoderna för utarbetandet av denna statistik. Rådet skall sedan på grundval av ett förslag från kommissionen besluta om införande av statistik om varutransport med havsgående fartyg på inre vattenvägar och statistik om internationell trafik mellan regioner på sådana vattenvägar.Statistiska uppgifter är nödvändiga för att fastställa omfattningen och utvecklingen av varutransporter. Gemenskapen skall därför under en inledande period lämna ett ekonomiskt bidrag till medlemsstaterna för det arbete de lägger ned på denna statistik.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstater med en eller flera inre vattenvägar skall utarbeta statistik om transporter på fartyg för inre vattenvägar oavsett i vilket land fartygen är registrerade eller godkända. Statistiken skall omfatta P varor som transporteras mot ersättning och varor transporterade för det transporterande företagets egen räkning, P varor som lastas eller lossas i landet eller transiteras via inre vattenvägar.2. I detta direktiv avses meda)inre vattenväg: vattendrag, kanal eller insjö som av naturen eller på grund av människans åtgärder lämpar sig för sjöfart, i första hand med fartyg för inre sjöfart.b)fartyg för inre sjöfart: fartyg, med eller utan egen framdrivning, som är registrerat eller godkänt som fartyg för inre sjöfart och som kan men inte behöver vara en pråm som kan lastas på ett större fartyg och som på grund av sin utformning eller konstruktion endast lämpar sig för sjöfart i skyddade vatten.3. Direktivet skall inte tillämpas på P varutransporter på fartyg med mindre än 50 tons dödvikt, P fartyg som används huvudsakligen för passagerarbefordran, P färjor, P fartyg som används uteslutande för icke-kommersiella ändamål av hamnförvaltningar och myndigheter, P fartyg som används uteslutande för bunkring eller lagring, P fartyg som inte används för varutransport, såsom fiskefartyg, mudderverk, flytande verkstäder, husbåtar och nöjesbåtar.4. De första statistiska rapporterna skall utarbetas från och med den 1 januari 1981.Artikel 2 1. Följande uppgifter skall registreras:a)Varornas vikt i ton.b)De viktigaste trafikströmmarna, nämligen P inrikestrafik, där varorna både lastas och lossas inom den rapporterande medlemsstaten, oavsett vilken rutt fartyget följer, P internationell trafik, där varorna endera lastas eller lossas, men icke bäggedera, inom den rapporterande medlemsstaten, varvid varor som lastas i landet och varor som lossas i landet skall redovisas separat, P transittrafik, där varorna passerar genom den rapporterande medlemsstaten utan att där lastas, lossas eller omlastas.Då det gäller pråmar som lastas på större fartyg skall varorna anses lastade på den plats där pråmen sjösätts eller lyfts från moderfartyget och anses lossade där pråmen tas ombord på moderfartyget.c)Varuslag enligt den gruppering som anges i vänsterspalten i bilaga 1.d)Nationalitet, dvs. det land där det transporterande fartyget är registrerat eller har godkänts eller, när registrering eller godkännande inte förekommer, det land där redaren har sin hemvist.e)Farygets typ enligt följande klassifikation: P Pråm med egen framdrivning P  P tankfartyg med egen framdrivning P  P annan pråm med egen framdrivning. P Släppråm P  P bogserat tankfartyg P  P annan släppråm. P Påskjutspråm (inklusive påskjutssläppråm) P  P påskjutstankfartyg P  P annan påskjutspråm (inklusive pråm att lastas på större fartyg) P  P annat lastfartyg. P Termen "tankfartyg" avser varje fartyg som är avsett för bulktransport av vätskor eller flytande produkter men inte av gods i pulverform.f)För inrikestrafik, de nationella regioner där lastning och lossning skett, enligt den geografiska indelningen i bilaga 2.g)För internationell trafik och transittrafik lastnings- och lossningsland enligt förteckningen i bilaga 3.h)Avståndet i kilometer som tillryggaläggs på inre vattenvägar i medlemslandet.2. Medlemsländer där den totala varumängd som årligen transporteras på inre vattenvägar som internationell trafik eller transittrafik inte överstiger en miljon ton är inte skyldiga att lämna den statistik som föreskrivs i detta direktiv.Artikel 3 1. Med undantag för uppgifter som är skyddade mot obehörig insyn enligt nationell lagstiftning skall medlemsstaterna lämna de statistiska resultaten till kommissionen så snart som möjligt och senast fem månader efter undersökningsperiodens utgång.2. Resultaten skall redovisas som tabeller utformade enligt förebilderna i bilaga 4.3. Uppgifter som bearbetats med dator kan lämnas i maskinläsbar form på det sätt och i det format som bestäms av kommissionen i samråd med de berörda medlemsstaterna.Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall före den 31 december 1980 lämna kommissionen en ingående beskrivning av de metoder som de valt att vid utarbetande av statistiken använda för databehandling och beräkning av antalet tonkilometer.2. Kommissionen skall i samarbete med medlemsstaterna granska de metodspörsmål och tekniska problem som rör utarbetandet av statistiken, för att finna lösningar som gör uppgifterna så konsistenta och jämförbara som möjligt.Artikel 5 1. Kommissionen skall publicera en rapport om de statistiska resultaten.2. Före den 1 januari 1983 skall kommissionen lämna rådet en rapport om de erfarenheter som vunnits i arbetet med tilllämpningen av detta direktiv och föreslå de förbättringar som är nödvändiga.3. Inom två år efter det att direktivet trätt i kraft skall rådet på grundval av förslag från kommissionen besluta om införande av statistik om varutransport på havsgående fartyg på inre vattenvägar och statistik om internationell trafik mellan regioner på sådana vattenvägar.Artikel 6 Under de första tre år då statistiska rapporter utarbetas enligt detta direktiv skall ett ekonomiskt bidrag lämnas till medlemsstaterna för deras kostnader inom ramen för de medel som för ändamålet anslagits i Europeiska gemenskapernas budget.Artikel 7 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1981.Artikel 8 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 17 november 1980.På rådets vägnarJ. SANTEROrdförande()) EGT nr C 85, 8.4.1980, s. 75.()) Yttrande avgivet den 30 september 1980.BILAGA 1 >Plats för tabell>BILAGA 2 GEOGRAFISK REGIONINDELNING BelgienVlaams gewest, utom AntwerpenAntwerpenRégion wallonneRégion bruxelloise/Brussels gewestFörbundsrepubliken TysklandSchleswig-HolsteinHamburgNordostteil von NiedersachsenWestteil von NiedersachsenSüdostteil von NiedersachsenBremen (Land)Nordteil von Nordrhein-WestfalenRuhrgebietSüdwestteil von Nordrhein-WestfalenOstteil von Nordrhein-Westfalen (Sieger-Sauerland und Ostteil von Westfalen)Nordteil von HessenSüdteil von HessenNordteil von Rheinland-PfalzSüdteil von Rheinland-PfalzNordbadenSüdbadenWürttembergNordbayern (Franken)Ostbayern (Oberpfalz und Niederbayern)Südbayern (Schwaben und Oberbayern)SaarlandBerlin (West)FrankrikeIle-de-FranceChampagne-ArdennePicardieHaute-NormandieCentreBasse-NormandieBourgogneNord-Pas-de-CalaisLorraineAlsaceFranche-ComtéPays de la LoireBretagnePoitou-CharentesAquitaineMidi-PyrénéesLimousinRhône-AlpesAuvergneLanguedoc-RoussillonProvence-Alpes-Côte d'AzurItalienPiemonteValle d'AostaLiguriaLombardiaTrentino-Alto AdigeVenetoFriuli-Venezia GiuliaEmilia-RomagnaToscanaUmbriaMarcheLazioCampaniaAbruzziMolisePugliaBasilicataCalabriaSiciliaSardegnaLuxemburgLuxembourgNederländernaNoordWest, utom Rijnmond och IJmondRijnmondIJmondZuidwestZuidOostStorbritannien och NordirlandNorthYorkshire and HumbersideEast MidlandsEast AngliaSouth EastSouth WestWest MidlandsNorth WestWalesScotlandNorthern IrelandBILAGA 3 LISTA ÖVER LÄNDER OCH GRUPPER AV LÄNDER I. Europeiska gemenskaperna01. Belgien02. Danmark03. Förbundsrepubliken Tyskland04. Grekland05. Frankrike06. Irland07. Italien08. Luxemburg09. Nederländerna10. StorbritannienII. SchweizIII. 12. ÖsterrikeIV. Statshandelsländer13. Sovjetunionen14. Polen15. Tyska Demokratiska Republiken16. Tjeckoslovakien17. Ungern18. Rumänien19. Bulgarien20. JugoslavienV. 21. Andra europeiska länderVI. 22. Amerikas Förenta StaterVII. 23. Övriga länderBILAGA 4 FÖREBILDER FÖR TABELLER>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31996L0040

