title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/36/EG av den 11 juli 2007 om utnyttjande av vissa av aktieägares rättigheter i börsnoterade företag

text:
               14.7.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 184/17

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2007/36/EG
   av den 11 juli 2007
   om utnyttjande av vissa av aktieägares rättigheter i börsnoterade företag
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 44 och 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               I sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 21 maj 2003, benämnt ”Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen – Handlingsplan” påpekade kommissionen att nya skräddarsydda initiativ skulle tas i syfte att stärka aktieägarnas rättigheter i börsnoterade företag och att problem med röstning över gränserna skulle lösas omgående.

               (2)

               I sin resolution av den 21 april 2004 (3) uttryckte Europaparlamentet sitt stöd för kommissionens avsikt att stärka aktieägarnas rättigheter, särskilt genom utvidgade regler om insyn, rätt att utöva rösträtt med fullmakt, möjlighet att delta i bolagsstämmor via elektroniska hjälpmedel och säkerställande av möjligheten att utöva rösträtt över gränserna.

               (3)

               Innehavare av aktier med rösträtt bör kunna utnyttja den rätten eftersom den avspeglas i det pris som måste betalas vid förvärvet av aktierna. Effektiv aktieägarkontroll är dessutom en förutsättning för sund företagsstyrning och bör därför underlättas och uppmuntras. Det är därför nödvändigt att vidta åtgärder för att tillnärma medlemsstaternas lagar i detta avseende. Hinder som avhåller aktieägare från att rösta, till exempel att det ställs krav på att aktierna spärras under en viss tid före bolagsstämman för att denne skall kunna utnyttja sina rösträtter, bör avskaffas. Detta direktiv påverkar emellertid inte befintlig gemenskapslagstiftning om andelar som emitteras av företag för kollektiva investeringar eller andelar som förvärvas eller avyttras i sådana företag.

               (4)

               Den befintliga gemenskapslagstiftningen är inte tillräcklig för att uppnå detta mål. Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG av den 28 maj 2001 om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper (4) är inriktat på den information som emittenter måste lämna till marknaden och tar följaktligen inte upp förfarandet för aktieägarnas röstning. Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad (5) ålägger vidare emittenterna en skyldighet att se till att viss information och vissa handlingar som är relevanta för bolagsstämmor finns tillgängliga, men denna information och dessa handlingar skall göras tillgängliga i emittentens hemmedlemsstat. Vissa miniminormer bör därför införas för att skydda investerare och främja smidigt och effektivt utnyttjande av aktieägarrättigheter kopplade till aktier med rösträtt. När det gäller andra rättigheter än rösträtt, får medlemsstaterna utvidga tillämpningen av dessa miniminormer till att även omfatta aktier utan rösträtt, i den mån dessa aktier inte redan omfattas av sådana normer.

               (5)

               Betydande aktieposter i börsnoterade bolag innehas av aktieägare som inte är bosatta i den medlemsstat där bolaget har sitt säte. Aktieägare som är bosatta i ett annat land bör kunna utnyttja sina rättigheter med avseende på bolagsstämmor lika lätt som aktieägare som är bosatta i den medlemsstat där bolaget har sitt säte. Detta kräver undanröjande av befintliga hinder som förhindrar aktieägare bosatta i ett annat land från att få tillgång till information som är relevant för bolagsstämman och från att utnyttja rösträtten utan att fysiskt närvara vid bolagsstämman. Undanröjande av dessa hinder bör också gynna nationella aktieägare som inte deltar eller inte kan delta i bolagsstämman.

               (6)

               Aktieägarna bör kunna avge initierade röster vid eller före bolagsstämman, oavsett var de är bosatta. Alla aktieägare bör ha tillräckligt god tid på sig att ta ställning till de handlingar som skall läggas fram på bolagsstämman och besluta hur de vill rösta med sina aktier. I detta syfte bör meddelande om bolagsstämman utgå i god tid och aktieägarna bör erhålla all den information som är avsedd att läggas fram på bolagsstämman. De möjligheter som ges genom modern teknik att göra information tillgänglig omedelbart bör utnyttjas. Detta direktiv förutsätter att alla börsnoterade bolag redan har en webbplats.

               (7)

               Aktieägare bör i princip ges möjlighet att föra upp punkter på bolagsstämmans dagordning och att lämna förslag till beslut om punkter på dagordningen. Utan att det påverkar olika tidsramar och villkor som för närvarande tillämpas i gemenskapen, bör utnyttjandet av dessa rättigheter underställas två grundregler, nämligen att tröskeln för utnyttjande av dessa rättigheter inte bör vara högre än 5 % av bolagets aktiekapital och att alla aktieägare under alla omständigheter bör få den slutliga versionen av dagordningen i tid för att kunna förbereda sig för diskussionen och röstningen om alla punkter på dagordningen.

               (8)

               Varje aktieägare bör i princip ges möjlighet att ställa frågor om punkter på dagordningen vid bolagsstämman och få dem besvarade, medan det bör överlåtas till medlemsstaterna att fastställa reglerna för hur och när frågor skall ställas och besvaras.

