Avis juridique important

|

31984L0631

Rådets direktiv 84/631/EEG av den 6 december 1984 om övervakning och kontroll inom Europeiska gemenskapen av gränsöverskridande transporter av farligt avfalld

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 326 , 13/12/1984 s. 0031 - 0041 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 6 s. 0200  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 5 s. 0122  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 6 s. 0200  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 5 s. 0122

RÅDETS DIREKTIV av den 6 december 1984 om övervakning och kontroll inom Europeiska gemenskapen av gränsöverskridande transporter av farligt avfall (84/631/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Enligt Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från år 1973(4), 1977(5) och 1983(6) skall gemenskapsåtgärder vidtas i syfte att kontrollera bortskaffandet av farligt avfall.Enligt rådets direktiv 78/319/EEG av den 20 mars 1978 om giftigt och annat farligt avfall(7) är medlemsstaterna skyldiga att vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att giftigt och annat farligt avfall bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att skada miljön.Transporter av avfall mellan medlemsstaterna eller mellan medlemsstater och andra stater kan vara nödvändiga för att bortskaffandet skall kunna ske på bästa möjliga sätt.Olikheter i de bestämmelser om bortskaffande av farligt avfall som redan tillämpas eller som utarbetas i medlemsstaterna kan snedvrida konkurrensförhållandena och direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. Olikheter finns särskilt i fråga om förfaranden för övervakning och kontroll av gränsöverskridande transporter av farligt avfall inom gemenskapen. En tillnärmning av lagstiftningen på detta område i enlighet med artikel 100 i fördraget är därför nödvändig.Genom rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall(8), rådets direktiv 76/403/EEG av den 16 april 1976 om slutligt omhändertagande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler(9) samt rådets direktiv 78/319/EEG har redan fastställts vissa bestämmelser som rör bortskaffande av farligt avfall. Övervakningen och kontrollen av gränsöverskridande transporter av farligt avfall har dock ännu ej reglerats.Ett effektivt och konsekvent utformat system för övervakning och kontroll av gränsöverskridande transporter av farligt avfall bör inte skapa handelshinder inom gemenskapen eller påverka konkurrensen.Den växande volymen långväga transporter av farligt avfall inom gemenskapen medför ökade risker och gör att det är nödvändigt att övervaka och kontrollera det farliga avfallet från det tillfälle då det uppkommer tills det behandlas eller slutligt bortskaffas på ett säkert sätt.Därför krävs en obligatorisk anmälan för gränsöverskridande transporter av farligt avfall och en enhetlig typ av fraktsedel.Behöriga myndigheter i de medlemsstater till vilka avfall skall sändas bör kunna motsätta sig sådana avfallstransporter. Invändningarna bör uppfylla vissa krav och vara väl underbyggda.Det är också önskvärt att den avsändande medlemsstaten och den medlemsstat genom vilken transporten skall ske kan fastställa villkor för transporter av avfall inom sina respektive territorier.Vidare bör den avsändande medlemsstaten kunna motsätta sig en transport i vissa situationer och om vissa villkor är uppfyllda.Om avfall transporteras till en destination utanför gemenskapen bör anmälan också göras till mottagarlandet och, iä förekommande fall, till det tredje land som avfallet transporteras genom.För att i detta fall effektivt kunna kontrollera gränsöverskridande transporter av farligt avfall bör tullmyndigheterna i den sista medlemsstat som transporten skall gå genom sända en kopia av fraktsedeln till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten. Innehavaren bör intyga för de behöriga myndigheterna i den avsändande medlemsstaten att avfallet lämnat gemenskapen.I vissa fall kan ett gemensamt anmälningsförfarande tillämpas.Uppgifter om avfallet, producenterna, eventuella avtal med mottagaren, de åtgärder som vidtagits i fråga om transportvägar och försäkringar samt villkoren för genomförandet av själva transporten bör lämnas till de behöriga myndigheternaä i de berörda medlemsstaterna som ett led i anmälningsförfarandet.För att säkerställa att farligt avfall inte medför onödiga risker bör det förpackas och märkas omsorgsfullt. De anvisningar som bör följas i händelse av fara eller om en olycka inträffar bör medfölja avfallet för att skydda människor och miljön från de faror som kan uppkomma.Medlemsstaterna bör kunna fastställa gränsöverfarter efter samråd med kommissionen.Enligt principen "förorenaren betalar" bör innehavaren och/eller producenten av avfallet stå för kostnaderna för genomförandet av anmälningsförfarandet, inklusive kostnaderna för kontroll och analys.Det är viktigt att det ansvar som åvilar producenten eller någon annan person som ansvarar för skador definieras och att villkoren för tillämpningen fastställs, för att på så sätt säkerställa en effektiv och skälig gottgörelse för den skada som kan ha uppstått vid en transport av farligt avfall. Rådet bör vidta åtgärder senast tre år från det att detta direktiv börjar tillämpas. Rådet bör också inom samma tid besluta om ett försäkringssystem.Icke-järnhaltigt metallavfall avsett för återanvändning,ä regenerering eller återvinning bör om vissa villkor är uppfyllda undantas från bestämmelserna i detta direktiv.Medlemsstaterna bör till kommissionen överlämna all sådanä information som har betydelse för tillämpningen av detta direktiv och bör särskilt sammanställa rapporter vartannat år, som skall ligga till grund för en sammanfattande rapport från kommissionen.Den tekniska kommitté som har inrättats enligt direktiv 78/319/EEG bör också tilldelas befogenheten att utarbeta och vid behov ändra den enhetliga fraktsedeln med enhetlig deklaration som föreskrivs i detta direktiv. Kommittén bör även ha rätt att anpassa den förteckning över konventioner som bifogas detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Medlemsstaterna skall i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv och i syfte att skydda människors hälsa och miljön vidta nödvändiga åtgärder för övervakning och kontroll av gränsöverskridande transporter av farligt avfall, både inom gemenskapen och till och från gemenskapen.Artikel 2 1. I detta direktiv används följande beteckningar med deä betydelser som här anges:a) Farligt avfall, i det följande kallat avfall:- giftigt och annat farligt avfall enligt definition i artikel 1 b i direktiv 78/319/EEG, utom de klorerade och organiska lösningsmedel som avses i punkt 13 och 14 i bilagan till det direktivet,- PCB enligt definitionen i artikel 1 a i direktiv 76/403/EEG.b) Behöriga myndigheter: de behöriga myndigheter i de berörda medlemsstaterna, som i enlighet med artikel 16 har utsetts i mottagarstaten, i avsändarstaten samt i förekommande fall i den eller de stater genom vilka transitering sker.c) Avfallsproducent: var och en som bedriver en verksamhet som ger upphov till avfall ("ursprunglig producent") och var och en som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning.d) Avfallsinnehavare: avfallsproducenten eller en annan person eller ett annat företag som har för avsikt att genomföra eller har genomfört en gränsöverskridande transport av avfall.e) Avfallsmottagare: den person eller det företag till vilken eller vilket avfallet transporteras för bortskaffande (slutligt omhändertagande).f) Bortskaffande: sådant bortskaffande som avses i artikel 1 c i direktiv 78/319/EEG.2. Att föra i land avfall som har producerats vid normal drift av fartyg, inbegripet avloppsvatten och sopor, skall inte betraktas som gränsöverskridande transport i den betydelse som avses i detta direktiv.Artikel 3 1. Avfallsinnehavaren skall anmäla till de behörigaä myndigheterna i de berörda medlemsstaterna om han avser att transportera eller låta transportera avfallet från en medlemsstat till en annan, låta det följa transportvägar genom en eller flera medlemsstater, eller transportera det till en medlemsstat från tredje land.2. Anmälan skall göras med en enhetlig fraktsedel, nedan kallad fraktsedel, vars utformning skall beslutas i enlighet med artikel 15 och som skall ha det innehåll som framgår av bilaga 1.3. Tillsammans med anmälan skall avfallsinnehavaren till den behöriga myndigheten i de berörda medlemsstaterna överlämna de uppgifter som behövs, vilka särskilt skall avse följande:- Avfallets ursprung och sammansättning, uppgifter om producenten samt, för avfall från flera källor, enä detaljerad förteckning över avfallet och om möjligt uppgifter om de ursprungliga producenterna.- Transportvägar och försäkring avseende skador som kan tillfogas tredje part.- De åtgärder som kommer att vidtas för att garantera en säker transport och särskilt att transportören uppfyller de krav som de berörda medlemsstaterna har fastställt för transportverksamheten.