Kommissionens direktiv 96/40/EG av den 25 juni 1996 för fastställandet av en gemensam modell för ett identitetskort för inspektörer som utför hamnstatskontroll (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 196 , 07/08/1996 s. 0008 - 0009

KOMMISSIONENS DIREKTIV 96/40/EG av den 25 juni 1996 för fastställandet av en gemensam modell för ett identitetskort för inspektörer som utför hamnstatskontroll (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll) (1), särskilt artikel 12.4 i denna, ochmed beaktande av följande:Direktiv 95/21/EG sörjer för att en gemensam modell fastställs för ett identitetskort för inspektörer som utför hamnstatskontroll.Detta identitetskort måste innehålla åtminstone följande uppgifter: den utfärdande myndighetens namn, innehavarens fullständiga namn, ett foto på innehavaren, innehavarens underskrift, samt en försäkran om att innehavaren är bemyndigad att utföra inspektioner enligt de nationella lagar som har antagits i enlighet med detta direktiv.Identitetskortet skall innehålla en översättning till engelska om detta inte är det huvudspråk som används, för att identifiera inspektören för kaptenen och besättningen.Identitetskortets exakta format bör överlåtas till medlemsstaterna.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som tillsatts i enlighet med artikel 12 i rådets direktiv 93/75/EEG (2).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Identitetskortet till vilket refereras i artikel 12.4 andra stycket i direktiv 95/21/EG skall uppfylla kraven i bilagan.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 februari 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 25 juni 1996.På kommissionens vägnarNeil KINNOCKLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 157, 7.7.1995, s. 1.(2) EGT nr L 247, 5.10.1993, s. 19.BILAGA KRAV FÖR IDENTITETSKORT SOM GÄLLER FÖR INSPEKTÖRER SOM UTFÖR HAMNSTATSKONTROLL (till vilket refereras i artikel 12.4 andra stycket i direktiv 95/21/EG)Identitetskortet skall innehålla åtminstone följande uppgifter:a) Den utfärdande myndighetens namn.b) Innehavarens fullständiga namn.c) Ett aktuellt foto på innehavaren.d) Innehavarens underskrift.e) En försäkran om att innehavaren är bemyndigad att utföra inspektioner enligt de nationella lagar som har antagits i enlighet med detta direktiv.Om huvudspråket på identitetskortet inte är engelska skall det innehålla en översättning till engelska.Identitetskortets format fastställs av de behöriga myndigheterna.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/35/EU av den 5 april 2011 om fusioner av aktiebolag  Text av betydelse för EES

text:
               29.4.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 110/1

         EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/35/EU
   av den 5 april 2011
   om fusioner av aktiebolag
   (kodifiering)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 50.2 g,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets tredje direktiv 78/855/EEG av den 9 oktober 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om fusioner av aktiebolag (3) har ändrats flera gånger (4) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               Den samordning som föreskrivs i artikel 50.2 g i fördraget och i Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (5) inleddes med rådets första direktiv 68/151/EEG av den 9 mars 1968 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen (6).

               (3)

               Denna samordning fortsatte avseende bildande av aktiebolag (public limited liability companies) samt bevarande och ändring av deras kapital med rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (7) och avseende årsbokslut för vissa bolagsformer med rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (8).

               (4)

               Skyddet för bolagsmännens och tredje mans intressen kräver att medlemsstaternas lagstiftning om fusion av aktiebolag (public limited liability companies) samordnas och att bestämmelser om fusion införs i alla medlemsstaters lagstiftning.

               (5)

               Vid denna samordning är det särskilt viktigt att aktieägarna i de fusionerande bolagen får tillräcklig och så långt möjligt objektiv information samt att deras rättigheter skyddas på lämpligt sätt. Det finns dock ingen anledning att kräva en granskning av de preliminära villkoren för en fusion av oberoende sakkunniga för aktieägarna om alla aktieägare är eniga om att det inte behövs.

               (6)

               Bestämmelser om skydd för arbetstagares rättigheter vid överföring av företag, rörelser eller delar av företag och rörelser finns för närvarande i rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter (9).

               (7)

               Borgenärerna, inklusive obligationshavare, och innehavarna av andra rättigheter i de fusionerande bolagen bör skyddas så att fusionen inte inverkar negativt på deras intressen.

               (8)

               Bestämmelserna om offentlighet i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/101/EG av den 16 september 2009 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 48 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen (10) bör utsträckas till att gälla också fusioner, så att tredje man får tillräcklig information.

               (9)

               För att hindra att de garantier som tillförsäkras aktieägarna och tredje man i samband med fusion kringgås, bör detta skydd utsträckas till att omfatta också vissa andra rättsliga förfaranden som i väsentliga avseenden liknar fusion.

               (10)

               För att säkerställa rättssäkerheten i förhållandet mellan de berörda bolagen, mellan dessa och tredje man och mellan aktieägarna inbördes är det nödvändigt att begränsa ogiltighetsfallen genom att föreskriva att fel vid fusionen såvitt möjligt ska avhjälpas och att ogiltighet endast får göras gällande inom en kort tidsfrist.

               (11)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga I del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I

      TILLÄMPNINGSOMRÅDE

   Artikel 1
   1.   De samordningsåtgärder som föreskrivs i detta direktiv ska vidtas i fråga om bestämmelser i medlemsstaternas lagar eller andra författningar om följande bolagsformer:

               —

               i Belgien:

                           —

                           la société anonyme/de naamloze vennootschap,

               —

               i Bulgarien:

                           —

                           акционерно дружество,

               —

               i Tjeckien:

                           —

                           akciová společnost,

               —

               i Danmark:

                           —

                           aktieselskaber,

               —

               i Tyskland:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               i Estland:

                           —

                           aktsiaselts,

               —

               i Irland:

                           —

                           public companies limited by shares, public companies limited by guarantee having a share capital,

               —

               i Grekland:

                           —

                           ανώνυμη εταιρία,

               —

               i Spanien:

                           —

                           la sociedad anónima,

               —

               i Frankrike:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               i Italien:

                           —

                           la società per azioni,

               —

               i Cypern:

                           —

                           Δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με μετοχές, δημόσιες εταιρείες περιορισμένης ευθύνης με εγγύηση που διαθέτουν μετοχικό κεφάλαιο,