               (9)

               Det bör inte finnas några rättsliga hinder mot att bolag erbjuder sina aktieägare möjlighet att delta i bolagsstämman på elektronisk väg. Röster som avges, antingen per brev eller på elektronisk väg, utan personlig närvaro vid bolagsstämman, bör inte omfattas av några andra begränsningar än sådana som är nödvändiga för identitetskontroll och säkra elektroniska kommunikationer. Detta bör emellertid inte hindra medlemsstaterna från att anta regler som syftar till att säkerställa att resultatet av röstningen under alla förhållanden återspeglar aktieägarnas avsikter, inklusive regler för situationer när nya omständigheter uppstår eller uppdagas efter det att en aktieägare har avgivit sin röst per brev eller på elektronisk väg.

               (10)

               En god företagsstyrning förutsätter smidigt och effektivt förfarande för röstning med fullmakt. De nuvarande begränsningar och restriktioner som gör röstning med fullmakt omständlig och dyr bör därför avskaffas. En god företagsstyrning kräver emellertid även adekvata garantier mot eventuellt missbruk av fullmaktsröster. Fullmaktsinnehavaren bör därför vara skyldig att följa de eventuella instruktioner som aktieägaren har lämnat, och medlemsstaterna bör ha möjlighet att införa lämpliga åtgärder som garanterar att fullmaktsinnehavaren inte tillvaratar några andra intressen än aktieägarens, oberoende av orsaken till att en intressekonflikt har uppstått. Åtgärder mot eventuellt missbruk kan särskilt bestå av system som medlemsstaterna kan införa för att reglera verksamhet där personer aktivt verkar för att samla in fullmakter eller har samlat in mer än ett visst betydande antal fullmakter, särskilt för att garantera lämplig grad av tillförlitlighet och insyn. Aktieägare har enligt detta direktiv oinskränkt rätt att utse sådana personer till fullmaktsinnehavare för att i aktieägarnas namn närvara och rösta vid bolagsstämman. Detta direktiv påverkar emellertid inte regler som medlemsstaterna kan uppställa för sådana personer eller påföljder som medlemsstaterna kan påföra dem, när röster har avgivits genom bedräglig användning av insamlade fullmakter. Genom detta direktiv införs inte heller någon skyldighet för bolagen att kontrollera att fullmaktsinnehavare röstar i enlighet med instruktionerna från de aktieägare som utsett dem.

               (11)

               Om finansiella mellanhänder är inblandade, är effektiviteten vid röstning enligt instruktioner till stor del beroende av hur effektivt kedjan av mellanhänder fungerar, eftersom investerarna ofta inte kan utöva den rösträtt som är knuten till deras aktier utan samarbete mellan alla mellanhänder i kedjan, vilka inte behöver ha ett ekonomiskt intresse i aktierna. För att det skall bli möjligt för en investerare att utöva sin rösträtt i gränsöverskridande sammanhang är det därför viktigt att mellanhänderna underlättar utövandet av rösträtten. Kommissionen bör ta upp denna fråga till vidare behandling i samband med en rekommendation i syfte att säkerställa att investerarna har tillgång till effektiva röstningstjänster och att rösträtten utövas i enlighet med de instruktioner som investerarna lämnar.

               (12)

               Vid vilken tidpunkt röster som har avgivits per brev eller på elektronisk väg före bolagsstämman skall lämnas ut till förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet och till allmänheten är en viktig företagsstyrningsfråga, men den kan avgöras av medlemsstaterna.

               (13)

               Röstningsresultaten bör fastställas genom metoder som avspeglar de röstavsikter som aktieägarna har uttryckt och offentliggöras efter bolagsstämman, åtminstone på företagets webbplats.

               (14)

               Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att göra det möjligt för aktieägare att effektivt utnyttja sina rättigheter i hela gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grundval av den befintliga gemenskapslagstiftningen och det därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (15)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet ”Bättre lagstiftning” (6) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   KAPITEL I
   ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
   Artikel 1
   Syfte och räckvidd
   1.   I detta direktiv fastställs krav med avseende på utnyttjande av vissa aktieägarrättigheter som är kopplade till aktier med rösträtt vid bolagsstämmor i bolag, som har sitt säte i en medlemsstat och vilkas aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad belägen i eller med verksamhet inom en medlemsstat.
   2.   Den medlemsstat som är behörig att reglera frågor som omfattas av detta direktiv skall vara den medlemsstat i vilken bolaget har sitt säte och hänvisningar till ”tillämplig lagstiftning” utgör hänvisningar till denna medlemsstats lagstiftning.
   3.   Medlemsstaterna får från detta direktiv undanta följande typer av bolag:

               a)

               Företag för kollektiva investeringar i den mening som avses i artikel 1.2 i rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (7).

               b)

               Företag vilkas enda syfte är kollektiva investeringar av offentligt kapital, och som tillämpar principen om riskspridning och inte eftersträvar rättslig eller administrativ kontroll över någon av emittenterna av företagens underliggande investeringar, förutsatt att dessa företag för kollektiva investeringar har tillstånd och står under tillsyn av behöriga myndigheter och att de har ett förvaringsinstitut som utövar uppgifter som motsvarar dem som anges i direktiv 85/611/EEG.

               c)

               Kooperativa sammanslutningar.

         Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv avses med
   a)   reglerad marknad: en marknad enligt definitionen i artikel 4.1.14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (8),
   b)   aktieägare: en fysisk eller juridisk person som erkänns som aktieägare enligt tillämplig lag,
   c)   fullmakt: en aktieägares bemyndigande av en fysisk eller juridisk person att utnyttja vissa eller alla av denne aktieägares rättigheter vid bolagsstämman i aktieägarens namn.
   Artikel 3
   Ytterligare nationella åtgärder
   Detta direktiv skall inte hindra medlemsstaterna från att införa ytterligare förpliktelser för bolag eller på annat sätt vidta åtgärder för att göra det lättare för aktieägare att utnyttja de rättigheter som avses i detta direktiv.
   KAPITEL II
   BOLAGSSTÄMMOR
   Artikel 4
   Lika behandling av aktieägare
   Bolaget skall säkerställa lika behandling av alla aktieägare som är i samma ställning med avseende på deltagande och utnyttjande av rösträtt vid bolagsstämman.
   Artikel 5
   Information före bolagsstämman
   1.   Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 9.4 och 11.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/25/EG av den 21 april 2004 om uppköpserbjudanden (9) skall medlemsstaterna se till att bolaget utfärdar kallelsen till bolagsstämman på ett av de sätt som anges i punkt 2 i denna artikel senast den tjugoförsta dagen före dagen för stämman.
   Medlemsstaterna får föreskriva att bolagsstämman, om bolaget erbjuder aktieägarna möjlighet att rösta på elektronisk väg som är tillgänglig för alla aktieägare, får besluta att bolaget skall utfärda kallelsen till en bolagsstämma som inte är en årlig bolagsstämma på ett av de sätt som anges i punkt 2 i denna artikel senast den fjortonde dagen före dagen för stämman. Detta beslut skall fattas av en majoritet av minst två tredjedelar av de röster som är knutna till aktierna eller det tecknade kapital som dessa representerar och beslutet skall gälla längst till nästa årliga bolagsstämma.
   Medlemsstaterna behöver inte tillämpa de minimitider som avses i första och andra stycket för den andra eller därpå följande kallelsen till bolagsstämman, när denna utfärdas på grund av brist på beslutmässigt antal aktieägare för den bolagsstämma som inkallas genom den första kallelsen, under förutsättning att denna artikel har följts för den första kallelsen och ingen ny punkt har förts upp på dagordningen samt att minst tio dagar förflyter mellan den slutliga kallelsen och dagen för bolagsstämman.
   2.   Utan att det påverkar tillämpningen av de ytterligare krav på kallelse eller offentliggörande som fastställs av den enligt artikel 1.2 behöriga medlemsstaten, skall bolaget vara skyldigt att utfärda den kallelse som avses i punkt 1 i denna artikel på ett sätt som gör att den snabbt blir tillgänglig på ett icke-diskriminerande sätt. Medlemsstaten skall kräva att bolaget använder sådana medier som rimligen kan bedömas vara tillförlitliga för spridning av information till allmänheten inom gemenskapen. Medlemsstaten får inte kräva att endast medier vilkas operatörer är etablerade på det egna territoriet skall få användas.
   Medlemsstaten behöver inte tillämpa första stycket på de bolag vilkas aktieägares namn och adress framgår av ett löpande register över aktieägare, förutsatt att bolaget är skyldigt att sända kallelsen till var och en av sina registrerade aktieägare.
   Under inga omständigheter får bolaget ta ut någon särskild avgift för utfärdandet av kallelsen på det föreskrivna sättet.
   3.   Den kallelse som avses i punkt 1 skall minst

               a)

               innehålla en exakt angivelse av när och var bolagsstämman skall äga rum och vilken dagordning som föreslås för bolagsstämman,

               b)

               innehålla en klar och noggrann beskrivning av de förfaranden som aktieägarna måste följa för att kunna delta i och rösta vid bolagsstämman. Denna skall innehålla information om

                           i)

                           aktieägarnas rättigheter enligt artikel 6, i den mån som dessa rättigheter kan utnyttjas efter kallelsens utfärdande, och enligt artikel 9 samt de datum till och med vilka dessa rättigheter får utnyttjas; kallelsen får begränsas till att ange endast de datum till och med vilka dessa rättigheter får utnyttjas, om den samtidigt hänvisar till att närmare uppgifter om dessa rättigheter finns att tillgå på bolagets webbplats,

                           ii)

                           förfarandet för röstning med fullmakt, särskilt vilka blanketter som skall användas för röstning med fullmakt och under vilka omständigheter bolaget kan godta elektroniska underrättelser om de personer som erhållit fullmakt, och

                           iii)

                           i tillämpliga fall förfarandena för röstning per brev eller på elektronisk väg,

               c)

               i tillämpliga fall ange registreringsdag i enlighet med definitionen i artikel 7.2 och upplysa om att endast de som är aktieägare den dagen skall ha rätt att delta och rösta vid bolagsstämman,

               d)

               ange var och hur de handlingar och förslag till beslut som avses i punkt 4 c och 4 d kan erhållas i sin fullständiga, oavkortade lydelse,

               e)

               ange på vilken webbadress den information som avses i punkt 4 kommer att göras tillgänglig.