- Avtal med mottagaren av avfallet. Denne skall ha sådana tekniska resurser att bortskaffandet av avfallet inte innebär någon fara för människors hälsa eller för miljön. Om avfallet lagras, behandlas eller deponeras inom en medlemsstat, skall mottagaren också ha tillstånd enligt artikel 9 i direktiv 78/319/EEG ellerä artikel 6 i direktiv 76/403/EEG.4. Om avfallet skall transporteras till en destination utanför gemenskapen, skall avfallsinnehavaren anmäla detta till det tredje land som är mottagarstat och, om detta är tillämpligt, till det tredje land eller de tredje länder som avfallet transporteras genom och till de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna.Artikel 4 1. En gränsöverskridande transport får inte utföras förrän behöriga myndigheter i de medlemsstater som avses i 2 a b har bekräftat mottagandet av anmälan. Denna bekräftelse skall anges på fraktsedeln.2. Bekräftelsen av mottagandet eller en underrättelse om sådana invändningar som avses i punkt 3 skall senast en månad efter mottagandet av anmälan överlämnas till avfallsinnehavaren,a) antingen av de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten, eller,b) vid transport av avfall för bortskaffande utanför gemenskapen eller av avfall från tredje land som transiteras genom gemenskapen för bortskaffande utanför gemenskapen, av de behöriga myndigheterna i den sista medlemsstat genom vilken transporten skall passera.Mottagaren av avfallet och den behöriga myndigheten i de övriga berörda medlemsstaterna skall få kopior av bekräftelsen.3. Invändningar skall grundas på sådana lagar och andra författningar som avser miljöskydd, allmän ordning och säkerhet eller hälsoskydd, vilka överensstämmer med detta direktiv, med andra gemenskapsinstrument eller med internationella konventioner inom detta område som har slutits av den berörda medlemsstaten före anmälan av detta direktiv.4. När de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som avses i punkt 2 a b anser att de problem som föranlett inävändningarna har lösts, skall de genast sända en bekräftelse till avfallsinnehavaren, med kopior till avfallsmottagaren och till behöriga myndigheter i övriga berörda medlemsstater.5. Den bekräftelse som de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som avses i punkt 2 a b överlämnar till aväfallsinnehavaren i enlighet med denna artikel fritar dock inte avfallsproducenten eller någon annan person från de skyldigheter som följer av gällande nationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser.6. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 eller 2 har behöriga myndigheter i den medlemsstat från vilken avfallet sänds och i förekommande fall i den eller de medlemsstater genom vilka transitering sker rätt att inom 15 dagar efter mottagandet av anmälan besluta, om detta är lämpligt, om de villkor som behövs för transporten av avfallet över sina territorier. Dessa villkor, som skall lämnas till avfallsinnehavaren, med kopior till de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna får inte vara strängare än de villkor som har beslutats för liknande transporter som sker enbart inom medlemsstaten i fråga och skall utformas med hänsyn till befintliga överenskommelser. Avfallsinnehavaren måste följa dessa villkor för att få utföra transporten.Senast 20 dagar efter mottagandet av en anmälan får den behöriga myndigheten i den medlemsstat från vilken avfallet sänds framställa invändningar, om transporten av avfallet försvårar genomförandet av de planer som har upprättats med stöd av artikel 12 i direktiv 78/319/EEG eller artikel 6 i direktiv 76/403/EEG eller om transporten strider mot förpliktelser som gäller enligt internationella överenskommelser inom detta område vilka har ingåtts före anmälan av detta direktiv. En underrättelse om invändningen skall överlämnas till avfallsinnehavaren, med kopior till de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna.Artikel 5 1. Avfallsinnehavaren får tillämpa ett gemensamt anmälningsförfarande, om avfall med samma fysikaliska och kemiska egenskaper regelbundet transporteras till samma mottagare via samma tullkontor i den medlemsstat från vilken avfallet sänds, samma tullkontor i den medlemsstat till vilken avfallet sänds och i förekommande fall samma tullkontor vid in- och utförsel i den eller de medlemsstater genom vilka transitering sker.2. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som avses i artikel 4.2 a b och i förekommande fall behöriga myndigheter i den eller de medlemsstater genom vilkaä transitering sker kan komma överens om att det gemensamma anmälningsförfarandet får tillämpas endast om vissa uppgifter lämnas, exempelvis uppgifter om de exakta kvantiteterna eller i form av periodiska förteckningar över det avfall som skall transporteras.3. Om ett gemensamt anmälningsförfarande tillämpas, kan en sådan bekräftelse som avses i artikel 4.1 omfatta flera avfallstransporter under en tid av högst ett år.4. Gemensam anmälan skall göras genom fraktsedeln.Artikel 6 1. När avfallsinnehavaren har mottagit den bekräftelse som avses i artikel 4 och 5 skall han innan transporten utförs fyllaä i fraktsedeln och sända kopior till de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna och till tredje land som berörs.2. En kopia av fraktsedeln inklusive bekräftelsen skall åtfölja varje transport.3. Alla företag som därefter deltar i genomförandet av transporten skall fylla i fraktsedeln på angivet ställe, skriva under den och behålla en kopia.4. Senast 15 dagar efter mottagandet av avfallet skall avfallsmottagaren överlämna kopior av den fullständigt ifyllda fraktsedeln till avfallsinnehavaren, till de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna samt till tredje land som berörs. Kopiorna skall behållas i minst två år.Artikel 7 När avfall skall bortskaffas utanför gemenskapen skall, med avvikelse från vad som föreskrivs i artikel 6.4, tullmyndigheten i den sista medlemsstat som avfallet passerar lämna en kopia av fraktsedeln till de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten, som skall förvara kopiorna i minst två år.Avfallsinnehavaren skall senast sex veckor efter det att avfallet har lämnat gemenskapen deklarera eller intyga för de behöriga myndigheterna i den medlemsstat från vilket avfallet sänds att avfallet har nått sin rätta destination. Han skall därvid ange den sista tullstation inom gemenskapen som avfallet har passerat.Artikel 8 1. Gränsöverskridande transporter skall uppfylla följande villkor:a) Avfallet skall vara omsorgsfullt förpackat.b) Behållarna skall vara försedda med lämplig märkning, som utöver avfallstyp, sammansättning och mängd även skall ange telefonnummer till den eller de personer från vilka anvisningar eller råd kan erhållas vid varje tidpunkt under transporten.c) De anvisningar som bör följas i händelse av fara eller om en olycka inträffar skall medfölja avfallet.d) Den märkning och de anvisningar som avses i b och c skall vara på de berörda medlemsstaternas språk.2. De villkor som anges i punkt 1 skall anses vara uppfyllda om en medlemsstat tillämpar bestämmelser som överensstämmer med sådana internationella transportkonventioner som förtecknas i bilaga 2 och till vilka medlemsstaten anslutit sig, om dessa konventioner omfattar sådant avfall som avses i detta direktiv.Artikel 9 Medlemsstaterna får vid behov och efter samråd med kommissionen besluta om gränsöverfarter för transporter av avfall.Artikel 10 Enligt principen "förorenaren betalar" kan den berörda medlemsstaten ta ut kostnaden för anmälnings- och övervakningsförfarandena, inklusive kostnader för de analyser och kontroller som är nödvändiga, från avfallsinnehavarenä och/eller avfallsproducenten. Den kostnad som tas ut skall vara jämförbar med kostnaden för motsvarande förfaranden vid transporter av samma sorts avfall inom medlemsstaten.Artikel 11 1. Utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om privaträttsligt ansvar gäller, oavsett var bortskaffandet av avfallet sker, att avfallsproducenten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att bortskaffa eller låta bortskaffa avfallet på ett sådant sätt att miljöns kvalitetä skyddas i enlighet med direktiv 75/442/EEG, direktiv 78/319/EEG och detta direktiv.2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att skyldigheterna enligt punkt 1 iakttas.3. Rådet skall enligt förfarandet i artikel 100 i fördraget senast den 30 september 1988 fastställa villkoren för införandet av ett privaträttsligt ansvar för producenten i händelse av skada eller för någon annan som bör ställas till svars för en sådan skada. Rådet skall även besluta om ett försäkringssystem.Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1985 underrätta kommissionen om namn, adresser samt telefon- och telexnummer avseende de behöriga myndigheterna samt de anläggningar, inrättningar eller företag som innehar ett sådant tillstånd att bortskaffa avfall som avses i artikel 3.3 sista strecksatsen.Medlemsstaterna skall regelbundet underrätta kommissionen om ändringar i dessa uppgifter.2. Kommissionen skall utan dröjsmål överlämna deä uppgifter som avses i punkt 1 till de övriga medlemsstaterna.Artikel 13 1. Den 1 oktober 1987 och därefter vartannat år skall medlemsstaterna till kommissionen lämna rapporter om genomförandet av detta direktiv och om situationen när det gäller gränsöverskridande transporter inom deras respektive territorier.2. Rapporterna skall särskilt omfatta följande uppgifter:- Gränsöverskridande transporter av sådant avfall som uppkommit vid stora olyckor, särskilt sådana som avses i artikel 1 i rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter(10).- Anmärkningsvärda händelser i samband med sådana gränsöverskridande transporter av avfall som avses i detta direktiv, vilka händelser inneburit eller fortfarande kan innebära allvarliga risker för människor eller för miljön.