               —

               iLettland:

                           —

                           akciju sabiedrība,

               —

               i Litauen:

                           —

                           akcinė bendrovė,

               —

               i Luxemburg:

                           —

                           la société anonyme,

               —

               i Ungern:

                           —

                           részvénytársaság,

               —

               i Malta:

                           —

                           kumpannija pubblika/public limited liability company, kumpannija privata/private limited liability company,

               —

               i Nederländerna:

                           —

                           de naamloze vennootschap,

               —

               i Österrike:

                           —

                           die Aktiengesellschaft,

               —

               i Polen:

                           —

                           spółka akcyjna,

               —

               i Portugal:

                           —

                           a sociedade anónima,

               —

               i Rumänien:

                           —

                           societate pe acțiuni,

               —

               i Slovenien:

                           —

                           delniška družba,

               —

               i Slovakien:

                           —

                           akciová spoločnosť,

               —

               i Finland:

                           —

                           julkinen osakeyhtiö/publikt aktiebolag,

               —

               i Sverige:

                           —

                           aktiebolag,

               —

               i Förenade kungariket:

                           —

                           public companies limited by shares, public companies limited by guarantee having a share capital.

         2.   Medlemsstaterna behöver inte tillämpa detta direktiv på kooperativa företag som är organiserade i någon av de i punkt 1 angivna bolagsformerna. Om lagstiftningen i en medlemsstat utnyttjar denna möjlighet, ska den föreskriva att dessa bolag ska ange orden ”kooperativt företag” i samtliga de handlingar som nämns i artikel 5 i direktiv 2009/101/EG.
   3.   Medlemsstaterna behöver inte tillämpa detta direktiv om ett eller flera av de bolag som förvärvas eller upplöses är försatta i konkurs eller är föremål för ackord eller liknande förfaranden.
   KAPITEL II

      REGLER OM FUSION GENOM ATT ETT BOLAG FÖRVÄRVAR ETT ELLER FLERA ANDRA BOLAG OCH OM FUSION GENOM BILDANDE AV ETT NYTT BOLAG

   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska i fråga om bolag som lyder under deras nationella lagstiftning utfärda regler om fusion som sker genom att ett bolag förvärvar ett eller flera andra bolag och om fusion som sker genom bildande av ett nytt bolag.
   Artikel 3
   1.   I detta direktiv avses med ”fusion genom förvärv” ett sådant förfarande varigenom ett eller flera bolag (överlåtande bolag) upplöses utan likvidation och i samband därmed överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat bolag (övertagande bolag), mot vederlag till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen i form av aktier i det övertagande bolaget och i förekommande fall kontant ersättning som inte får överstiga 10 % av dessa aktiers nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda parivärdet.
   2.   Lagstiftningen i en medlemsstat får föreskriva att fusion genom förvärv får ske även om ett eller flera av de överlåtande bolagen har trätt i likvidation, under förutsättning att utskiftning av det överlåtande bolagets tillgångar till aktieägarna ännu inte har påbörjats.
   Artikel 4
   1.   I detta direktiv avses med ”fusion genom bildande av ett nytt bolag” ett sådant förfarande varigenom flera bolag (överlåtande bolag) upplöses utan likvidation och i samband därmed överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett bolag som de bildar, mot vederlag till aktieägarna i de överlåtande bolagen i form av aktier i det nya bolaget och i förekommande fall kontant ersättning som inte får överstiga 10 % av dessa aktiers nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda parivärdet.
   2.   Lagstiftningen i en medlemsstat får föreskriva att fusion genom bildande av ett nytt bolag får ske även om ett eller flera av de överlåtande bolagen har trätt i likvidation, under förutsättning att utskiftning av det överlåtande bolagets tillgångar till aktieägarna ännu inte har påbörjats.
   KAPITEL III

      FUSION GENOM FÖRVÄRV

   Artikel 5
   1.   Förvaltnings- eller ledningsorganen i de fusionerande bolagen ska upprätta en skriftlig fusionsplan.
   2.   Fusionsplanen ska innehålla minst följande uppgifter:

               a)

               De fusionerande bolagens form, namn och säte.

               b)

               Aktiernas utbytesförhållande och i förekommande fall storleken av den kontanta ersättningen.

               c)

               De närmare villkoren för utlämnandet av aktier i det övertagande bolaget.

               d)

               Den tidpunkt från vilken sistnämnda aktier ger rätt till utdelning av vinst samt varje särskilt förhållande som berör denna rätt.

               e)

               Den tidpunkt från vilken det överlåtande bolagets åtgärder i bokföringshänseende ska anses företagna för det övertagande bolagets räkning.

               f)

               De rättigheter som det övertagande bolaget tillförsäkrar innehavare av sådana aktier till vilka särskilda rättigheter är knutna och innehavare av andra värdepapper än aktier eller de åtgärder som föreslås till förmån för dessa personer.

               g)

               Varje särskild förmån som beviljas de sakkunniga som anges i artikel 10.1 och ledamöterna i de fusionerande bolagens förvaltnings-, lednings-, tillsyns- eller kontrollorgan.

         Artikel 6
   Fusionsplanen ska offentliggöras för vart och ett av de fusionerande bolagen enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 2009/101/EG, minst en månad före dagen för den bolagsstämma som ska besluta om fusionsplanen.
   Ett fusionerande företag ska undantas från kravet på offentliggörande i artikel 3 i direktiv 2009/101/EG om företaget, under en oavbruten period som inleds minst en månad före dagen för den bolagsstämma som ska fatta beslut om fusionsplanen och avslutas tidigast vid denna bolagsstämmas slut, kostnadsfritt gör fusionsplanen tillgänglig för allmänheten på sin webbplats. Medlemsstaterna får inte underkasta detta undantag andra krav och begränsningar än sådana som är nödvändiga för att säkerställa webbplatsens säkerhet och handlingarnas äkthet och får endast införa sådana krav och begränsningar i den mån de är proportionella för att uppfylla dessa mål.
   Med avvikelse från andra stycket i den här artikeln får medlemsstaterna kräva att offentliggörandet sker via den centrala elektroniska plattform som avses i artikel 3.5 i direktiv 2009/101/EG. Medlemsstaterna får alternativt kräva att sådant offentliggörande ska ske på annan webbplats som de har utsett för detta ändamål. Om medlemsstaterna utnyttjar någon av dessa möjligheter ska de se till att det inte tas ut någon särskild avgift från företagen för detta offentliggörande.
   Om en annan webbplats än den centrala elektroniska plattformen används ska en hänvisning som ger åtkomst till den webbplatsen offentliggöras på den centrala elektroniska plattformen senast en månad före dagen för bolagsstämman. I denna hänvisning ska även anges vilken dag fusionsplanen offentliggjordes på webbplatsen, och den ska vara tillgänglig kostnadsfritt för allmänheten. Ingen särskild avgift ska tas ut av företagen för detta offentliggörande.
   Förbudet i det tredje och fjärde stycket mot att ta ut en särskild avgift av företag för ett offentliggörande ska inte påverka medlemsstaternas möjlighet att till företagen överföra kostnader som gäller den centrala elektroniska plattformen.
   Medlemsstaterna får kräva att företag ska behålla informationen under en viss period efter bolagsstämman på sin webbplats eller, i förekommande fall, på den centrala elektroniska plattformen eller den webbplats som den berörda medlemsstaten har utsett. Medlemsstaterna får fastställa konsekvenserna av ett tillfälligt avbrott i åtkomsten till webbplatsen eller till den centrala elektroniska plattformen som orsakas av tekniska eller andra faktorer.
   Artikel 7
   1.   En fusion fordrar godkännande av minst bolagsstämman i varje fusionerande bolag. Medlemsstaternas lagstiftning ska föreskriva att detta godkännandebeslut kräver minst två tredjedelar av de röster som är förenade med de företrädda aktierna eller det företrädda tecknade kapitalet.
   Medlemsstaternas lagstiftning får dock föreskriva att enkel majoritet av rösterna enligt första stycket är tillräcklig, om minst hälften av det tecknade kapitalet är företrätt. Därutöver tillämpas i förekommande fall reglerna om ändring i bolagsordningen.
   2.   Om det finns flera slag av aktier fordras för beslut om fusion en särskild omröstning minst för varje kategori av aktieägare vilkas rätt berörs av åtgärden.
   3.   Beslutet ska omfatta godkännandet av fusionsplanen och de eventuella ändringar i bolagsordningen som behövs för att genomföra planen.
   Artikel 8
   Lagstiftningen i en medlemsstat behöver inte föreskriva att fusionen ska godkännas av bolagsstämman i det övertagande bolaget, om följande villkor är uppfyllda:

               a)

               Det i artikel 6 föreskrivna offentliggörandet ska för det övertagande bolaget ske minst en månad före dagen för den bolagsstämma i det eller de överlåtande bolagen som ska besluta om fusionsplanen.

               b)

               Alla aktieägare i det övertagande bolaget ska ha rätt att minst en månad före den i led a nämnda dagen ta del av de i artikel 11.1 angivna handlingarna hos det övertagande bolaget där detta har sitt säte.

               c)

               En eller flera aktieägare i det övertagande bolaget med ett aktieinnehav som uppgår till ett visst lägsta procenttal av det tecknade kapitalet ska ha rätt att fordra att en bolagsstämma i det övertagande bolaget sammankallas för att besluta om godkännande av fusionen; det lägsta procenttalet får inte sättas högre än till 5 %. Medlemsstaterna får dock föreskriva att aktier utan rösträtt inte ska medtas vid denna beräkning.

         Vid tillämpningen av första stycket b ska artikel 11.2, 11.3 och 11.4 tillämpas.
   Artikel 9
   1.   Förvaltnings- eller ledningsorganen i vart och ett av de fusionerande bolagen ska upprätta en utförlig skriftlig redogörelse i vilken fusionsplanen och särskilt utbytesförhållandet mellan aktierna förklaras och bedöms från rättslig och ekonomisk synpunkt.
   Denna redogörelse ska även ange eventuella särskilda värderingssvårigheter som har uppkommit.
   2.   Förvaltnings- eller ledningsorganen i vart och ett av de inblandade företagen ska underrätta bolagsstämman i sitt bolag samt de andra inblandade bolagens förvaltnings- eller ledningsorgan, så att dessa organ kan underrätta sina respektive bolagsstämmor, om alla väsentliga ändringar i tillgångarna och skulderna som har inträffat efter upprättandet av fusionsplanen fram till dagen för den bolagsstämma som ska besluta om fusionsplanen.
   3.   Medlemsstaterna får föreskriva att den redogörelse som avses i punkt 1 och/eller den information som avses i punkt 2 inte ska krävas om alla aktieägare och innehavare av andra värdepapper som är förenade med rösträtt i vart och ett av de bolag som deltar i fusionen har kommit överens om detta.
   Artikel 10
   1.   För vart och ett av de fusionerande bolagen ska en eller flera oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en förvaltningsmyndighet, granska fusionsplanen och lämna en skriftlig redogörelse till aktieägarna. Lagstiftningen i en medlemsstat kan dock föreskriva att det får förordnas en eller flera oberoende sakkunniga för alla de fusionerande bolagen, om förordnandet meddelas av en domstol eller en förvaltningsmyndighet på bolagens gemensamma begäran. Beroende på varje medlemsstats lagstiftning kan de sakkunniga vara fysiska eller juridiska personer eller bolag.
   2.   I den i punkt 1 nämnda redogörelsen ska de sakkunniga under alla förhållanden ange huruvida, enligt deras uppfattning, utbytesförhållandet är rimligt och sakligt grundat. Redogörelsen ska minst ange

               a)

               enligt vilken eller vilka metoder som det föreslagna utbytesförhållandet har bestämts,

               b)

               huruvida denna eller dessa metoder är lämpliga i det aktuella fallet och vilka värden som var och en av metoderna leder till; ett uttalande måste också göras om vilken relativ betydelse som tillmättes de olika metoderna då värdena fastställdes.

         Redogörelsen ska i förekommande fall även ange särskilda värderingssvårigheter.
   3.   Varje sakkunnig ska ha rätt att hos de fusionerande bolagen få tillgång till alla upplysningar och handlingar som hör till saken samt att utföra alla undersökningar som behövs.
   4.   Det ska inte krävas vare sig någon granskning av fusionsplanen eller någon redogörelse från en sakkunnig om alla aktieägare och innehavare av andra värdepapper med rösträtt i vart och ett av de bolag som deltar i fusionen är eniga om detta.
   Artikel 11
   1.   Minst en månad före dagen för den bolagsstämma som ska besluta om fusionsplanen ska alla aktieägare ha rätt att hos bolaget där detta har sitt säte ta del av minst följande handlingar:

               a)

               Fusionsplanen.

               b)

               De fusionerande bolagens årsbokslut och förvaltningsberättelser för de senaste tre räkenskapsåren.

               c)

               I förekommande fall, en särskild redovisning som ska upprättas tidigast den första dagen i den tredje månaden före den tidpunkt då fusionsplanen upprättades, om det senaste årsbokslutet avser ett räkenskapsår som avslutades mer än sex månader före denna tidpunkt.

               d)

               I förekommande fall, de redogörelser av de fusionerande bolagens förvaltnings- eller ledningsorgan som avses i artikel 9.

               e)

               I förekommande fall den redogörelse som avses i artikel 10.1.

         Vid tillämpningen av första stycket c ska en redovisning inte krävas om företaget offentliggör en halvårsrapport i enlighet med artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad (11) och gör den tillgänglig för aktieägarna i enlighet med denna punkt. Dessutom får medlemsstaterna föreskriva att en redovisning inte krävs om alla aktieägare och innehavare av andra värdepapper som är förenade med rösträtt i vart och ett av de bolag som deltar i fusionen har kommit överens om detta.
   2.   Den särskilda redovisning som anges i punkt 1 första stycket c ska utarbetas enligt samma metoder och med begagnande av samma uppställning som det senaste årsbokslutet.
   Lagstiftningen i en medlemsstat får dock föreskriva

               a)

               att någon ny fysisk inventering inte behöver genomföras,

               b)

               att de värden som har åsatts i den senaste balansräkningen endast behöver ändras så att de återspeglar affärshändelserna; hänsyn ska dock tas till

                           —

                           avskrivningar och avsättningar för den mellanliggande tiden,

                           —

                           sådana väsentliga ändringar av faktiska värden som inte framgår av bokföringen.