         4.   Medlemsstaterna skall se till att bolaget under en kontinuerlig period, som skall inledas senast den tjugoförsta dagen före bolagsstämman och löpa fram till och med dagen för stämman, ger sina aktieägare tillgång till minst följande information på sin webbplats:

               a)

               Den kallelse som avses i punkt 1.

               b)

               Antalet aktier och rösträtter totalt på dagen för kallelsen (inbegripet särredovisning av det totala antalet för varje kategori av aktier, om bolagets kapital är uppdelat på två aktiekategorier eller mer).

               c)

               De handlingar som skall läggas fram på bolagsstämman.

               d)

               Ett förslag till beslut eller, om inga beslut föreslås för antagande, ett yttrande från ett enligt tillämplig lag utsett behörigt organ inom bolaget för varje punkt på den föreslagna dagordningen för bolagsstämman; dessutom skall förslag till beslut som läggs fram av aktieägare läggas till på webbplatsen så snart som det är praktiskt möjligt efter det att de har tagits emot av bolaget.

               e)

               I tillämpliga fall de formulär som skall användas vid röstning med fullmakt och för röstning per brev, såvida inte dessa formulär sänds direkt till varje aktieägare.

         Om de formulär som avses i led e av tekniska skäl inte kan göras tillgängliga på Internet, skall bolaget på sin webbplats ange hur formulären kan erhållas i pappersform. Bolaget skall i så fall vara skyldigt att per post och utan kostnad skicka formulären till alla aktieägare som så begär.
   Om kallelsen till bolagsstämman enligt artiklarna 9.4 eller 11.4 i direktiv 2004/25/EG eller enligt punkt 1 andra stycket i denna artikel utfärdas senare än den tjugoförsta dagen före stämman, skall den period som anges i denna punkt förkortas i motsvarande mån.
   Artikel 6
   Rätt att föra upp ärenden på dagordningen för bolagsstämman och att lägga fram förslag till beslut
   1.   Medlemsstaterna skall se till att aktieägare, enskilt eller tillsammans

               a)

               har rätt att föra upp punkter på dagordningen för bolagsstämman, förutsatt att varje sådan punkt åtföljs av en motivering eller ett förslag till beslut av bolagsstämman, och

               b)

               har rätt att lägga fram förslag till beslut om punkter som har förts eller skall föras upp på dagordningen för en bolagsstämma.

         Medlemsstaterna får fastställa att rätten enligt led a endast får utnyttjas i samband med den årliga bolagsstämman, förutsatt att aktieägare, enskilt eller tillsammans, har rätt att sammankalla eller kräva att bolaget sammankallar en bolagsstämma, som inte är en årlig bolagsstämma, med en dagordning som upptar åtminstone alla de punkter som dessa aktieägare begär.
   Medlemsstaterna får fastställa att dessa rättigheter skall utnyttjas skriftligen (och sändas per post eller på elektronisk väg).
   2.   Om någon av de rättigheter som anges i punkt 1 är beroende av villkoret att den berörda aktieägaren eller de berörda aktieägarna innehar en minimiandel av bolagets aktiekapital, får denna minimiandel inte överstiga 5 % av aktiekapitalet.
   3.   Varje medlemsstat skall fastställa en enda tidpunkt i form av ett bestämt antal dagar före bolagsstämman eller kallelsen fram till vilken aktieägare får utnyttja sina rättigheter enligt punkt 1 a. På samma sätt får varje medlemsstat fastställa en tidpunkt för utnyttjandet av rätten enligt punkt 1 b.
   4.   Medlemsstaterna skall se till att bolaget, om utnyttjandet av rätten enligt punkt 1 a innebär ändring av den dagordning för en bolagsstämma som redan meddelats aktieägarna, tillhandahåller en reviderad dagordning på samma sätt som den förra dagordningen i god tid före tillämplig avstämningsdag i enlighet med definitionen i artikel 7.2 eller, om ingen avstämningsdag tillämpas, i så god tid före bolagsstämman att aktieägarna kan förse en person med fullmakt eller i tillämpliga fall rösta per brev.
   Artikel 7
   Krav för deltagande och röstning vid bolagsstämman
   1.   Medlemsstaterna skall se till att

               a)

               en aktieägares rätt att delta vid en bolagsstämma och rätt att rösta för sina aktier inte omfattas av något krav på att dennes aktier skall deponeras hos eller överföras till någon annan fysisk eller juridisk person eller registreras i denna persons namn före bolagsstämman, och

               b)

               en aktieägares rätt att sälja eller på annat sätt överföra sina aktier under perioden mellan registreringsdagen, såsom den definieras i punkt 2, och den bolagsstämma som denna avser inte omfattas av några andra restriktioner än vad som annars gäller.