- Den mängd och det slags avfall som införts till medälemsstaternas territorier för bortskaffande, samt vilka avfallskvaliteter och avfallsslag som har uppkommit inom deras territorier och som därefter slutligt har exporterats.Artikel 14 På grundval av de rapporter som avses i artikel 13 skall kommissionen vartannat år sammanställa en sammanfattande rapport, som skall lämnas till Europaparlamentet, rådet samt Ekonomiska och sociala kommittén.Artikel 15 Den tekniska kommitté som har inrättats enligt artikel 18 i direktiv 78/319/EEG, vilken tillämpar förfarandet i artikel 19ä i det direktivet, tilldelas befogenheten att i enlighet med bilaga 1 respektive bilaga 3 utarbeta den fraktsedel, inklusive de allmänna anvisningarna, och den enhetliga deklaration som avses i artikel 17. Kommittén har också rätt att enligt samma förfarande med hänsyn till tekniska framsteg anpassa dels fraktsedeln och deklarationen samt dels förteckningen över internationella transportkonventioner i bilaga 2.Artikel 16 Medlemsstaterna skall utse de behöriga myndigheter som krävs för tillämpningen av artikel 4.Artikel 17 Icke järnhaltigt metallavfall (inklusive skrot, slam, aska och stoft) som är avsett för återanvändning, regenerering eller återvinning i enlighet med ett avtal om en sådan åtgärd skall undantas från bestämmelserna i detta direktiv, om följande villkor är uppfyllda:a) Innehavaren skall lämna en deklaration genom ett enhetligt dokument, som skall åtfölja transporten och ha det innehåll som anges i bilaga 3. Av deklarationen skall framgå att materialet är avsett att behandlas med sådana förfaranden. Innehavaren skall lämna en kopia av detta dokument till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som avses i artikel 4.2 a b.b) Mottagaren skall genom samma dokument, vilket skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som avses i a, senast 15 dagar efter mottagandet intyga att förfarandena kommer att genomföras.Artikel 18 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv från och med den 1 oktober 1985. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta övriga medlemsstater om detta.Artikel 19 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 december 1984.På rådets vägnarL. KAVANAGHOrdförande(1) EGT nr C 53, 25.2.1983, s. 3 och EGT nr C 186, 12.7.1983, s. 3.(2) EGT nr C 184, 11.7.1983, s. 50.(3) EGT nr C 176, 4.7.1983, s. 4.(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 3.(6) EGT nr C 46, 17.2.1983, s. 1.(7) EGT nr L 84, 31.3.1978, s. 43.(8) EGT nr L 194, 25.7.1975, s. 39.(9) EGT nr L 108, 26.4.1976, s. 41.(10) EGT nr L 230, 5.8.1982, s. 1.BILAGA 1 DEN ENHETLIGA FRAKTSEDELNS INNEHÅLL AVSNITT AUpplysningar som skall ingå i anmälan(se allmänna instruktioner - punkt 1)1. Avfallets innehavare(a)2. Gemensam anmälan eller anmälan av en enstaka transport3. a) Avfallets mottagare(a)b) Tillstånd nr (i förekommande fall)c) Upplysningar om avtal mellan innehavaren och mottagaren4. Avfallets producent(a)5. a) Avfallets transportör(a)b) Tillstånd nummer (i förekommande fall)(b)6. a) Avfallets ursprungslandb) Behörig myndighet(c)7. a) Planerade transitländerb) Behörig myndighet(c)8. a) Bestämmelseland för transportenb) Behörig myndighet(c)9. Planerat datum för transporten(d)10. Planerade transportsätt (land-, luft-, sjötransport, etc.)11. Upplysningar om transportansvarsförsäkring(f)12. Avfallets benämning, fysikaliska egenskaper och kemiska sammansättning(e)13. Planerad förpackning14. Kvantitet (kg)(g)15. FN:s klassificeringsnummer16. Process vid vilken avfallet uppkommit17. Riskangivelse: explosiv/reaktiv/frätande/giftig/brandfarlig/övriga risker18. Avfallets fysiska tillstånd vid......°C: pulver- eller puderformigt/fast/visköst, pastöst/slamformigt/flytande/gasformigt/annat; avfallets färg19. Plats där avfallet uppkommit20. Plats för bortskaffande21. Metod för bortskaffande22. Övriga upplysningar23. Innehavarens försäkran att uppgifterna är korrekta; plats, datum, innehavarens underskrifta) Fullständigt namn och adress, telefon- och telexnummer, samt namn, adress, telefon- och telexnummer till den person som skall kontaktasb) Där inget särskilt tillstånd finns, skall transportören kunna visa att han uppfyller de regler som gäller för transport av sådant avfall i den berörda medlemsstatenc) Fullständigt namn och adress, telefon- och telexnummer. Dessa uppgifter är bara obligatoriska när de berörda länderna är medlemsstater. I övriga fall skall de fyllas i om de är kända.d) Vid gemensam anmälan för flera transporter kommer uppgifter att krävas om antingen de planerade datumen, om de är kända, eller om planerad täthet mellan transporterna.e) Uppgifter kommer att krävas om de mest utmärkande beståndsdelarnas beskaffenhet och koncentration vad gäller giftighet och andra risker, om möjligt tillsammans med en analys av den planerade metoden för bortskaffandet av avfallet, särskilt när det gäller den första transporten.f) Exempel på upplysningar som skall bifogas när en sådan försäkring krävs: försäkringsgivare, försäkringsnummer, sista giltighetsdag.g) Vid gemensam anmälan för flera transporter kommer uppgifter att krävas både om den totala kvantiteten och om kvantiteten vid varje enskild transport.AVSNITT BBekräftelse(Se allmänna instruktioner - punkt 2)1. Datum för mottagande av anmälan2. Datum då bekräftelsen avsänts3. Bekräftelsens giltighetstid4. Uppgift om huruvida bekräftelsen gäller en eller flera transporter5. Datum, underskrift och den behöriga myndighetens stämpelAVSNITT CUppgifter om transporten(Se allmänna instruktioner - punkt 3)1. Transportens serienummer2. Transportmedel3. Antal containrar, typ, märken, nummer, etc.4. Exakt mängd (kg)5. Tullkontor vid inresa i transitländer6. Eventuella särskilda villkor som fastställts av de berörda medlemsstater genom vars territorium transporten skall passera7. Innehavarens och transportörens försäkran om att uppgifterna är korrekta samt plats, datum och innehavarens och transportörens underskrifterAVSNITT DMottagarens kvittens(Se allmänna instruktioner - punkt 4)Mottagarens bekräftelse av att han mottagit avfallet för bortskaffande och uppgifter om mängden avfall. Plats, datum och mottagarens underskrift.AVSNITT ETullens anteckningar(Se allmänna instruktioner - punkt 5)1. Tullkontorets adress2. Försäkran om att avfallet har förts ut ur gemenskapens tullområde3. Utförseldatum4. Datum och tullmyndighetens stämpel och underskriftALLMÄNNA INSTRUKTIONEROBS! Alla behöriga myndigheter har rätt att kräva ytterligare uppgifter och dokumentation för komplettering av uppgifterna på fraktsedeln.1. Fraktsedelns avsnitt A måste fyllas i av innehavaren och skickas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där bestämmelseorten ligger, eller - om bestämmelseorten återfinns utanför gemenskapen eller om det rör sig om transitering genom gemenskapen - till den behöriga myndigheten i den sista medlemsstat som transporten skall passera, med kopior till de behöriga myndigheterna i övriga berörda medlemsstater och till det tredje land där bestämmelseorten ligger.2. Avsnitt B måste fyllas i av den behöriga myndigheten i den medlemsstat till vilken anmälan är ställd, och återsändas till avfallsinnehavaren inom en månad efter mottagandet av anmälan.En gränsöverskridande transport av farligt avfall får endast ske efter att den bekräftelse av anmälan som levererats av den behöriga myndighet som avses ovan mottagits. Bekräftelsen skall skickas tillsammans med transporten.3. Efter att ha mottagit bekräftelsen från den behöriga myndigheten måste innehavaren tillsammans med transportören fylla i fraktsedelns avsnitt C. När fraktsedeln fyllts i på fullständigt sätt skall den skickas tillsammans med transporten, och kopior skall dessförinnan sändas till de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater.4. Då mottagaren befinner sig i en medlemsstat måste avsnitt D fyllas i av denne vid mottagandet av avfallet. Mottagaren måste sända kopior av den fullständigt ifyllda fraktsedeln till avfallsinnehavaren och till de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater.5. Om avfall förs ut ur gemenskapen för bortskaffande, eller om avfall transiteras genom gemenskapen, måste avsnitt E fyllas i av tullmyndigheten vid det tullkontor där avfallet lämnar gemenskapen och sändas till den behöriga myndigheten i den medlemsstaten. I dessa fall måste avfallsinnehavaren senast sex veckor efter att avfallet lämnat gemenskapen intyga för den behöriga myndigheten i den medlemsstat som avfallet sist lämnat om att avfallet nått sin bestämmelseort; det sista tullkontor som avfallet passerat inom gemenskapen skall också anges.BILAGA 2 FÖRTECKNING ÖVER DE INTERNATIONELLA TRANSPORTKONVENTIONER SOM AVSES I ARTIKEL 8.2(1) 1. ADREuropeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg (1957)2. CIMInternationell konvention om godstransport på järnväg (1924)(2)inklusive i bilaga 1:RIDInternationella bestämmelser om transport av farligt gods på järnväg (1924)3. SOLAS-konventionenInternationell konvention om säkerhet för människoliv till sjöss (1974)4. IMDG-kod(3)Internationella regler om sjötransport av farligt gods5. ChicagokonventionenKonventionen angående internationell civil luftfart (1944), vars bilaga 18 behandlar flygtransport av farligt gods (T.I.: Technical Instructions for the Safe Transport of Dangerous Goods by Air (Tekniska anvisningar för säker lufttransport av farligt gods))6. MARPOL-konventionenKonvention rörande förhindrande av havsföroreningar från fartyg (1973/1978)7. ADNRBestämmelser om transport av farliga ämnen på Rhen (1970)BILAGA 3 FÖRSÄKRAN OM ÅTERANVÄNDNING, REGENERERING ELLER ÅTERVINNING AV AVFALL A. INNEHAVARENS FÖRSÄKRAN(1)Innehavarens namn och adress . . . Följande material(2). . . är avsedda för återanvändning, regenerering eller återvinning enligt avtal med:(3). . . Dessa material undantas från bestämmelserna i direktiv 84/631/EEG, i enlighet med artikel 17 i samma direktiv.Datum och innehavarens underskriftB. MOTTAGARENS FÖRSÄKRAN(4)Mottagarens namn och adress . . . Vi försäkrar att dessa material kommer att återanvändas, regenereras, eller återvinnas på effektivt sätt.Datum och mottagarens underskrift(1) Skall fyllas i av innehavaren och sändas med i transporten. Innehavaren måste också sända en kopia av denna handling till den behöriga myndigheten i den medlemsstat dit avfallet transporteras eller, då det rör sig om transport ut ur gemenskapen, i den sista medlemsstat som avfallet skall passera under transporten.(2) Gängse handelsbeteckning och kvantitet på materialet.(3) Mottagarens namn och adress.(4) Skall fyllas i av mottagaren och skickas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat som anges i fotnot 1 senast 15 dagar efter mottagandet av avfallet.