         3.   Varje aktieägare ska ha rätt att på begäran och kostnadsfritt få kopior av samtliga eller, om så önskas, vissa av de i punkt 1 nämnda handlingarna.
   Om en aktieägare har givit sitt medgivande till att företaget förmedlar information elektroniskt får dessa handlingar skickas via elektronisk post.
   4.   Ett företag ska undantas från kravet att göra de handlingar som avses i punkt 1 tillgängliga där det har sitt säte om företaget, under en oavbruten period som inleds minst en månad före dagen för den bolagsstämma som ska fatta beslut om fusionsplanen och avslutas tidigast vid bolagsstämmans slut, gör dem tillgängliga på sin webbplats. Medlemsstaterna får inte underkasta detta undantag andra krav och begränsningar än sådana som är nödvändiga för att säkerställa webbplatsens säkerhet och handlingarnas äkthet och får endast införa sådana krav och begränsningar i den mån de är proportionella för att uppfylla dessa mål.
   Punkt 3 ska inte vara tillämplig om webbplatsen gör det möjligt för aktieägarna att under hela den period som avses i första stycket i den här punkten ladda ner och skriva ut de handlingar som avses i punkt 1. I detta fall får medlemsstaterna emellertid föreskriva att företaget ska göra dessa handlingar tillgängliga för aktieägarna där det har sitt säte.
   Medlemsstaterna får kräva att företag ska behålla informationen under en viss period efter bolagsstämman på sin webbplats. Medlemsstaterna får fastställa konsekvenserna av ett tillfälligt avbrott i åtkomsten till webbplatsen som orsakas av tekniska eller andra faktorer.
   Artikel 12
   Skyddet för de anställdas rättigheter i varje fusionerande bolag ska regleras enligt direktiv 2001/23/EG.
   Artikel 13
   1.   Lagstiftningen i medlemsstaterna ska på ett betryggande sätt skydda rättigheterna för de borgenärer i de fusionerande bolagen vilka har fordringar som uppkommit före offentliggörandet av fusionsplanen och som inte var förfallna till betalning vid offentliggörandet.
   2.   För det ändamålet ska det i medlemsstaternas lagstiftning minst föreskrivas att dessa borgenärer har rätt till betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden och borgenärerna inte redan har sådan säkerhet.
   Medlemsstaterna ska fastställa villkor för det skydd som avses i punkt 1 och i första stycket i den här punkten. Medlemsstaterna ska under alla omständigheter se till att borgenärerna har rätt att ansöka hos lämpliga administrativa och rättsliga myndigheter om betryggande säkerhet, under förutsättning att de på ett trovärdigt sätt kan visa att fusionen medför att deras fordringar riskerar att inte gottgöras och att ingen betryggande säkerhet har ställts av företaget.
   3.   Skyddet får vara olika för borgenärerna i det övertagande och det överlåtande bolaget.
   Artikel 14
   Med förbehåll för bestämmelser om ett gemensamt utövande av obligationshavarnas rättigheter i de fusionerande bolagen ska artikel 13 tillämpas på obligationshavarna, om inte dessa vid ett sammanträde – förutsatt att sådana sammanträden regleras i den nationella lagstiftningen – eller individuellt har godkänt fusionen.
   Artikel 15
   Innehavare av sådana andra värdepapper än aktier till vilka särskilda rättigheter är knutna ska ges rättigheter i det övertagande bolaget som åtminstone är likvärdiga med dem som de innehade i det överlåtande bolaget, om inte innehavarna av värdepapperen vid ett sammanträde – förutsatt att sådana sammanträden regleras i den nationella lagstiftningen – eller individuellt har godkänt en ändring av rättigheterna eller om inte innehavarna av värdepapperen har rätt att få dessa återköpta av det övertagande bolaget.
   Artikel 16
   1.   Om lagstiftningen i en medlemsstat inte föreskriver någon förebyggande rättslig eller administrativ kontroll av att en fusion är lagenlig eller om denna kontroll inte omfattar alla för fusionen föreskrivna handlingar, ska protokollen från de bolagsstämmor som beslutar om fusionen och i förekommande fall det efter dessa bolagsstämmor följande fusionsavtalet upprättas i form av officiellt bestyrkta handlingar. Om fusionen inte ska godkännas av bolagsstämmor i alla de fusionerande bolagen, ska fusionsplanen upprättas i form av en officiellt bestyrkt handling.
   2.   Den notarie eller myndighet som är behörig att upprätta och officiellt bestyrka handlingar ska granska och bestyrka, dels förekomsten av och lagenligheten hos alla de rättshandlingar och formaliteter som åligger det bolag för vilket notarien eller myndigheten handlar, dels förekomsten av och lagenligheten hos fusionsplanen.
   Artikel 17
   Lagstiftningen i medlemsstaterna ska ange den tidpunkt då en fusion blir gällande.
   Artikel 18
   1.   En fusion ska för vart och ett av de fusionerande bolagen offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 2009/101/EG.
   2.   Det övertagande bolaget kan självt vidta de formaliteter för offentliggörandet som hänför sig till det eller de överlåtande bolagen.
   Artikel 19
   1.   En fusion ska i kraft av själva lagstiftningen ha följande rättsverkningar, vilka ska inträda samtidigt:

               a)

               Både i förhållandet mellan det överlåtande och det övertagande bolaget och i förhållandet till tredje man övergår det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder till det övertagande bolaget.

               b)

               Aktieägarna i det överlåtande bolaget blir aktieägare i det övertagande bolaget.

               c)

               Det överlåtande bolaget upphör.

         2.   Aktier i det överlåtande bolaget får inte bytas ut mot aktier i det övertagande bolaget, om aktierna i det överlåtande bolaget innehas antingen

               a)

               av det övertagande bolaget självt eller av någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning, eller

               b)

               av det överlåtande bolaget självt eller av någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning.

         3.   Vad nu sagts ska inte inkräkta på den lagstiftning i medlemsstaterna som föreskriver särskilda formaliteter för att överföringen av vissa tillgångar, rättigheter och förpliktelser från det överlåtande bolaget ska gälla mot tredje man. Det övertagande bolaget får självt verkställa dessa formaliteter; lagstiftningen i medlemsstaterna kan dock tillåta att det överlåtande bolaget fortsätter att verkställa formaliteterna under en begränsad tid som, utom i undantagsfall, inte får vara längre än sex månader räknat från den tidpunkt då fusionen blir gällande.
   Artikel 20
   Lagstiftningen i medlemsstaterna ska minst innehålla regler om det civilrättsliga ansvar som ledamöterna i det överlåtande bolagets förvaltnings- eller ledningsorgan ska ha mot bolagets aktieägare på grund av oförsvarligt förfarande av ledamöterna i dessa organ vid förberedelsen och genomförandet av fusionen.
   Artikel 21
   Lagstiftningen i medlemsstaterna ska minst innehålla regler om det civilrättsliga ansvar som de sakkunniga, vilka ansvarar för upprättandet i det överlåtande bolaget av den i artikel 10.1 angivna redogörelsen, ska ha mot aktieägarna i detta bolag på grund av oförsvarligt förfarande av de sakkunniga då de utförde sitt uppdrag.
   Artikel 22
   1.   Lagstiftningen i medlemsstaterna får endast innehålla sådana regler om ogiltighet av en fusion som uppfyller följande villkor:

               a)

               Ogiltigheten ska beslutas av domstol.

               b)

               En fusion som har blivit gällande enligt artikel 17 får förklaras ogiltig endast om det inte har förekommit någon rättslig eller administrativ kontroll av fusionens lagenlighet eller officiellt bestyrkta handlingar inte har upprättats eller om det visas att bolagsstämmans beslut är ogiltigt eller kan förklaras ogiltigt enligt nationell rätt.

               c)

               Talan om ogiltighetsförklaring får inte väckas om det har förflutit mer än sex månader från det att fusionen kom att gälla mot den som åberopar ogiltigheten eller om bristen har avhjälpts.

               d)

               Om det är möjligt att avhjälpa den brist, på grund av vilken fusionen kan förklaras ogiltig, ska domstolen ge bolagen i fråga tillfälle att inom viss tid göra detta.

               e)

               Ett rättsligt avgörande varigenom en fusion förklaras ogiltig ska offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 2009/101/EG.

               f)

               Om en medlemsstats lagstiftning medger att tredje man överklagar avgörandet, får detta ske senast sex månader efter det att avgörandet offentliggjorts i överensstämmelse med direktiv 2009/101/EG.

               g)

               Ett avgörande varigenom en fusion förklaras ogiltig ska inte i och för sig inkräkta på giltigheten av de förpliktelser som har uppkommit för eller gentemot det övertagande bolaget innan avgörandet blev offentligt tillgängligt men efter den tidpunkt då fusionen blir gällande.

               h)

               De bolag som har ingått i fusionen ska ansvara solidariskt för de förpliktelser som åligger ett övertagande bolag som avses i led g.