         2.   Medlemsstaterna skall föreskriva att en aktieägares rätt att delta i en bolagsstämma och rösta för sina aktier skall fastställas i förhållande till de aktier som aktieägaren innehar vid en viss fastställd tidpunkt före bolagsstämman (”avstämningsdagen”).
   Medlemsstaterna behöver inte tillämpa första stycket på de bolag vilkas aktieägares namn och adress på dagen för bolagsstämman framgår av ett löpande register över aktieägare.
   3.   Varje medlemsstat skall se till att en bestämd avstämningsdag gäller för alla bolag. En medlemsstat får emellertid fastställa en avstämningsdag för bolag som har emitterat innehavaraktier och en annan avstämningsdag för bolag som har emitterat namnaktier, förutsatt att en bestämd avstämningsdag gäller för varje bolag som har emitterat båda typer av aktier. Avstämningsdagen får inte infalla mer än 30 dagar före den bolagsstämma som avses. Vid tillämpningen av denna bestämmelse och artikel 5.1 skall varje medlemsstat se till att minst åtta dagar förflyter mellan sista tillåtna dag för kallelsen till bolagsstämman och avstämningsdagen. Dessa båda dagar får inte ingå när antalet dagar beräknas. I de fall som avses i artikel 5.1 tredje stycket får dock en medlemsstat kräva att minst sex dagar förflyter mellan sista tillåtna dag för den andra eller därpå följande kallelsen till bolagsstämman och avstämningsdagen. Dessa båda dagar får inte ingå när antalet dagar beräknas.
   4.   Bevis för att någon skall erkännas som aktieägare får endast underställas de krav som är nödvändiga för att säkerställa identifieringen av aktieägare och detta bara i den mån de står i proportion till detta syfte.
   Artikel 8
   Deltagande i bolagsstämmor via elektroniska hjälpmedel
   1.   Medlemsstaterna skall tillåta bolag att erbjuda sina aktieägare någon form av deltagande i bolagsstämman via elektroniska hjälpmedel, däribland någon eller alla av följande former av deltagande:

               a)

               Utsändning i realtid av bolagsstämman.

               b)

               En tvåvägskommunikation i realtid som gör det möjligt för aktieägare att göra inlägg vid bolagsstämman från en annan plats.

               c)

               En mekanism för att avge röster, antingen före eller under bolagsstämman, utan att behöva utse en fullmaktsinnehavare som är fysiskt närvarande vid bolagsstämman.

         2.   Användning av elektroniska hjälpmedel för att möjliggöra aktieägares deltagande vid bolagsstämman får endast underställas de krav och begränsningar som är nödvändiga för att säkerställa identifieringen av aktieägare och den elektroniska kommunikationens säkerhet och detta bara i den mån de står i proportion till dessa syften.
   Detta skall inte påverka tillämpningen av sådana rättsliga bestämmelser som medlemsstaterna har antagit eller kan komma att anta angående beslutsprocessen inom bolaget i samband med införande eller genomförande av någon form av deltagande på elektronisk väg.
   Artikel 9
   Rätt att ställa frågor
   1.   Varje aktieägare skall ha rätt att ställa frågor om punkter på dagordningen för bolagsstämman. Bolaget skall besvara aktieägarnas frågor.
   2.   Rätten att ställa frågor och skyldigheten att besvara dem gäller med förbehåll för de åtgärder som medlemsstaterna får vidta, eller tillåta bolagen att vidta, för att säkerställa identifiering av aktieägare, avhållande och förberedelse av bolagsstämmor i god ordning samt skydd av bolagens konfidentiella information och affärsintressen. Medlemsstaterna får tillåta bolagen att lämna ett samlat svar på frågor med samma innehåll.
   Medlemsstaterna får föreskriva att ett svar skall anses vara avgivet om den berörda informationen finns tillgänglig på bolagets webbplats i form av fråga och svar.
   Artikel 10
   Röstning med fullmakt
   1.   Alla aktieägare skall ha rätt att utse vilken fysisk eller juridisk person som helst till fullmaktsinnehavare, så att denne person kan närvara och rösta vid en bolagsstämma på aktieägarens vägnar. Fullmaktsinnehavaren skall ha samma rättigheter att yttra sig och ställa frågor vid bolagsstämman som den företrädda aktieägaren skulle ha.
   Bortsett från kravet att fullmaktsinnehavaren skall ha rättskapacitet skall medlemsstaterna upphäva alla rättsliga bestämmelser som begränsar eller tillåter bolag att begränsa personers rätt att utses till fullmaktsinnehavare.
   2.   Medlemsstaterna får begränsa en fullmaktsinnehavares fullmakt till att gälla en enda stämma eller de stämmor som hålls under en viss period.
   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13.5 får medlemsstaterna begränsa det antal personer som en aktieägare får utse till fullmaktsinnehavare i samband med en viss bolagsstämma. Om en aktieägare innehar aktier i ett bolag på mer än ett värdepapperskonto, skall denna begränsning dock inte hindra aktieägaren från att utse en separat fullmaktsinnehavare för aktierna på varje värdepapperskonto i samband med en viss bolagsstämma. Detta påverkar inte bestämmelser i tillämplig lag om förbud mot att rösta olika för aktier som innehas av en och samma aktieägare.
   3.   Bortsett från de begränsningar som uttryckligen tillåts i första och andra stycket, skall medlemsstaterna inte begränsa eller tillåta bolagen att begränsa aktieägarnas utnyttjande av sina rättigheter genom fullmaktsinnehavare av andra skäl än för att hantera potentiella intressekonflikter mellan fullmaktsinnehavaren och den aktieägare i vars intresse fullmaktsinnehavaren skall agera, varvid medlemsstaterna inte skall föreskriva några andra krav än följande:

               a)

               Medlemsstaterna får föreskriva att fullmaktsinnehavaren skall offentliggöra vissa specifika sakförhållanden som kan vara relevanta för aktieägarnas bedömning av risken för att fullmaktsinnehavaren skulle kunna tillvarata några andra intressen än aktieägarens.

               b)

               Medlemsstaterna får begränsa eller utesluta utövandet av aktieägarrättigheter via fullmaktsinnehavare utan särskilda röstningsinstruktioner för varje beslut i vilket fullmaktsinnehavaren skall rösta på aktieägarens vägnar.

               c)

               Medlemsstaterna får begränsa eller utesluta överföring av fullmakten till en annan person, men detta skall inte hindra fullmaktsinnehavare som är juridiska personer från att utöva de befogenheter som har erhållits genom någon medlem av dess förvaltnings- eller ledningsorgan eller någon av dess anställda.