Avis juridique important

|

31992L0075

Rådets direktiv 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 297 , 13/10/1992 s. 0016 - 0019 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 23 s. 0195  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 23 s. 0195

RÅDETS DIREKTIV 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurserEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Åtgärder bör vidtas som syftar till att stegvis genomföra den inre marknaden under tiden fram till och med den 31 december 1992.Vissa medlemsstater har redan egna frivilliga system för märkning och annan konsumentinformation som anger hushållsapparaters energiförbrukning. En medlemsstat har officiellt uttryckt sin avsikt att införa ett eget, obligatoriskt märkningssystem, och andra medlemsstater överväger liknande åtgärder. Om flera obligatoriska nationella system införs, kommer dock detta att skapa hinder för handeln inom gemenskapen.I fördragets artikel 130r föreskrivs ett varsamt och rationellt utnyttjande av naturresurserna. Ett av de viktigaste medlen för att nå detta mål och samtidigt minska föroreningen av miljön är en rationell energianvändning.Om allmänheten får tillgång till korrekt, relevant och jämförbar information om den energi som varje enskild hushållsapparat förbrukar, kan detta påverka deras val till förmån för mindre energikrävande apparater och därigenom motivera tillverkarna att minska energiförbrukningen hos de apparater som de tillverkar. Indirekt skulle detta även främja en effektiv användning av apparaterna. I brist på sådan information kommer marknadskrafterna inte själva att kunna främja en rationell energianvändning i fråga om hushållsapparater.Information spelar en avgörande roll när det gäller att påverka marknadskrafterna, och det är därför nödvändigt att införa ett enhetligt märke för samtliga hushållsapparater av samma slag, att förse eventuella köpare med kompletterande standardiserad information om dessa apparaters energikostnader och förbrukning av andra resurser och att vidta åtgärder för att säkerställa att också eventuella köpare som inte har möjlighet att se apparaten utställd, och därigenom inte heller märkningen, förses med denna information.För detta ändamål måste energiförbrukningen och annan information om varje slag av hushållsapparater mätas enligt harmoniserade standarder och metoder och tillämpningen av dessa standarder och metoder måste kontrolleras på marknadsföringsstadiet.Direktiv 79/530/EEG(4) syftade till att uppnå dessa mål när det gäller hushållsapparater. Endast ett genomförandedirektiv (avseende elektriska ugnar) har dock antagits och endast ett fåtal medlemsstater har infört märkningen. Det är därför nu nödvändigt att ta lärdom av erfarenheterna och skärpa bestämmelserna i det direktivet. Direktiv 79/530/EEG måste därför ersättas och direktiv 79/531/EEG(5) avseende elektriska ugnar bör ses över och därefter integreras i det system som nu införs.Ett helt frivilligt system skulle leda till att bara några apparater blir märkta eller försedda med standardiserad produktinformation, vilket kan vara förvirrande för vissa konsumenter. Därför måste det system som nu införs säkerställa att samtliga berörda hushållsapparater förses med information om energiförbrukningen genom märkning och enhetliga informationsblad om produkten.Hushållsapparater utnyttjar många olika energiformer, varav elektricitet och gas är de viktigaste, och detta direktiv måste i princip omfatta hushållsapparater som förbrukar alla former av energi.Enligt rådets direktiv 86/594/EEG av den 1 december 1986 om luftburet buller från hushållsapparater(6) skall en uppgift om bullernivån införas på energimärkningen, om sådan finns. Det är därför lämpligt att annan information eller märkning som omfattas av gemenskapssystem skall ingå i energimärkningen.Endast de slag av apparater som har en betydande samlad energiförbrukning och som erbjuder tillräckliga möjligheter att förbättra energieffektiviteten bör omfattas av systemet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Syftet med detta direktiv är att göra det möjligt att harmonisera de nationella åtgärderna när det gäller att publicera uppgifter, särskilt genom märkning och produktinformation, om förbrukning av energi och andra väsentliga resurser samt kompletterande uppgifter om vissa slag av hushållsapparater för att därigenom ge konsumenterna möjlighet att välja mer energisnåla apparater. Detta direktiv skall tillämpas på följande slag av hushållsapparater, även då de säljs för andra ändamål än hushållsändamål:- Kylskåp och frysar (även i kombination).- Tvättmaskiner och torktumlare (även i kombination).- Diskmaskiner.- Ugnar.- Varmvattenberedare och varmvattenbehållare.- Ljuskällor.- Luftkonditioneringsanläggningar.2. Ytterligare slag av hushållsapparater kan, i enlighet med artikel 9 b, läggas till i förteckningen i denna artikel.3. Detta direktiv skall inte omfatta märkplåtar eller motsvarande som fästs på sådana apparater av säkerhetsskäl.4. I detta direktiv avses med- återförsäljare: detaljist eller annan person som säljer (även på kredit), hyr ut eller ställer ut hushållsapparater som är avsedda för konsument,- leverantör: tillverkaren eller dennes auktoriserade representant inom gemenskapen eller den person som släpper ut produkten på den gemensamma marknaden,- informationsblad: standardiserad uppställning av information om den aktuella hushållsapparaten,- andra väsentliga resurser: vatten, kemikalier eller varje annat ämne som en hushållsapparat förbrukar vid normal användning,- kompletterande information: övriga upplysningar om en hushållsapparats prestanda som gäller eller bidrar till att bedöma dess förbrukning av energi eller andra väsentliga resurser.5. Modeller av hushållsapparater som har slutat att tillverkas innan det relevanta genomförandedirektivet har trätt i kraft, och begagnade apparater behöver inte märkas eller förses med informationsblad.Artikel 2 1. Information om hushållsapparaters förbrukning av elektrisk energi, andra former av energi och andra väsentliga resurser samt ytterligare upplysningar skall lämnas till konsumenterna genom ett informationsblad och en etikett, när sådana apparater ställs ut för eller bjuds ut till försäljning, hyra eller kreditköp till konsumenter.2. Närmare föreskrifter om etiketten och informationsbladet meddelas i de direktiv för varje enskilt apparatslag som i överensstämmelse med artikel 9 skall antas för att genomföra detta direktiv.3. Teknisk dokumentation skall upprättas i den utsträckning som behövs för att kunna bedöma riktigheten av den information som finns på etiketten och i informationsbladet. Den skall innehålla- en allmän beskrivning av produkten,- resultaten av relevanta konstruktionsberäkningar,- tillgängliga provningsrapporter, även sådana som utarbetats av anmälda organ som är behöriga enligt annan gemenskapslagstiftning,- när värdena härrör från de som har erhållits för liknande modeller, samma upplysningar som för dessa modeller.4. Leverantören skall upprätta den dokumentation som avses i punkt 3. För ändamålet får han använda sådan dokumentation som är föreskriven enligt annan relevant gemenskapslagstiftning. Leverantören skall hålla dokumentationen tillgänglig för kontroll intill utgången av femte året efter det att den sista produkten har tillverkats.Artikel 3 1. Samtliga leverantörer som släpper ut sådana hushållsapparater på marknaden som omfattas av genomförandedirektiven skall tillhandahålla en etikett i enlighet med detta direktiv. De etiketter som används skall i alla avseenden motsvara kraven i detta direktiv och i genomförandedirektiven.2. Förutom etiketter skall leverantörerna tillhandahålla ett informationsblad om produkten. Alla broschyrer om produkten skall innehålla detta informationsblad. Om leverantören inte tillhandahåller broschyrer, skall han tillhandahålla informationsbladet tillsammans med andra handlingar som åtföljer produkten. De informationsblad som används skall i alla avseenden motsvara kraven i detta direktiv och i genomförandedirektiven.3. Leverantörerna ansvarar för att uppgifterna på de etiketter och informationsblad som de tillhandahåller är korrekta.4. Leverantören skall anses ha givit sitt samtycke till att uppgifterna på etiketten eller informationsbladet offentliggörs.Artikel 4 Följande bestämmelser skall tillämpas vid märkning och produktinformation:a) När en apparat som omfattas av ett genomförandedirektiv ställs ut, skall återförsäljaren fästa den tillhörande etiketten i den relevanta språkversionen på den väl synliga plats som anges i det relevanta genomförandedirektivet.b) Leverantören skall kostnadsfritt förse de återförsäljare som avses i a med de etiketter som behövs. Leverantörerna kan fritt välja system för leverans av etiketter. När en återförsäljare beställer etiketter är leverantören dock skyldig att se till att de beställda etiketterna levereras skyndsamt.Artikel 5 När berörda apparater bjuds ut till försäljning, hyra eller kreditköp genom postorder, katalog eller på något annat sätt som innebär att man inte kan vänta sig att en eventuell köpare ser apparaten utställd, skall genomförandedirektiven innehålla bestämmelser som säkerställer att eventuella köpare före köpet får den väsentliga information som lämnas på etiketten eller informationsbladet.Artikel 6 Genomförandedirektiven skall innehålla bestämmelser om att etiketten eller informationsbladet skall innehålla information om luftburet buller, när sådan information är föreskriven enligt direktiv 86/594/EEG, samt annan allmän information om den aktuella apparaten som krävs enligt annan gemenskapslagstiftning.Artikel 7 Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa följande:a) Alla leverantörer och återförsäljare, som är etablerade inom deras territorier, skall fullgöra sina skyldigheter enligt detta direktiv.b) Förbud skall införas mot att anbringa andra etiketter, märken, symboler eller påskrifter som gäller energiförbrukning och som inte uppfyller kraven i detta direktiv eller det aktuella genomförandedirektivet, om anbringandet kan leda till missförstånd eller förväxling. Ett sådant förbud skall inte gälla gemenskapssystem eller nationella system för miljömärkning.c) I samband med införandet av systemet med etiketter och informationsblad avseende energiförbrukning skall upplysnings- och reklamkampanjer genomföras i syfte att uppmuntra privata konsumenter till en mer ansvarsfull energianvändning.Artikel 8 1. Medlemsstaterna får varken förbjuda eller begränsa utsläppandet på marknaden av hushållsapparater som omfattas av ett genomförandedirektiv, om dessa apparater uppfyller bestämmelserna i detta direktiv och i genomförandedirektiven.2. Medlemsstaterna skall anse att etiketter och informationsblad uppfyller kraven i detta direktiv och i genomförandedirektiven, om det inte finns bevis om motsatsen. De får kräva att leverantörerna skall tillhandahålla bevis i form av sådana handlingar som avses i artikel 2.3 för att styrka riktigheten av den information som de har lämnat på etiketter och informationsblad, om det finns anledning att misstänka att informationen inte är korrekt.Artikel 9 Åtgärderna för att införa och administrera detta informationssystem skall antas och anpassas till den tekniska utvecklingen enligt det förfarande som anges i artikel 10. Dessa åtgärder omfattara) genomförandedirektiven,b) tillägg till förteckningen i artikel 1.1 av ytterligare slag av hushållsapparater för vilka betydande energibesparingar sannolikt kan uppnås.Artikel 10 För att vidtaga de åtgärder som avses i detta direktiv och särskilt artikel 9 i detta skall kommissionen biträdas av en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandet skall antas med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster inom kommittén skall vägas på det sätt som anges i den artikeln. Ordföranden får inte rösta.Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 11 Tre år efter det att detta direktiv har trätt i kraft skall kommissionen utvärdera genomförandet av det och de resultat som uppnåtts. Denna utvärdering skall ligga till grund för en rapport som skall lämnas till Europaparlamentet och rådet.Artikel 12 Genomförandedirektiven skall ange följande:a) En exakt definition av det apparatslag som avses.b) De mätstandarder och mätmetoder som skall tillämpas för att ta fram den information som avses i artikel 1.1.c) Närmare uppgifter om den tekniska dokumentation som krävs enligt artikel 2.3.d) Utformningen av och innehållet i den märkning som avses i artikel 2. Den skall i största möjliga utsträckning ha ett enhetligt utseende.e) Den plats på apparaten där etiketten skall fästas. Om det är lämpligt, kan det föreskrivas att etiketten skall fästas eller tryckas på förpackningen.f) Innehållet i det informationsblad eller den kompletterande information som avses i artikel 3.2, och, om det behövs, formatet och andra närmare uppgifter. Den information som lämnas på etiketten skall även ingå i informationsbladet.g) Den information som skall lämnas vid sådant saluförande som avses i artikel 5, och det sätt på vilket denna information skall lämnas.Artikel 13 Direktiv 79/530/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 1994.Direktiv 79/531/EEG skall betraktas som ett genomförandedirektiv till det här direktivet för elektriska ugnar. Medlemsstaterna får dock avstå från att ge det obligatorisk verkan intill den dag som kommer att anges i ett reviderat genomförandedirektiv avseende ugnar som skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 10.Artikel 14 1. Medlemsstaterna skall före den 1 juli 1993 anta de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast anmäla dessa åtgärder till kommissionen.De skall sätta bestämmelserna i kraft senast den 1 januari 1994.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 15 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 september 1992.På rådets vägnarR. NEEDHAMOrdförande(1) EGT nr C 235, 10.9.1991, s. 5.(2) EGT nr C 125, 18.5.1992, s. 172, ochEGT nr C 241, 21.9.1992.(3) EGT nr C 49, 24.2.1992, s. 32.(4) EGT nr L 145, 13.6.1979, s. 1.(5) EGT nr L 145, 13.6.1979, s. 7.(6) EGT nr L 344, 6.12.1986, s. 24.