         2.   Med avvikelse från punkt 1 a får lagstiftningen i en medlemsstat även föreskriva att en administrativ myndighet kan besluta om en fusions ogiltighet, om ett sådant avgörande kan överklagas till domstol. Bestämmelserna i punkt 1 b och d–h ska tillämpas på motsvarande sätt i fråga om den administrativa myndigheten. Ogiltighetsförfarandet får inte inledas senare än sex månader efter den tidpunkt då fusionen träder ikraft.
   3.   Vad nu sagts ska inte inkräkta på medlemsstaternas lagstiftning om ogiltighetsförklaring av en fusion med anledning av annan kontroll än den förebyggande rättsliga eller administrativa kontrollen av fusionens lagenlighet.
   KAPITEL IV

      FUSION GENOM BILDANDE AV ETT NYTT BOLAG

   Artikel 23
   1.   Artiklarna 5, 6 och 7 samt 9–22 i detta direktiv ska tillämpas vid fusion genom bildande av ett nytt bolag, dock med förbehåll för bestämmelserna i artiklarna 12 och 13 i direktiv 2009/101/EG. Därvid ska med ”fusionerande bolag” och ”överlåtande bolag” avses de bolag som ska upplösas och med ”övertagande bolag” det nya bolaget.
   Artikel 5.2 a i det här direktivet ska tillämpas också på det nya bolaget.
   2.   Fusionsplanen och, om de är intagna i en särskild handling, det nya bolagets stiftelseurkund eller utkast till stiftelseurkund och bolagsordning eller utkast till bolagsordning ska godkännas av bolagsstämman i vart och ett av de bolag som ska upplösas.
   KAPITEL V

      ETT BOLAGS FÖRVÄRV AV ETT ANNAT BOLAG, I VILKET DET FÖRRA ÄGER MINST 90 % AV AKTIERNA

   Artikel 24
   Medlemsstaterna ska för de bolag som lyder under deras lagstiftning utfärda regler om ett förfarande varigenom ett eller flera bolag upplöses utan likvidation och överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat bolag, vilket i de förstnämnda bolagen äger alla aktier samt övriga värdepapper som är förenade med rösträtt på bolagsstämman. På ett sådant förfarande ska bestämmelserna i kapitel III tillämpas. Medlemsstaterna får emellertid inte införa kraven i artikel 5.2 b, c och d, artiklarna 9 och 10, artikel 11.1 d och e, artikel 19.1 b och artiklarna 20 och 21.
   Artikel 25
   Medlemsstaterna ska inte tillämpa artikel 7 vid de förfaranden som avses i artikel 24 om följande villkor är uppfyllda:

               a)

               Det i artikel 6 föreskrivna offentliggörandet ska för vart och ett av de bolag som deltar i förfarandet äga rum minst en månad innan förfarandet blir gällande.

               b)

               Alla aktieägare i det övertagande bolaget har rätt att minst en månad innan förfarandet blir gällande, hos bolaget där detta har sitt säte ta del av de i artikel 11.1 a, b och c angivna handlingarna.

               c)

               Artikel 8 c ska tillämpas.

         Vid tillämpningen av första stycket b i den här artikeln ska artikel 11.2, 11.3 och 11.4 tillämpas.
   Artikel 26
   Medlemsstaterna får tillämpa artiklarna 24 och 25 på förfaranden varigenom ett eller flera bolag upplöses utan likvidation och överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat bolag, om alla i artikel 24 angivna aktier och värdepapper i det eller de överlåtande bolagen tillhör det övertagande bolaget och/eller någon som innehar aktierna och värdepapperen i eget namn men för det övertagande bolagets räkning.
   Artikel 27
   Om en fusion sker genom ett förvärv som genomförs av ett bolag som äger minst 90 % av, men inte alla, aktier och andra värdepapper som är förenade med rösträtt på bolagsstämman i det eller de bolag som förvärvas, får medlemsstaterna inte kräva att fusionen godkänns av bolagsstämman i det övertagande bolaget om följande villkor är uppfyllda:

               a)

               Det i artikel 6 föreskrivna offentliggörandet ska i fråga om det övertagande bolaget äga rum minst en månad före tidpunkten för den bolagsstämma i det eller de överlåtande bolagen som ska besluta om fusionen.

               b)

               Alla aktieägare i det övertagande bolaget ska ha rätt att minst en månad före den tidpunkt som anges i led a hos detta bolag där det har sitt säte ta del av de handlingar som anges i artikel 11.1 a, b och, i tillämpliga fall, c, d, och e.

               c)

               Artikel 8 första stycket c ska tillämpas.

         Vid tillämpningen av första stycket b i den här artikeln ska artikel 11.2, 11.3 och 11.4 tillämpas.
   Artikel 28
   Medlemsstaterna ska inte upprätthålla kraven i artiklarna 9, 10 och 11 på en sådan fusion som avses i artikel 27 om följande villkor är uppfyllda:

               a)

               Minoritetsaktieägarna i det överlåtande bolaget ska ha rätt att få sina aktier inlösta av det övertagande bolaget.

               b)

               Om de utövar denna rätt, ska de ha rätt till ett vederlag som motsvarar värdet av aktierna.

               c)

               Om tvist uppkommer om vederlaget, ska det vara möjligt att få vederlaget bestämt av en domstol eller av en administrativ myndighet som utsetts av medlemsstaten för detta ändamål.

         En medlemsstat behöver inte tillämpa första stycket om denna medlemsstats lagstiftning ger det övertagande bolaget rätt att, utan föregående offentligt uppköpserbjudande, kräva att alla innehavare av kvarvarande värdepapper i det eller de företag som ska övertas ska sälja dessa värdepapper till det övertagande företaget före fusionen till ett rimligt pris.
   Artikel 29
   Medlemsstaterna får tillämpa artiklarna 27 och 28 på förfaranden varigenom ett eller flera bolag upplöses utan likvidation och överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat bolag, om minst 90 %, men inte alla, av de i artikel 27 avsedda aktierna och övriga värdepapper i det eller de överlåtande bolagen tillhör det övertagande bolaget och/eller någon som innehar dessa aktier och värdepapper i eget namn men för det övertagande bolagets räkning.
   KAPITEL VI

      ANDRA MED FUSION LIKSTÄLLDA FÖRFARANDEN

   Artikel 30
   Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter att den kontanta ersättningen vid ett förfarande som anges i artikel 2 överstiger 10 %, ska kapitlen III och IV samt artiklarna 27, 28 och 29 tillämpas.
   Artikel 31
   Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter ett förfarande som anges i artikel 2, 24 eller 30 utan att alla de överlåtande bolagen därvid upplöses, ska kapitel III, med undantag för artikel 19.1 c, samt kapitlen IV och V tillämpas.
   KAPITEL VII

      AVSLUTANDE BESTÄMMELSER

   Artikel 32
   Direktiv 78/855/EEG, i dess lydelse enligt de direktiv som anges i bilaga I del A, upphör härmed att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga I del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.
   Artikel 33
   Detta direktiv träder i kraft den 1 juli 2011.
   Artikel 34
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 5 april 2011.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BUZEK

            Ordförande

            På rådets vägnar

         GYŐRI E.