         En intressekonflikt enligt denna punkt kan särskilt föreligga, om fullmaktsinnehavaren

               i)

               är majoritetsaktieägare i bolaget eller utgörs av en annan enhet som kontrolleras av en sådan aktieägare,

               ii)

               är medlem av ett förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorgan som tillhör bolaget, en majoritetsaktieägare eller en sådan kontrollerad enhet som avses i led i,

               iii)

               är anställd eller revisor i bolaget eller i en majoritetsaktieägare eller i en sådan kontrollerad enhet som avses i led i,

               iv)

               har en familjerelation till någon av de fysiska personer som avses i leden i–iii.

         4.   Fullmaktsinnehavaren skall rösta i enlighet med instruktionerna från den aktieägare som har utsett honom.
   Medlemsstaterna får begära att fullmaktsinnehavare bevarar röstningsinstruktionerna under en fastställd minimitid och på begäran bekräftar att röstningsinstruktionerna följts.
   5.   En person som agerar som fullmaktsinnehavare får ha fullmakt från fler än en aktieägare utan begränsningar av det antal aktieägare som han eller hon företräder. Om en fullmaktshavare har fullmakt från flera aktieägare skall tillämplig lag göra det möjligt för honom att avge olika röster för olika aktieägare.
   Artikel 11
   Formella krav för utseende av fullmaktsinnehavare och underrättelse
   1.   Medlemsstaterna skall tillåta aktieägare att utse fullmaktsinnehavare på elektronisk väg. Medlemsstaterna skall dessutom tillåta bolag att godta underrättelse på elektronisk väg om vem som utsetts och se till att varje bolag erbjuder sina aktieägare minst en effektiv metod att lämna underrättelsen på elektronisk väg.
   2.   Medlemsstaterna skall se till att fullmaktsinnehavare endast får utses, och bolagen underrättas om detta, skriftligen. Utöver detta grundläggande formella krav får utseende av fullmaktsinnehavare, underrättelse om detta till bolaget och utfärdande av eventuella röstningsinstruktioner till fullmaktsinnehavaren endast underställas de formella krav som är nödvändiga för att säkerställa identifieringen av aktieägaren och fullmaktsinnehavaren eller för att säkerställa möjligheten att kontrollera innehållet i röstningsinstruktionerna, och detta bara i den mån de står i proportion till dessa syften.
   3.   Bestämmelserna i denna artikel skall i tillämpliga delar även tillämpas på återkallelse av utseende av en fullmaktsinnehavare.
   Artikel 12
   Röstning per brev
   Medlemsstaterna skall tillåta bolag att erbjuda sina aktieägare möjlighet att rösta per brev före bolagsstämman. Röstning per brev får underställas enbart de krav och begränsningar som är nödvändiga för att säkerställa identifiering av aktieägarna och enbart om de står i proportion till detta syfte.
   Artikel 13
   Undanröjande av vissa hinder för faktiskt utnyttjande av rösträtt
   1.   Denna artikel är tillämplig när en fysisk eller juridisk person som är erkänd som aktieägare enligt tillämplig lag handlar på någon annan fysisk eller juridisk persons vägnar (”klienten”) i ett ärende.
   2.   Om det enligt tillämplig lag föreskrivs krav på offentlighet som en förutsättning för att en sådan aktieägare som avses i punkt 1 skall kunna utöva sin rösträtt, får dessa krav inte omfatta mer än en förteckning som upplyser bolaget om varje klients identitet och det antal aktier för vilka röstning sker på dennes vägnar.
   3.   Om det i tillämplig lag fastställs formella krav för bemyndigande av en sådan aktieägare som avses i punkt 1 att utnyttja rösträtter eller för röstningsinstruktioner, får dessa formella krav inte gå utöver vad som är nödvändigt för att säkerställa identifieringen av klienten eller möjligheten att kontrollera innehållet i röstningsinstruktionerna och vad som står i proportion till dessa syften.
   4.   Sådana aktieägare som avses i punkt 1 skall för vissa aktier få rösta annorlunda än för de övriga aktierna.
   5.   Om det enligt tillämplig lag finns en gräns för hur många personer en aktieägare får utse till fullmaktsinnehavare enligt artikel 10.2, får denna begränsning inte hindra en sådan aktieägare som avses i punkt 1 i denna artikel från att ge en fullmakt till var och en av sina klienter eller till en tredje part som utses av en klient.
   Artikel 14
   Röstningsresultat
   1.   För varje beslut skall bolaget åtminstone fastställa det antal aktier för vilka giltiga röster har avlagts, den andel av aktiekapitalet som dessa röster utgör, det totala antalet avlagda giltiga röster samt antalet röster för och emot varje beslut och i förekommande fall antalet nedlagda röster.
   Medlemsstaterna får dock föreskriva eller tillåta företagen att bestämma att det, om ingen aktieägare begär fullständig redovisning av röstningen, skall vara tillräckligt att fastställa röstningsresultatet endast i den omfattning som behövs för att säkerställa att erforderlig majoritet nås för varje beslut.
   2.   Inom en tidsperiod som skall fastställas i tillämplig lagstiftning och som inte får överstiga 15 dagar efter bolagsstämman skall bolaget på sin webbplats offentliggöra röstningsresultaten, fastställda i enlighet med punkt 1.
   3.   Denna artikel skall inte påverka tillämpningen av rättsliga bestämmelser som medlemsstaterna har antagit eller kan anta avseende de formaliteter som krävs för att ett beslut skall bli giltigt eller avseende möjligheten att i efterhand på rättslig väg invända mot röstningsresultaten.
   KAPITEL III
   SLUTBESTÄMMELSER
   Artikel 15
   Införlivande
   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 3 augusti 2009. De skall genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.
   Trots vad som sägs i första stycket, skall de medlemsstater i vilka det den 1 juli 2006 fanns gällande nationella bestämmelser som begränsar eller förbjuder att en fullmaktshavare utses i det fall som avses i artikel 10.3 andra stycket led ii sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 10.3 vad gäller en sådan begränsning eller ett sådant förbud senast den 3 augusti 2012.
   Medlemsstaterna skall genast meddela kommissionen det antal dagar som fastställs i enlighet med artiklarna 6.3 och 7.3 samt eventuella senare ändringar av detta antal, och kommissionen skall offentliggöra denna information i Europeiska unionens officiella tidning.
   När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i första stycket skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 16
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 17
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 11 juli 2007.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         M. LOBO ANTUNES