Avis juridique important

|

31977L0099

Rådets direktiv 77/99/EEG av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 026 , 31/01/1977 s. 0085 - 0100 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 8 s. 0056  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 17 s. 0060  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 8 s. 0056  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 11 s. 0174  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 11 s. 0174

RÅDETS DIREKTIV av den 21 december 1976 om hygienproblem som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen (77/99/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), ochmed beaktande av följande:Alltsedan upprättandet av den gemensamma organisationen av marknaderna får köttprodukter röra sig fritt inom gemenskapen. Handeln inom gemenskapen med dessa produkter hindras dock av att det förekommer olika hygienkrav på detta område i de olika medlemsstaterna. För att undanröja sådana skillnader är det nödvändigt att ersätta de nationella kraven med gemensamma bestämmelser.För att garantera produkternas kvalitet ur hygiensynpunkt är det nödvändigt att vid produktionen endast sådant färskt kött som härrör från djur som slaktats i enlighet med de normer som fastställts i rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen(2), senast ändrat genom direktiv 75/379/EEG(3), rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä(4), senast ändrat genom direktiv 75/379/EEG och även rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött(5), senast ändrat genom direktiv 75/379/EEG.Köttprodukter måste tillverkas, lagras och transporteras under sådana förhållanden som garanterar att alla hygienkrav tillgodoses. Kravet att produktionsanläggning arna skall vara godkända underlättar sannolikt övervakningen av att dessa bestämmelser följs. Bestämmelser bör fastställas rörande ett förfarande för att avgöra alla tvister som kan uppstå mellan medlemsstaterna beträffande det berättigade i att godkänna en produktionsanläggning.Dessutom bör kontroller införas på gemenskapsnivå för att säkerställa att de normer som fastställs i detta direktiv tillämpas enhetligt i alla medlemsstater. Man bör fastställa rutiner för sådana kontroller i enlighet med ett gemenskapsförfarande inom den ständiga veterinärkommitté som inrättats genom rådets beslut av den 15 oktober 1968(6).Det bör finnas möjlighet att göra undantag från vissa bestämmelser i detta direktiv i fråga om vissa köttprodukter vilkas köttandel är mycket liten. Dessa undantag bör fastställas i enlighet med ett gemenskapsförfarande inom Ständiga veterinärkommittén.Vid handel mellan medlemsstaterna måste de behöriga myndigheterna i mottagarlandet tillförsäkras att leveransen av köttprodukter uppfyller kraven i detta direktiv. Det bästa sättet att göra detta anser man vara att den behöriga myndigheten utfärdar ett sundhetsintyg. Detta intyg måste följa med sändningen till mottagarorten.Medlemsstaterna måste ha rätt att förbjuda införsel till deras territorier av köttprodukter från en annan medlemsstat som visar sig otjänliga som livsmedel eller inte uppfyller hygienbestämmelserna inom gemenskapen.I sådana fall bör det vara tillåtet att köttprodukterna, på begäran av leverantören eller dennes företrädare, returneras till leverantören. Detta gäller dock inte om det finns anledning att motsätta sig detta av hälsoskäl.Om införsel förbjuds eller begränsas bör leverantören eller dennes företrädare och i vissa fall även de behöriga myndigheterna i avsändarlandet underrättas om skälen för detta.I händelse av tvist mellan leverantören och myndigheterna i mottagarlandet beträffande skälet för förbudet eller begränsningen, bör leverantören kunna inhämta ett expertutlåtande.För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett förfarande införas för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen i Ständiga veterinärkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv fastställer hygienkrav för köttprodukter som är avsedda för handel mellan medlemsstaterna.Artikel 2 1. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a) köttprodukter: produkter som helt eller delvis består av kött som genomgått någon form av hållbarhetshöjande behandling.Kött som endast kylts eller frysts skall inte anses vara en köttprodukt.Detta direktiv omfattar dock intei) köttextrakt, köttkonsommé och buljong, köttsåser och liknande produkter som inte innehåller bitar av kött,ii) hela, kapade eller krossade ben, köttpepton, animaliskt gelatin, köttmjöl, svålpulver, blodplasma, torkat blod, torkad blodplasma, cellproteiner, benextrakt och liknande produkter,iii) fett som smälts ut från djurvävnader,iv) mage, urinblåsa och tarmar som är rengjorda och blekta, saltade eller torkade,b) kött: kött enligt definitionen i- artikel 1 i direktiv 64/433/EEG,- artikel 1 i direktiv 71/118/EEG,- artikel 2 i direktiv 72/462/EEG,c) färskt kött: färskt kött enligt definitionen i artikel 1 i direktiven 64/433/EEG och 71/118/EEG och artikel 2 i direktiv 72/462/EEG,d) behandling: behandling av färskt kött antingen för sig eller tillsammans med andra livsmedel, genom värmebehandling, saltning eller torkning eller en kombination av dessa behandlingsformer,e) behandling motsvarande helkonservering: en behandling som medför att produkterna därefter kan garanteras vara hållbara vid lagring i normal rumstemperatur,f) behandling motsvarande kylkonservering: en behandling som inte uppfyller de krav som fastställts för produktion av helkonserver i bilaga A, kapitel V, punkt 27,g) värmebehandling: användning av torr eller fuktig värme,h) saltning: användning av salt (NaCl),i) torkning: naturlig eller artificiell reducering av vatteninnehållet,j) avsändarland: den medlemsstat från vilken köttprodukter skickas till en annan medlemsstat,k) mottagarland: den medlemsstat till vilken köttprodukter skickas från en annan medlemsstat,l) sändning: den mängd köttprodukter som omfattas av samma sundhetsintyg,m) inslagning/innerförpackning: skydd av köttprodukter genom användning av en innerförpackning eller behållare i direkt kontakt med produkten respektive själva innerförpackningen och behållaren.n) emballering/emballage: placering av en inslagen eller en oinslagen köttprodukt i en yttre behållare respektive själva behållaren.2. De direktiv som anges i punkt 1 b skall tillämpas på kött som behandlats på annat sätt än genom värmebehandling, saltning eller torkning eller som har genomgått en behandling som inte uppfyller kraven i bilaga A, kapitel V, punkt 26. Detta skall gälla tills bestämmelser antas efter det att förslag framlagts i enlighet med artikel 9.2 rörande sådant kött.Artikel 3 1. Varje medlemsstat skall säkerställa att endast de köttprodukter som uppfyller följande allmänna krav sänds från dess territorium till en annan medlemsstats territorium.1) De skall ha beretts på en anläggning som godkänts och kontrollerats i enlighet med artikel 6,2) De skall ha beretts, lagrats och transporterats i enlighet med bilaga A,3) De skall ha beretts ava) färskt kött enligt definitionen i artikel 2.1 c. Detta fåri) i enlighet med direktiv 64/433/EEG komma från den medlemsstat i vilken beredningen utförs eller från en annan medlemsstat.ii) i enlighet med direktiv 72/462/EEG komma från ett tredje land om det importerats antingen direkt eller av en annan medlemsstat.iii) i enlighet med artikel 15 i direktiv 71/118/EEG komma från ett tredje land under förutsättning- att de produkter som framställts av detta kött uppfyller kraven i detta direktiv,- att den kontrollmärkning som fastställs i bilaga A, kapitel VII inte görs på dessa produkter,- att de nationella bestämmelserna i varje medlemsstat fortfarande gäller för handel med dessa produkter mellan medlemsstaterna.b) en köttprodukt under förutsättning att den uppfyller kraven i detta direktiv.4) De skall ha beretts genom värmebehandling, saltning eller torkning. Dessa behandlingsmetoder kan kombineras med rökning eller mognadslagring, eventuellt under specifika mikroklimatiska förhållanden och kopplat till användning särskilt av vissa tillsatser enligt artikel 12. De får även blandas med andra livsmedel och kryddor.5) De skall ha beretts av färskt kött som hanterats i enlighet med bilaga A, kapitel III.6) De skall i enlighet med bilaga A, kapitel IV ha genomgått en kontroll som utförts av den behöriga myndigheten. Sådana kontroller får utföras av assistenter som utbildats för ändamålet när det gäller rena rutinuppgifter, detta i enlighet med de regler som vid behov skall fastställas enligt det förfarande som avses i artikel 18.7) De skall uppfylla de normer som fastställs i bilaga,kapitel V.8) De skall ha slagits in och emballerats i enlighet med bilaga A, kapitel VI, om inslagning och emballering är nödvändig.9) De skall ha ett kontrollmärke i enlighet med bilaga A, kapitel VII.10) De skall i enlighet med bilaga A, kapitel VIII, åtföljas av ett sundhetsintyg under transport till mottagarlandet.11) De skall lagras och transporteras till mottagarlandetunder tillfredsställande hygienförhållanden i enlighet med bilaga A, kapitel IX.2. Köttprodukter får inte ha behandlats med joniserande strålning, såvida detta inte är befogat av medicinska skäl. Sådan behandling skall klart anges på produkten och i sundhetsintyget.Artikel 4 1. Köttprodukter som har genomgått behandling motsvarande helkonservering i enlighet med bilaga A, kapitel V, punkt27 får lagras och transporteras vid normal rumstemperatur.Produkter som genomgått naturlig fermentering och mognadslagring under en lång tid skall anses ha genomgått behandling motsvarande helkonservering till dess rådet på förslag från kommissionen ändrat de gränsvärden som anges i bilaga A, kapitel V, punkt 27 b.2. I kontrollsyfte skall tillverkaren säkerställa att emballage med köttprodukter som har genomgått behandling motsvarande kylkonservering har en klar och tydlig uppgift om vid vilken temperatur produkterna skall transporteras och lagras och hur länge hållbarheten sålunda kan garanteras.3. I enlighet med det förfarandet som fastställs i artikel 18 får vid behov undantag göras från punkt 2 beträffande vissa köttprodukter, som inte uppfyller de normer som fastställs i bilaga A, kapitel V, punkt 27. Detta gäller under förutsättning att vissa villkor uppfylls och att dessa kontrolleras av den behöriga myndigheten.Artikel 5 Artiklarna 3 och 4 skall inte tillämpas på köttprodukter som importeras med tillstånd av mottagarlandet för att användas till annat än livsmedel. I dessa fall skall motta garlandet säkerställa att dessa produkter endast används för de ändamål för vilka de sänts till landet.Artikel 6 1. Varje medlemsstat skall upprätta en förteckning över de anläggningar som den godkänt och som har ett godkännandenummer. Den skall sända denna förteckning till övriga medlemsstater och till kommissionen.Kommissionen skall upprätta en förteckning över dessa godkända anläggningar och skall låta offentliggöra den i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 får en medlemsstat inte godkänna en anläggning om man inte kan garantera att den uppfyller kraven i detta direktiv.Medlemsstaten skall återkalla ett godkännande om villkoren för ett godkännande inte längre är uppfyllda.Om en kontroll har gjorts i enlighet med artikel 7 skall den berörda medlemsstaten ta i beaktande de slutsatser man dragit av denna.