            Ordförande

      (1)  EUT C 51, 17.2.2011, s. 36.

      (2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 18 januari 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 21 mars 2011.

      (3)  EGT L 295, 20.10.1978, s. 36.

      (4)  Se bilaga I del A.

      (5)  EGT 2, 15.1.1962, s. 36/62.

      (6)  EGT L 65, 14.3.1968, s. 8.

      (7)  EGT L 26, 31.1.1977, s. 1.

      (8)  EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

      (9)  EGT L 82, 22.3.2001, s. 16.

      (10)  EUT L 258, 1.10.2009, s. 11.

      (11)  EUT L 390, 31.12.2004, s. 38.

      BILAGA I
      DEL A

         Upphävt direktiv och en förteckning över dess senare ändringar

      (som det hänvisas till i artikel 32)

                  Rådets direktiv 78/855/EEG
                  (EGT L 295, 20.10.1978, s. 36)

                  Bilaga I punkt III.C till 1979 års anslutningsakt
                  (EGT L 291, 19.11.1979, s. 89)

                  Bilaga I punkt II.d till 1985 års anslutningsakt
                  (EGT L 302, 15.11.1985, s. 157)

                  Bilaga I punkt XI.A.3 till 1994 års anslutningsakt
                  (EGT C 241, 29.8.1994, s. 194)

                  Bilaga II punkt 4.A.3 till 2003 års anslutningsakt
                  (EUT L 236, 23.9.2003, s. 338)

                  Rådets direktiv 2006/99/EG
                  (EUT L 363, 20.12.2006, s. 137)

                  Endast vad gäller hänvisningen till direktiv 78/855/EEG i artikel 1 och bilagan, avsnitt A.3

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/63/EG
                  (EUT L 300, 17.11.2007, s. 47)

                  Endast artikel 2

                  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/109/EG
                  (EUT L 259, 2.10.2009, s. 14)

                  Endast artikel 2

            DEL B

         Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning

      (som det hänvisas till i artikel 32)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  78/855/EEG

                  13 oktober 1981

                  2006/99/EG

                  1 januari 2007

                  2007/63/EG

                  31 december 2008

                  2009/109/EG

                  30 juni 2011

      BILAGA II

         Jämförelsetabell

                  Direktiv 78/855/EEG

                  Det här direktivet

                  Artikel 1

                  Artikel 1

                  Artiklarna 2–4

                  Artiklarna 2–4

                  Artiklarna 5–22

                  Artiklarna 5–22

                  Artikel 23.1

                  Artikel 23.1 första stycket

                  Artikel 23.2

                  Artikel 23.1 andra stycket

                  Artikel 23.3

                  Artikel 23.2

                  Artiklarna 24–29

                  Artiklarna 24–29

                  Artiklarna 30 och 31

                  Artiklarna 30 och 31

                  Artikel 32

                  —

                  —

                  Artikel 32

                  —

                  Artikel 33

                  Artikel 33

                  Artikel 34

                  —

                  Bilaga I

                  —

                  Bilaga II


Avis juridique important

|

31970L0311

Rådets direktiv 70/311/EEG av den 8 juni 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om styrinrättningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 133 , 18/06/1970 s. 0010 - 0013 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0139  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1970(II) s. 0323  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0139  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1970(II) s. 0375  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 1 s. 0093  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0221  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0221

RÅDETS DIREKTIV av den 8 juni 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om styrinrättningar för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (70/311/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. styrinrättningen.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande regler, särskilt för att för varje fordonstyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande som anges i rådets direktiv(3) av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, dels släpvagnar till dessa fordon, med undantag av spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner samt andra motorredskap.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till styrinrättningen om denna inrättning uppfyller kraven i bilagan.Artikel 3De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagan till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt det förfarande som beskrivs i artikel 13 i rådets direktiv av den 6 februari 1970 om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 8 juni 1970.På rådets vägnarP. HARMELOrdförande(1) EGT nr C 160, 18.12.1969, s. 7.(2) EGT nr C 10, 27.1.1970, s. 18.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.BILAGA1. DEFINITIONER 1.1. StyrinrättningMed styrinrättning avses all den utrustning som har till uppgift att ändra fordonets rörelseriktning.Styrinrättningen kan anses omfatta- styrorganet,- styrväxeln,- de styrda hjulen,- eventuell särskild utrustning för att åstadkomma tilläggskraft eller oberoende kraft.1.1.1. StyrorganMed styrorgan avses den del som manövreras direkt av föraren för att styra fordonet.1.1.2. Styrväxel1.1.2.1. I fråga om motorfordon avses med styrväxel samtliga delar mellan styrorganet och de styrda hjulen, med undantag av den särskilda utrustning som nämns i punkt 1.1.4. Styrväxeln kan vara mekanisk, hydraulisk, pneumatisk, elektrisk eller en kombination av några av dessa.1.1.2.2. I fråga om släpvagnar avses med styrväxel samtliga delar som överför den kraft till de styrda hjulen som behövs för att åstadkomma en ändring av fordonets rörelseriktning.1.1.3. Styrda hjulMed styrda hjul avses de hjul vars riktning kan ändras direkt eller indirekt i förhållande till fordonets riktning för att åstadkomma en ändring av fordonets rörelseriktning.1.1.4. Särskild utrustningMed särskild utrustning avses den del av styrinrättningen som åstadkommer tilläggskraft eller oberoende kraft. Tilläggskraft eller oberoende kraft kan åstadkommas med ett mekaniskt, hydrauliskt, pneumatiskt eller elektriskt system, eller med någon kombination av dessa (till exempel med en oljepump, en luftpump eller ett batteri).1.2. Olika typer av styrinrättningar1.2.1. Med hänsyn till den kraftkälla som behövs för att ändra riktningen på de styrda hjulen kan följande typer av styrinrättningar urskiljas:1.2.1.1. Manuell styrinrättning, där styrkraften erhålls helt av förarens muskelkraft.1.2.1.2. Partiell servostyrinrättning, där styrkraften erhålls både av förarens muskelkraft och av kraft från den särskilda utrustning som nämns i punkt 1.1.4.1.2.1.3. Servostyrinrättning, där styrkraften erhålls helt från den särskilda utrustning som nämns i punkt 1.1.4.1.3. StyrkraftMed styrkraft avses den kraft som föraren måste utöva på styrorganet för att styra fordonet.2. KONSTRUKTIONS-, MONTERINGS- OCH KONTROLLKRAV 2.1. Allmänna krav2.1.1. Styrinrättningen skall säkerställa lätt och säker manövrering av fordonet. Vid behov skall fordonet vara försett med partiell servostyrningsanordning.2.2. Detaljerade krav2.2.1. Styrorgan2.2.1.1. Styrorganet skall vara lätt att använda och manövrera. Det skall vara så konstruerat att det medger gradvis styrning. Styrorganets rörelseriktning skall överensstämma med den önskade riktningsändringen för fordonet.2.2.1.2. Den styrkraft som är nödvändig för att åstadkomma en vändcirkel med 12 meters radie, med utgångspunkt från riktningen rakt fram, får inte överstiga 25 kg.För partiella servostyrningsanordningar får den nödvändiga styrkraften inte överstiga 60 kg om tilläggskraften upphör.2.2.1.3. För kontroll av överensstämmelsen med kravet i punkt 2.2.1.2 ovan skall fordonet, med utgångspunkt från riktningen rakt fram, köras längs en spirallinje med hastigheten 10 km/tim. Styrkraften på de styrda hjulen skall observeras fram till det ögonblick då de styrda hjulen når det läge som medför att fordonet går in i en vändcirkel med 12 meters radie; styrkraften får inte överstiga de fastställda värdena. Manövreringstiden (tiden från det ögonblick då styrorganet påverkas första gången till det ögonblick då mätpositionen uppnås) får inte överstiga fyra sekunder i normalfallet och sex sekunder om tilläggskraften upphör. En manöverkontroll skall utföras åt höger och en åt vänster.Vid provningen skall fordonet vara lastat till den tekniskt tillåtna totalvikten. Däckens lufttryck och viktfördelningen mellan axlarna skall vara enligt tillverkarens anvisningar.2.2.2. Styrväxel2.2.2.1. Det skall vara möjligt att styra fordonet även om styrväxelns hydrauliska, pneumatiska och elektriska delar helt eller delvis upphör att fungera.2.2.2.2. En mekanisk styrväxel skall vara konstruerad så att den uppfyller samtliga funktionskrav. Den skall vara lätt åtkomlig för underhåll och inspektion.2.2.3. Styrda hjul2.2.3.1. Bakhjulen får inte vara de enda styrda hjulen. Detta krav gäller inte för påhängsvagnar.2.2.3.2. Motorfordon på vilka även bakhjulen är styrda skall genomgå följande prov:2.2.3.2.1. Utan att behöva vidta några onormala styrkorrigeringar skall föraren kunna hålla bakhjulen på en rak linje på en slät och horisontell väg med en hastighet av 80 km/tim eller den högsta hastighet som fordonet är konstruerat för om denna är lägre än 80 km/tim.2.2.3.3. Även släpvagnar skall genomgå den provning som anges i punkt 2.2.3.2.1, vid en hastighet av 80 km/tim eller vid den av tillverkaren angivna tekniskt tillåtna hastigheten om denna är lägre än 80 km/tim, i följande fall:- När släpvagnen är utrustad med mer än en axel med styrda hjul.- När släpvagnen är en påhängsvagn utrustad med minst en axel med styrda hjul.2.2.4. Särskild utrustning2.2.4.1. Servostyrinrättning är inte tillåten.2.2.4.2. Om en partiell servostyrningsanordning inte har en egen kraftkälla för tilläggskraften, skall den ha en kraftbehållare. Om tilläggskraften åstadkoms med tryckluft, skall tryckluftsbehållaren vara skyddad med en backventil.2.2.4.3. Det skall vara möjligt att styra fordonet även om den särskilda utrustningen upphör att fungera.