            Ordförande

      (1)  EUT C 318, 23.12.2006, s. 42.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 15 februari 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 12 juni 2007.

      (3)  EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 714.

      (4)  EGT L 184, 6.7.2001, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2005/1/EG (EUT L 79, 24.3.2005, s. 9).

      (5)  EUT L 390, 31.12.2004, s. 38.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EGT L 375, 31.12.1985, s. 3.

      (8)  EUT L 145, 30.4.2004, s. 1.

      (9)  EGT L 142, 30.4.2004, s. 12.


title: Kommissionens direktiv 2007/13/EG av den 7 mars 2007 om ändring av bilaga II till rådets direktiv 71/316/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder (Text av betydelse för EES)

text:
               13.3.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 73/10

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/13/EG
   av den 7 mars 2007
   om ändring av bilaga II till rådets direktiv 71/316/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 71/316/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gemensamma föreskrifter för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder (1), särskilt artikel 16 första meningen, och
   av följande skäl:

               (1)

               I punkt 3.1.1.1 a i bilaga II till direktiv 71/316/EEG anges den bokstavsbeteckning för de enskilda medlemsstaterna som skall användas för märkningen för första EEG-verifikation som anbringas på ett mätdon och som anger att detta uppfyller EEG-kraven.

               (2)

               I punkt 3.2.1 i bilaga II till direktiv 71/316/EEG hänvisas det till de figurer som visar form, mått och konturer för de bokstäver som ingår i märkningen för första EEG-verifikation enligt punkt 3.1 i den bilagan.

               (3)

               Figurerna för bokstavsbeteckningarna finns inte i anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige och i anslutningsakten från 2003. Enligt kapitel 1 punkt D1.b i bilaga II till anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige och anslutningsakten från 2003 skall de figurer som det hänvisas till i punkt 3.2.1 i bilaga II till direktiv 71/316/EEG kompletteras med de bokstäver som behövs.

               (4)

               Det är därför nödvändigt att ändra punkt 3.2.1 i bilaga II till direktiv 71/316/EEG så att figurerna för bokstavsbeteckningarna läggs till.

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från kommittén för anpassning till tekniska framsteg, inrättad genom artikel 17 i direktiv 71/316/EEG.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga II till direktiv 71/316/EG skall ändras på det sätt som anges i bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 10 mars 2008. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 7 mars 2007.

            På kommissionens vägnar

         Günter VERHEUGEN

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 202, 6.9.1971, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

      BILAGA
      I den första figuren som bifogas bilaga II till direktiv 71/316/EEG skall följande figurer läggas till bokstäverna ”A, S, FI, CZ, EST, CY, LV, LT, H, M, PL, SI, SK”.


Avis juridique important

|

31998L0050

Rådets direktiv 98/50/EG av den 29 juni 1998 om ändring av direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 201 , 17/07/1998 s. 0088 - 0092