Övriga medlemsstater och kommissionen skall informeras om ett godkännande återkallas.2. Inspektion och övervakning av godkända anläggningar skall utföras av den behöriga myndigheten som, när det gäller rent praktiska uppgifter, får assisteras av personal som är specialutbildad för detta ändamål.Detaljerade regler för denna hjälp skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18.3. Om en medlemsstat anser att en anläggning i en annan medlemsstat inte uppfyller villkoren för godkännande, skall den underrätta kommissionen och den behöriga centrala myndigheten i den andra staten om det.4. I det fall som avses i punkt 3 skall kommissionen omedelbart inleda det förfarande som fastställs i artikel 7.Om det är befogat med hänsyn till slutsatserna i inspektionsrapporten kan medlemsstaterna i enlighet med förfarandet i artikel 19 få tillstånd att vägra att ta in köttprodukter från den berörda anläggningen på sitt territorium.Detta tillstånd får återkallas i enlighet med samma förfarande om detta är befogat med hänsyn till de slutsatser som dragits vid ytterligare inspektion som utförts av experter i enlighet med artikel 7.Artikel 7 Experter från medlemsstaterna och kommissionen skall utföra regelbundna inspektioner på de godkända anläggningarna för att försäkra sig om att dessa verkligen tillämpar detta direktiv och framför allt då bilaga A, kapitlen I och II.De skall avlämna en rapport till kommissionen med resultaten av de utförda inspektionerna.De medlemsstater på vilkas territorier inspektioner utförs skall ge experterna all den hjälp de behöver för att utföra sina uppgifter.De experter från medlemsstaterna som utför inspektionerna skall utses av kommissionen på förslag från medlemsstaterna. De får inte vara medborgare i den medlemsstat där inspektionen utförs eller i det fall som avses i artikel 6.3 och 6.4 i de medlemsstater som är inblandade i tvisten.Inspektionerna skall utföras på uppdrag av kommissionen som även skall stå för kostnaderna.Detaljerade regler för dessa inspektioner skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18 liksom även regler för hur ofta de skall utföras.Artikel 8 1. Trots de villkor som ställs upp i artikel 3 får man i enlighet med förfarandet i artikel 18 besluta att vissa bestämmelser i detta direktiv inte skall gälla vissa produkter som innehåller andra livsmedelsråvaror och endast en liten andel kött eller köttprodukt.Dessa undantag får endast avsea) villkoren för godkännande av anläggningar enligt bilaga A, kapitel I,b) de inspektionskrav som beskrivs i bilaga A, kapitlen IV och V,c) kraven för kontrollmärkning och sundhetsintyg enligt artikel 3.1 punkterna 9 och 10.När man överväger huruvida man skall medge ett undantag som avses i denna artikel, skall både produktens art och dess sammansättning beaktas.Trots bestämmelserna i denna artikel skall medlemsstaterna säkerställa att alla köttprodukter som är avsedda för handel mellan medlemsstaterna är tjänliga produkter beredda av färskt kött eller köttprodukter enligt detta direktiv.2. Första stycket i punkt 1 skall tillämpas för första gången före den dag detta direktiv genomförs.Artikel 9 1. Rådet skall på förslag från kommissionen före genomförandet av detta direktiv för första gången fastställa bestämmelser som gäller färskt kött som har finfördelats, malts eller på liknande sätt fördelats i småbitar och blandats med andra livsmedelsråvaror och kryddor.I avvaktan på att de bestämmelser som antagits skall träda i kraft skall nationell lagstiftning fortfarande gälla för sådant kött.2. Kommissionen skall före den dag då detta direktivgenomförs förelägga rådet ett förslag som gäller de produkter som inte har genomgått någon behandling och sålunda inte uppfyller kraven i bilaga A, kapitel V, punkt 26.Artikel 10 Metoder för att kontrollera dels att normerna i bilaga A, kapitel V, punkterna 26 och 27 uppfylls, dels att de tillåtna avvikelserna inte överskrids skall fastställas sex månader före den dag då detta direktiv skall vara genomfört i enlighet med förfarandet i artikel 18.Dessa metoder, normer och avvikelser får vid behov ändras eller aktualiseras enligt samma förfarande.Artikel 11 1. Utan att det inskränker de befogenheter som grundar sig på artiklarna 6 och 7 gäller att en medlemsstat, på vars territorium man under en hygienkontroll har funnita) att köttprodukter som är importerade från en annan medlemsstat är otjänliga som livsmedel, skall förbjuda att sådana produkter släpps ut på marknaden på dess territorium,b) att artikel 3 inte har uppfyllts, får införa ett sådant förbud.2. Beslut som fattats enligt punkt 1 skall på begäran av leverantören eller dennes företrädare medge att köttprodukterna omdestineras såvida det inte finns några invändningar ur hälsosynpunkt. I alla händelser skall försiktighetsåtgärder vidtas för att förhindra felaktig användning av dessa produkter.Om produkterna inte kan omdestineras skall de förstöras på den medlemsstats territorium där kontrollen ägt rum.Trots dessa bestämmelser får medlemsstaten på begäran av mottagaren eller dennes företrädare efter kontroll till skydd för folk- och djurhälsa tillåta att produkterna förs in på dess territorium för att användas till annat än livsmedel, under förutsättning att det inte föreligger någon fara för människor eller djur. Dessa köttprodukter får inte lämna medlemsstatens territorium, och medlemsstaten skall kontrollera deras destinationsort.Leverantören eller dennes företrädare skall underrättas om besluten och om skälen för dessa. På begäran skall skälen för dessa beslut genast meddelas skriftligen tillsammans med en uppgift om möjligheten att överklaga enligt gällande lagstiftning samt om hur och när detta kan ske.3. Om sådana beslut grundar sig på att en smittsam sjukdom eller en försämring som är farlig för människors hälsa eller en allvarlig överträdelse av detta direktiv har konstaterats, skall de omedelbart meddelas även till den behöriga centrala myndigheten i avsändarlandet och till kommissionen.Artikel 12 Utan att det påverkar tillämpningen av gällande gemenskapsregler om tillsatser som tillåts i livsmedel skall nationell lagstiftning fortfarande gälla beträffande användning av tillsatser i köttprodukter och närmare regler för en sådan användning tills gemenskapsbestämmelser träder i kraft på detta område.Artikel 13 Rådet skall före den 31 december 1978 enhälligt på förslag från kommissionen fastställa de temperaturer som skall hållas vid styckning och inslagning enligt bilaga A, kapitel II, punkt 9. Detta skall dock inte påverka tillämpningen av bestämmelserna i bilaga A, kapitel III, punkt 20.Artikel 14 1. Rådet skall på förslag från kommissionen fatta ett enhälligt beslut om gemenskapsregler för metoder att upptäcka förekomst av trikiner och även regler för när en sådan undersökning inte behövs.2. Innan sådana regler trätt i kraft skall medlemsstaternas lagstiftning om trikinundersökning av köttprodukter som innehåller griskött alltjämt tillämpas.3. Griskött som visar sig innehålla trikiner får inte användas vid produktion av köttprodukter som är avsedda för handel mellan medlemsstaterna.Artikel 15 1. Detta direktiv får inte påverka möjligheterna enligt medlemsstaternas gällande lagstiftning att överklaga beslut av de behöriga myndigheter som avses i detta direktiv.2. Varje medlemsstat skall ge leverantörerna av sådana köttprodukter, som enligt artikel 11.1 inte får börja omsättas, rätt att inhämta ett expertutlåtande. Varje medlemsstat skall säkerställa att experterna får tillfälle att fastställa om villkoren i artikel 11.1 har uppfyllts innan myndigheterna vidtar några åtgärder såsom att förstöra köttet.Experterna får inte vara medborgare i avsändar- eller mottagarlandet.På förslag från medlemsstaterna skall kommissionen upprätta en förteckning över experter som kan få i uppdrag att avge sådana utlåtanden. Efter samråd med medlemsstaterna skall kommissionen fastställa allmänna regler som skall tillämpas, framför allt beträffande förfarandet när sådana utlåtanden skall avges.Artikel 16 Tills dess att gemenskapsregler om frågor rörande djurhälsa som berör handeln med köttprodukter mellan medlemsstaterna träder i kraft, skall nationella regler fortsätta att tillämpas på detta område.Artikel 17 I avvaktan på att gemenskapsregler införs, skall medlemsstaterna vid import av köttprodukter från tredje land tillämpa lägst de krav som följer av detta direktiv.Artikel 18 1. Om det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till Ständiga veterinärkommittén (nedan kallad "kommittén"), som inrättats genom ett beslut av rådet av den 15 oktober 1968, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall lägga fram ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandena skall avges med en majoritet av 41 röster.4. Kommissionen skall besluta om åtgärderna och genomföra dem omedelbart om de har tillstyrkts av kommittén. Om de inte har tillstyrkts av kommittén eller om något yttrande inte har avgetts, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall besluta om åtgärderna med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och tillämpa dem omedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat dem.Artikel 19 1. Om det förfarande som fastställs i denna artikel tillämpas, skall ordföranden utan dröjsmål hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordförande får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar. Yttrandena skall avges med en majoritet av 41 röster.4. Kommissionen skall anta förslaget och omedelbart genomföra det om det har tillstyrkts av kommittén. Om det inte har tillstyrkts av kommittén eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall besluta om åtgärderna med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har beslutat om några åtgärder inom femton dagar från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och därefter omedelbart genomföra dem, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 20 På förslag från kommissionen vilket skall överlämnas före den 1 juli 1977 skall rådet före den 31 december 1977 anta bestämmelser som fastställer vem som skall ha befogenhet att utföra den övervakning och de kontroller som avses i punkt 6 i artikel 3.1 och i artiklarna 4.3 och 6.2 och i bilaga A, kapitlen II, IV, V, VII och VIII.Artikel 21 Artiklarna 18 och 19 skall tillämpas fram till den 21 juni 1981.Artikel 22 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att uppfylla detta direktiv senast den 1 juli 1979.När det gäller medlemsstater som inte kräver årliga läkarkontroller den dag då detta direktiv antas, skall den läkarkontroll som avses i bilaga A, kapitel II, punkt 17 i enlighet med gällande veterinära bestämmelser, vara obligatorisk först den 15 februari 1980, om inte rådet på förslag från kommissionen före den 31 december 1979 beslutar om ett senare datum med anledning av den rapport kommissionen kommer att lägga fram för rådet.Artikel 23 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1976.På rådets vägnarA. P. L. M. M. van der STEEOrdförande(1) EGT nr C 114, 11.11.1971, s. 40.