Avis juridique important

|

31986L0299

Kommissionens fjärde direktiv 86/299/EEG av den 3 juni 1986 om ändring av bilagan till rådets direktiv 74/63/EEG om fastställande av tillåtna maximihalter av främmande ämnen och produkter i djurfoder

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 189 , 11/07/1986 s. 0040 - 0041 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 21 s. 0137  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 21 s. 0137

KOMMISSIONENS FJÄRDE DIREKTIV av den 3 juni 1986 om ändring av bilagan till rådets direktiv 74/63/EEG om fastställande av tillåtna maximihalter av främmande ämnen och produkter i djurfoder (86/299/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 74/63/EEG av den 17 december 1973 om fastställande av tillåtna maximihalter av främmande ämnen och produkter i djurfoder (), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85 (), särskilt artikel 6 i detta, ochmed beaktande av följande:Direktiv 74/63/EEG innehåller bestämmelser om en återkommande översyn av innehållet i det direktivets bilaga till följd av ökad vetenskaplig och teknisk kunskap.Då inga särskilda bestämmelser finns för tillskottsfoderblandningar, får dessa inte, efter den utspädning som föreskrivs i hanteringsanvisningarna, innehålla halter av främmande ämnen och produkter som överstiger dem som fastställs för helfoder i bilagan till direktiv 74/63/EEG.Tillämpningen av denna regel förefaller inte alltid garantera att de föreskrivna maximihalterna för helfoder respekteras i de fall då tillskottsfoderblandningar ingår för att tillgodose dagsbehovet tillsammans med andra foder som också innehåller orenheter. Det är därför lämpligt att begränsa förekomsten av vissa främmande ämnen eller produkter i tillskottsfoderblandningar genom att fastställa lämpliga maximihalter.De åtgärder som beslutas om i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga foderkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till direktiv 74/63/EEG skall ändras enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 1 senast den 31 december 1987. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 3 juni 1986.På kommissionens vägnarFrans ANDRIESSENVice ordförande() EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 31.() EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.BILAGA1. I del A, "Ämnen (joner eller grundämnen)", i bilagan skall:>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>>Plats för tabell>2. I del B, "Produkter", skall i punkt 1, "Aflatoxin", uttrycket "Tillskottsfoderblandningar till mjölkkor" i spalten "Foder" och talet "0,01" i spalten "Maximihalt" ersättas av följande:>Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31998L0039

Kommissionens direktiv 98/39/EG av den 5 juni 1998 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 75/321/EEG om styrinrättningen på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 170 , 16/06/1998 s. 0015 - 0015

KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/39/EG av den 5 juni 1998 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 75/321/EEG om styrinrättningen på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 75/321/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om styrinrättningen på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/54/EG (2), särskilt artikel 4 i detta, ochmed beaktande av följande:Det finns anledning att nu betrakta ett motorstopp som en potentiell orsak till att servostyrningen upphör att fungera vilket skulle kunna leda till att styrningen låses.Direktiv 75/321/EEG bör därför ändras.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till den tekniska utvecklingen som inrättas genom rådets direktiv 74/150/EEG (3), senast ändrat genom direktiv 97/54/EG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I punkt 2.2.4.1.2 i bilagan till direktiv 75/321/EEG skall den första meningen ersättas med följande:"Om traktorn är försedd med en servostyrinrättning enligt 1.2.1.3, och förutsatt att denna inrättning har en helt hydraulisk styrväxel, skall det vid fel på den särskilda utrustningen eller motorn vara möjligt att utföra de två manövrer som anges i 2.2.1.3 med hjälp av en särskild tilläggsutrustning."Artikel 2 1. Från och med den 1 maj 1999 får medlemsstaterna inte- för en typ av traktor vägra EG-typgodkännande eller utfärdande av det dokument som avses i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 74/150/EEG, eller vägra nationellt typgodkännande,- förbjuda ibruktagande av dessa traktorer,om traktorerna uppfyller kraven i direktiv 75/321/EEG i dess lydelse enligt det här direktivet.2. Från och med den 1 oktober 1999 får medlemsstaterna- inte längre utfärda det dokument som avses i artikel 10.1 tredje strecksatsen i direktiv 74/150/EEG för en typ av traktor, om den inte uppfyller kraven i direktiv 75/321/EEG i dess lydelse enligt det här direktivet,- vägra nationellt typgodkännande för en typ av traktor om den inte uppfyller kraven i direktiv 75/321/EEG i dess lydelse enligt det här direktivet.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 april 1999 och skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 5 juni 1998.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT L 147, 9.6.1975, s. 24.(2) EGT L 277, 10.10.1997, s. 24.(3) EGT L 84, 28.3.1974, s. 10.