(2) EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.(3) EGT nr L 172, 3.7.1975, s. 17.(4) EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23.(5) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.(6) EGT nr L 255, 18.10.1968, s. 23.BILAGA A KAPITEL IVILLKOR FÖR GODKÄNNANDE AV ANLÄGGNINGAR SOM TILLVERKAR KÖTTPRODUKTER1. Anläggningarna skall under den period godkännandet gäller uppfylla följande minimikrav:a) Tillräckligt stora lokaler som är lämpliga för separat lagringi) i kyla- av kött som avses i 2.1 c,- av annat kött än det som avses i artikel 2.1 c.ii) vid rumstemperatur eller, när det är lämpligt, i kyla- av köttprodukter som uppfyller kraven i direktivet,- av andra produkter som helt eller delvis är beredda av kött.b) Anordningar som möjliggör att den veterinärbesiktning och de övriga kontroller som föreskrivs i detta direktiv när som helst kan utföras effektivt.c) En lämpligt utrustad låsbar lokal som endast får användas av besiktningspersonalen i närheten av produktionslokalerna.d) Lämpliga lokaler som är tillräckligt stora för beredning av köttprodukter.e) Ett låsbart utrymme för lagring av vissa ingredienser t.ex. kryddor.f) Installationer som ger tillräcklig tillgång till vatten under tryck endast av dricksvattenkvalitet. Installationer för annat vatten skall dock tillåtas i undantagsfall för framställning av ånga, brandbekämpning och kylning av kylutrustning under förutsättning att de ledningar som installerats för detta ändamål inte kan användas till annat.Ledningar för annat vatten än dricksvatten skall lätt kunna skiljas från dricksvattenledningar, och de får inte passera genom lokaler där man hanterar eller förvarar färskt kött eller köttprodukter.Under fem år från införandet av detta direktiv får man dock undantagsvis tillåta att ledningar för vatten som inte är av dricksvattenkvalitet passerar genom lokaler med färskt kött eller köttprodukter. Detta gäller dock endast i verksamheter som drivs innan detta direktiv antas och under förutsättning att det inte finns några tappställen på de delar av ledningarna som passerar genom dessa lokaler.g) Installationer som ger tillräcklig tillgång till hett vatten under tryck av dricksvattenkvalitet.h) Ett avloppssystem som uppfyller hygienkraven.i) Tillräckligt antal omklädningsrum, tvättställ, duschar och vattentoaletter. De senare får inte ha dörrar som öppnas ut mot produktionslokalerna. Tvättställen skall ha rinnande varmt och kallt vatten eller vatten som är förblandat till lämplig temperatur (från en blandarkran), rengörings- och desinfektionsmedel för händer samt engångshanddukar. Vid toaletterna skall det finnas tvättställ som inte får ha handmanövrerade kranar.j) Anordningar som uppfyller hygienkraven för- hantering av färskt kött eller köttprodukter,- lagring av de behållare som används för dessa produkter så att varken det färska köttet, köttprodukterna eller behållarna kommer i direkt kontakt med golvet.k) Lämpliga skyddsanordningar mot skadedjur t.ex. insekter och gnagare.l) Lokal för emballering och för expediering av varor.m) Speciella luft- och vattentäta korrosionsbeständiga behållare med lock och lås som inte kan öppnas av obehöriga. Dessa skall användas för färskt kött, köttprodukter eller avfall därav som inte är avsett som livsmedel. Alternativt skall en låsbar lokal användas om sådant kött, köttprodukter eller avfall förekommer i så stora mängder att behållare inte räcker eller om de inte transporteras bort eller förstörs efter varje arbetsdags slut.n) Lokal för förvaring av redskap och medel för rengöring och underhåll.o) Lokal för rengöring av både underhålls- och rengöringsutrustning.2. Beroende på vilken sorts produkt som framställs skall anläggningen ha följande:a) Styckningslokal.b) Lokal- för kokning. Utrustning för värmebehandling skall förses med en termograf eller en fjärrtermograf.- för autoklavering. Autoklaverna skall förses med en termograf eller en fjärrtermograf och en kontrolltermometer med direktavläsning.c) Lokal för nedsmältning av fett.d) Lokal för rökning.e) Lokal för torkning och mognadslagring.f) Lokal för avsaltning, blötläggning eller annan behandling av naturliga tarmar.g) Lokal för saltning. Vid behov skall temperaturen i lokalen kunna styras med luftkonditionering så att den kan hållas vid högst +10 °C.h) Lokal för skivning eller styckning samt inslagning av köttprodukter som skall säljas färdigförpackade. Vid behov skall lokalens temperatur kunna styras med luftkonditionering.i) Lagerlokal för tomma konservburkar och utrustning för att transportera sådana burkar på ett hygieniskt sätt till produktionslokalen.j) Utrustning som gör det möjligt att noggrant rengöra konservburkar omedelbart innan de fylls.k) Utrustning för att tvätta konservburkar i vatten av dricksvattenkvalitet efter det att de har förslutits hermetiskt men före autoklavering.l) Utrustning för odling av prover av köttprodukter i hermetiskt förslutna behållare.Under förutsättning att den utrustning som används inte inverkar menligt på det färska köttet och köttprodukterna, får dock samma lokal användas för de moment som skall utföras i de separata lokaler som avses i b, c, d och e.3. De lokaler som avses i 1 a och 2 b i skall ha- vattentäta golv som är lätta att rengöra och desinfektera, som inte ruttnar och som är lagda på sådant sätt att vattnet lätt rinner av,- släta väggar med ljus tvättbar yta eller målade upp till en höjd på minst 2 m och med rundade hörn.4. De lokaler som avses i 1 d och 2 a skall ha följande:- Vattentäta golv, som är lätta att rengöra och desinfektera, som inte ruttnar och som är lagda på sådant sätt att vattnet lätt rinner av. Vattnet skall ledas täckt mot golvbrunnar försedda med vattenlås och galler.- Släta väggar med ljus tvättbar yta eller målade upp så högt de lagrade varorna når och minst upp till 2 m och med rundade hörn.5. Lokaler där arbete med färskt kött och köttprodukter äger rum skall som minimikrav ha följande:- Tillfredsställande ventilation och vid behov god avledning av ånga.- Tillräckligt dagsljus eller artificiell belysning med god färgåtergivning.- Utrustning så nära arbetsplatserna som möjligt för rengöring och desinfektion av händer och arbetsverktyg. Kranarna får inte vara handmanövrerade. För handtvätt skall de ha varmt och kallt vatten eller vatten som är förblandat till lämplig temperatur (från en blandarkran), rengörings- och desinfektionsmedel samt engångshanddukar. För rengöring av verktyg får vattentemperaturen inte vara lägre än +82 °C.- Verktyg och arbetsutrustning såsom styckningsbord med avtagbara styckningsytor, behållare, hängbanor och sågar av korrosionsbeständigt material som inte kan förorena köttet och som är lätta att rengöra och desinfektera. Framför allt får trä inte användas.KAPITEL IIHYGIENKRAV FÖR LOKALER, UTRUSTNING OCH VERKTYG PÅ ANLÄGGNINGARNA SAMT FÖR PERSONAL6. Största möjliga renlighet skall krävas beträffande lokaler, utrustning och verktyg samt av personalen.a) Alla personer som vistas i de lokaler där man hanterar färskt kött och köttprodukter skall framför allt bära rena, ljusa och lättvättade arbetskläder och en huvudbonad som vid behov skall ha nackskydd. Personal som är sysselsatt med produktion skall tvätta och desinfektera händerna flera gånger varje arbetsdag, bl.a. varje gång de återupptar arbetet efter paus och när händerna blivit smutsiga. Rökning är förbjuden i produktions-och lagerlokalerna.b) Inga djur får vistas inne på anläggningen. Gnagare, insekter och andra skadedjur skall systematiskt bekämpas.c) Utrustning och verktyg som används i produktion skall noggrant rengöras och desinfekteras flera gånger under arbetsdagen, vid arbetsdagens slut och innan de används igen om de blivit förorenade.Maskiner med löpande produktflöden behöver dock endast rengöras när arbetet är avslutat eller när man misstänker att de blivit förorenade.7. Lokaler, verktyg och arbetsutrustning får endast användas för beredning av köttprodukter.De får dock användas för beredning av andra livsmedel antingen samtidigt eller vid annan tidpunkt om den behöriga myndigheten gett tillstånd till detta, under förutsättning att alla lämpliga åtgärder vidtas för att förhindra att de produkter som omfattas av detta direktiv förorenas eller i övrigt påverkas menligt.8. Färskt kött och köttprodukter, ingredienser och behållare får inte- komma i direkt kontakt med golvet,- förvaras eller hanteras under förhållanden som gör att de kan förorenas.Vid hanteringen skall särskilt beaktas att råvarorna och de färdiga produkterna inte kommer i kontakt med varandra.9. De lokaler som avses i 2 g och 2 h skall när de används hålla en temperatur på högst +10 °C.10. Den temperatur som fastställs i punkt 9 behöver inte hållas om den behöriga myndigheten medger detta och om den anser att det är godtagbart med tanke på de tekniska förutsättningarna för beredningen.11. Konservburkar och liknande behållare skall rengöras noggrant med den rengöringsutrustning som avses i 2 j innan de fylls.12. Vid behov skall konservburkar och liknande behållare tvättas i vatten av dricksvattenkvalitet på det sätt som avses i 2 k efter det att de förslutits hermetiskt men före autoklavering.13. Medel för underhåll och rengöring skall förvaras i lokaler som är avsedda för detta ändamål.14. Färskt kött eller köttprodukter får inte påverkas menligt av att medel för underhåll och rengöring, desinfektionsmedel och bekämpningsmedel används.15. Vatten av dricksvattenkvalitet skall användas för alla ändamål, även i autoklaverna. Annat vatten får dock undantagsvis användas i slutna system för framställning av ånga, brandbekämpning och kylning av kylutrustningen under förutsättning att vattnet i de ledningar som installerats för detta ändamål hindrar att detta vatten kan användas till annat.16. Personer som kan förorena färskt kött och köttprodukter skall förbjudas att hantera dem, framför allt personer soma) lider av eller misstänks lida av tyfoid, paratyfoid A och B, smittsam enterit (salmonellosis), dysenteri, smittsam hepatit eller scharlakansfeber eller som är bärare av dessa sjukdomar,b) lider av eller misstänks lida av smittsam tuberkulos,c) lider av eller misstänks lida av en smittsam hudsjukdom,d) samtidigt utövar någon verksamhet som skulle kunna förorsaka en mikrobiologisk förorening av det färska köttet eller köttprodukterna,e) har bandage på händerna. Man får dock ha ett vattentätt förband som skyddar icke infekterade sår.17. Alla som arbetar med färskt kött eller köttprodukter skall lämna läkarintyg. Detta skall intyga att det inte finns något hinder för en sådan anställning. Det skall förnyas varje år och dessutom varje gång den behöriga myndigheten begär det. Det skall hållas tillgängligt för denna.KAPITEL IIIKRAV PÅ FÄRSKT KÖTT SOM SKALL ANVÄNDAS VID PRODUKTION AV KÖTTPRODUKTER18. Färskt kött som kommer från ett slakteri, en styckningsanläggning, ett kyl- eller fryshus eller någon annan produktionsanläggning i samma land som den berörda anläggningen, skall transporteras till denna under tillfredsställande hygieniska förhållanden. De skall följa bestämmelserna i de direktiv från rådet som avses i artikel 2.1 b utom vad beträffar plombering.19. Kött som inte uppfyller kraven i artikel 2.1 c får förvaras på godkända anläggningar endast om det förvaras avskilt. Det skall hanteras på andra ställen eller vid andra tidpunkter än sådant kött som uppfyller dessa krav. Den behöriga myndigheten skall ständigt ha tillträde till kyl- och fryshus och till alla produktionslokaler för att kontrollera att dessa bestämmelser noggrant efterlevs.20. Så snart det färska köttet anländer till anläggningen och fram tills dess att det används, skall det kött som skall användas för produktion av köttprodukter förvaras i en lokal där det hålls vid en konstant kärntemperatur på högst +7 °C. För ätliga organ gäller dock att temperaturen får vara högst +3 °C och för kött av fjäderfä högst +4 °C.KAPITEL IVÖVERVAKNING AV PRODUKTIONEN21. Den behöriga myndigheten skall övervaka anläggningen och de skall underrättas i god tid innan arbetet påbörjas med de köttprodukter som är avsedda för handel mellan medlemsstaterna.22. Myndigheternas fortlöpande kontroll skall omfatta följande:- Kontroll av listor över mottaget och avsänt färskt kött och köttprodukter.- Hygienkontroll av färskt kött avsett för produktion av köttprodukter för handel mellan medlemsstaterna och - i det fall som avses i artikel 3.1, punkt 3 b - av köttprodukter.- Kontroll av köttprodukter som lämnar anläggningen.- Ifyllande och utfärdande av det sundhetsintyg som avses i punkt 34.- Kontroll av rengöring av lokaler, anordningar och redskap samt av personalens hygien enligt kapitel II.- Sådan provtagning som krävs för laboratorieundersökningar.- Alla sådana kontrollåtgärder som den behöriga myndigheten anser nödvändiga för att säkerställa att detta direktiv följs.Resultaten från sådana undersökningar skall journalföras.23. Vid produktion av köttprodukter i hermetiskt förslutna behållare skall den behöriga myndigheten säkerställa- att tillverkaren varje dag tar ut prov på produktionen med i förväg fastställda intervaller för att kontrollera att behållarna försluts effektivt,- att tillverkaren använder indikeringslappar för att kontrollera att behållarna verkligen genomgått erforderlig värmebehandling,- att produkterna i hermetiskt förslutna behållare tas ut från värmekammaren vid tillräckligt hög temperatur så att en snabb fuktavdunstning säkerställs och att de inte vidrörs med händerna innan de är helt torra.24. Resultaten av de olika produktionskontrollerna och undersökningarna som utförts av tillverkaren skall på begäran av den behöriga myndigheten kunna uppvisas för denna.KAPITEL VKONTROLL AV BEHANDLINGSMETODERNAS EFFEKTIVITET25. Den behöriga myndigheten skall kontrollera att de metoder som används vid behandling av köttprodukter är effektiva och vid behov ta prover för att säkerställa- att produkterna har genomgått den behandling som anges i artikel 2.1 d,- att behandlingen kan anses uppfylla kraven för behandling motsvarande helkonservering i enlighet med artikel 2.1 e eller för behandling motsvarande kylkonservering i enlighet med artikel 2.1 f.26. En produkt har behandlats i enlighet med artikel 2.1 d när antingen värdet på vattenaktiviteten är lägre än 0,97 eller när ytan inte längre har samma karaktär som färskt kött.27. En produkt har genomgått behandling motsvarande helkonserveringa) om den har genomgått värmebehandling i en hermetiskt försluten behållare när antingen Fo-värdet överstiger eller är lika med 3,00 eller för medlemsstater i vilka detta värde vanligen inte tillämpas när kontrollen av processen har utförts genom en sju dagars inkubationstest vid 37 °C eller en tio dagars test vid 35 °C,b) om den har genomgått en annan behandling än den som avses i a ochi) vattenaktiviteten inte överstiger 0,95 och pH-värdet inte överstiger 5,2 ellerii) vattenaktiviteten inte överstiger 0,91 elleriii) pH-värdet är lägre än 4,5.Om de krav som avses i a och b inte uppfylls vid behandlingen, skall produkten anses ha genomgått behandling motsvarande kylkonservering.KAPITEL VIINSLAGNING OCH EMBALLERING AV KÖTTPRODUKTER28. Inslagning och emballering skall äga rum under tillfredsställande hygieniska förhållanden i lokaler som är avsedda för detta ändamål.29. Material som används vid inslagning och emballering skall uppfylla alla hygienkrav inklusive följande:- Det får inte vara sådant att det förändrar köttprodukternas organoleptiska egenskaper.- Det skall inte till köttprodukterna kunna överföra ämnen som är skadliga för människors hälsa.- Det skall vara tillräckligt starkt för att skydda köttprodukterna ordentligt.30. Innerförpackningarna får inte återanvändas för köttprodukter. Detta gäller dock inte vissa speciella typer av lergods som får återanvändas efter rengöring och desinfektion.KAPITEL VIIKONTROLLMÄRKNING31. Köttprodukter skall märkas. Denna kontrollmärkning skall göras på väl synlig plats under den behöriga myndighetens ansvar under eller omedelbart efter produktionen. ÜKontrollmärket skall vara läsligt och outplånligt och bokstäverna skall vara lätta att särskilja.32. Dock gäller även följande:a) Om köttprodukterna är individuellt inslagna och emballerade räcker det att kontrollmärket fästs på emballaget.b) Om köttprodukterna skall sändas i en ytterförpackning skall kontrollmärket även fästas på denna förpackning.c) Kontrollmärket får även bestå av en ej flyttbar platta av beständigt material som helt uppfyller hygienkraven samt innehåller den information som avses i 33 a.33. a) Kontrollmärket skall innehålla följande uppgifter:- överstavsändarländernas landsbeteckningar med versaler, d.v.s. B - D - DK - F - IRL - I - L - NL - UK följt av anläggningens godkännandenummer,- nedersten av följande förkortningar: CEE - EEG - EWG - EEC - EØF.b) Kontrollmärket kan fästas på produkten, innerförpackningen eller emballaget med färg-eller brännstämpel eller tryckas på eller fästas på en etikett. Kontrollmärket skall förstöras när förpackningen bryts. Endast i det fall då förpackningen förstörs när den öppnas kan man godta att kontrollmärket inte förstörs.KAPITEL VIIISUNDHETSINTYG34. Originalet av det sundhetsintyg som skall åtfölja köttprodukter under transport till mottagarlandet skall utfärdas av den behöriga myndigheten vid lastningstillfället.Det skall till form och innehåll följa mallen i bilaga B. Det skall i vart fall vara avfattat på mottagarlandets språk och det skall fyllas i med de angivna uppgifterna. Det skall upprättas på ett enda ark papper.KAPITEL IXLAGRING OCH TRANSPORT35. Köttprodukter som är avsedda för handel mellan medlemsstaterna skall lagras i sådana lokaler som avses i 1 a.36. Köttprodukter för vilka vissa lagringstemperaturer anges i enlighet med artikel 4 skall förvaras vid dessa temperaturer.37. Köttprodukter skall fraktas på sådant sätt att de under transporten är tillräckligt skyddade mot allt som kan vara skadligt för dem eller förorena dem, varvid även transportens längd, transportmedlen och väderleksförhållandena skall beaktas.38. Köttprodukter skall transporteras i fordon som är utrustade för att vid behov kunna transportera dem i kyla så att de temperaturer som anges i enlighet med artikel 4 inte överskrids.BILAGA B SUNDHETSINTYG FÖR KÖTTPRODUKTER(1) AVSEDDA FÖR LEVERANS TILL EN MEDLEMSSTAT I EEGNr(2) Frivillig uppgift .Avsändarland: .Departement: .Myndighet(3): .Referens(4): .I. Köttprodukternas identitetProdukter tillverkade av kött av: .(djurslag)Typ av produkter Eventuell uppgift om joniserande strålning av medicinska skäl(5): .Typ av förpackning: .Antal enskilda artiklar eller förpackningar: .Temperatur vid lagring och transport Om detta angivits i enlighet med artikel 4 i direktiv 77/99/EEG(6): .Hållbarhetstid: .Nettovikt: .II. Köttprodukter frånAdress och godkännandenummer på den/de godkända produktionsanläggningen/-arna: .III. Köttprodukternas destinationKöttprodukter skall sändas från: ..(lastningsplats)till: .(mottagarland)med följande transportmedel Ange registreringsnummer (järnväg, vagnar och truckar), flightnummer (flyg) eller namn (båt)(7): .Avsändarens namn och adress: ..Mottagarens namn och adress: ..IV. SundhetsintygJag intygar:a) att de ovan beskrivna köttprodukterna är tillverkade av färskt kött eller köttprodukter under förhållanden som uppfyller de normer som fastställts i direktiv 77/99/EEG(8).b) att dessa köttprodukter, deras innerförpackningar eller emballage har ett kontrollmärke som intygar att de kommer från en godkänd anläggning(9),c) att det färska griskött som använts i produktionen av köttprodukter har/inte har(10) genomgått trikinundersökning,d) att transportfordonen och utrustningen samt lastningsförhållandena för denna leverans uppfyller de hygienkrav som fastställts i direktiv 77/99/EEG.Utfärdat i ............................... den .(Namnteckning)Stämpel (Namn med versaler)(1) Enligt artikel 2 i direktiv 77/99/EEG.(2) Frivillig uppgift.(3) Eventuell uppgift om joniserande strålning av medicinska skäl.(4) Om detta angivits i enlighet med artikel 4 direktiv 77/99/EEG.(5) Ange registreringsnummer (järnväg, vagnar och truckar), flightnummer (flyg) eller namn (båt).(6) Stryk det som inte är tillämpligt.