RÅDETS DIREKTIV 98/50/EG av den 29 juni 1998 om ändring av direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheterEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3),med beaktande av Regionkommitténs yttrande (4), ochav följande skäl:(1) I gemenskapsstadgan om arbetstagares grundläggande sociala rättigheter (den sociala stadgan), som antogs den 9 december 1989 föreskrivs följande i punkterna 7, 17 och 18: "Fullbordandet av den inre marknaden måste leda till en förbättring av levnads- och arbetsförhållanden för arbetstagare inom Europeiska gemenskapen. Där så är nödvändigt, skall förbättringen omfatta vissa delar av reglerna rörande anställningsförhållandet, som t.ex. förfaranden vid kollektiva uppsägningar och konkurs. Frågor om information, samråd och medbestämmande för arbetstagare måste utvecklas på lämpligt sätt, med hänsyn till den praxis som råder i de olika medlemsstaterna. Information, samråd och medbestämmande skall ske i god tid, särskilt i följande fall: Vid omstruktureringar inom företag eller fusioner som påverkar arbetstagarnas sysselsättning".(2) Genom direktiv 77/187/EEG (5) främjas en harmonisering av sådan relevant nationell lagstiftning som skyddar arbetstagarnas rättigheter och som föreskriver att överlåtare och förvärvare i god tid skall informera arbetstagarrepresentanterna och samråda med dem.(3) Syftet med detta direktiv är att ändra direktiv 77/187/EEG mot bakgrund av den inre marknadens effekter, tendenserna i medlemsstaternas lagstiftning när det gäller hjälp till företag med ekonomiska svårigheter, EG-domstolens rättspraxis, rådets direktiv 75/129/EEG av den 17 februari 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (6) och den lagstiftning som redan är i kraft i de flesta medlemsstater.(4) Hänsyn till rättssäkerhet och insyn kräver att det rättsliga begreppet överlåtelse klargörs mot bakgrund av EG-domstolens rättspraxis. Ett sådant klargörande ändrar inte direktivets räckvidd, såsom denna uttolkas av domstolen.(5) Detta kräver också en uttrycklig föreskrift, mot bakgrund av EG-domstolens rättspraxis, om att direktivet skall tillämpas på privata och offentliga företag som bedriver ekonomisk verksamhet, med eller utan vinstsyfte.(6) Det är nödvändigt att klargöra begreppet "arbetstagare" mot bakgrund av EG-domstolens rättspraxis.(7) I syfte att säkerställa insolventa företags överlevnad bör medlemsstaterna uttryckligen tillåtas att inte tillämpa artiklarna 3 och 4 i direktiv 77/187/EEG på överlåtelser som genomförs inom ramen för ett likvidationsförfarande, och vissa undantag från direktivets allmänna bestämmelser bör tillåtas vid överlåtelser som genomförs inom ramen för ett insolvensförfarande.(8) Sådana undantag bör även tillåtas för en medlemsstat som har särskilda förfaranden för att främja överlevnaden för bolag som har förklarats befinna sig i en ekonomisk krissituation.(9) De förhållanden under vilka arbetstagarrepresentanternas funktion och ställning skall behållas bör klargöras.(10) För att säkerställa likabehandling av likartade situationer är det nödvändigt att se till att de krav på information och samråd som framgår av rådets direktiv 77/187/EEG följs, oberoende av om det beslut som leder till överlåtelsen fattas av arbetsgivaren eller av ett företag som kontrollerar arbetsgivaren.(11) Med avseende på sådana fall, då medlemsstaterna beslutar om åtgärder för att se till att förvärvaren informeras om alla rättigheter och skyldigheter som skall överlåtas, bör det klargöras att underlåtenhet att lämna sådan information inte påverkar överlåtelsen av berörda rättigheter och skyldigheter.(12) Det är nödvändigt att klargöra under vilka förhållanden arbetstagarna skall informeras om det inte finns några arbetstagarrepresentanter.(13) I den sociala stadgan erkänns betydelsen av att bekämpa alla slag av diskriminering, särskilt de som är grundade på kön, hudfärg, ras, åsikter eller tro.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 77/187/EEG ändras på följande sätt:1) Titeln skall ersättas med följande:"Rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter".2) Artiklarna 1-7 skall ersättas med följande:"AVSNITT IRäckvidd och definitionerArtikel 11. a) Detta direktiv skall tillämpas vid överlåtelse av ett företag, en verksamhet eller en del av ett företag eller en verksamhet till en annan arbetsgivare genom lagenlig överlåtelse eller fusion.b) Med förbehåll för vad som sägs under a och i nedan följande bestämmelser i denna artikel, skall med överlåtelse enligt detta direktiv förstås överlåtelse av en ekonomisk enhet, som behåller sin identitet och varmed förstås en organiserad gruppering av tillgångar vars syfte är att bedriva ekonomisk verksamhet, vare sig denna utgör huvud- eller sidoverksamhet.c) Detta direktiv skall tillämpas på offentliga och privata företag som bedriver ekonomisk verksamhet, med eller utan vinstsyfte. En administrativ omorganisation av offentliga förvaltningsmyndigheter eller en överlåtelse av administrativa funktioner mellan offentliga förvaltningsmyndigheter skall inte betraktas som en överlåtelse enligt detta direktiv.2. Detta direktiv skall tillämpas om och i den mån företaget, verksamheten eller den del av företaget eller verksamheten som skall överlåtas ligger inom fördragets territoriella räckvidd.3. Detta direktiv skall inte tillämpas på sjögående fartyg.Artikel 21. I detta direktiv avses meda) överlåtare: varje fysisk eller juridisk person som till följd av en överlåtelse enligt artikel 1.1 upphör att vara arbetsgivare i företaget, verksamheten eller en del av företaget eller verksamheten,b) förvärvare: varje fysisk eller juridisk person som till följd av en överlåtelse enligt artikel 1.1 blir arbetsgivare i företaget, verksamheten eller en del av företaget eller verksamheten,c) arbetstagarrepresentanter och liknande uttryck: arbetstagarnas representanter enligt medlemsstaternas lagar eller praxis,d) arbetstagare: varje person som i den berörda medlemsstaten åtnjuter skydd som arbetstagare enligt den nationella lagstiftningen rörande anställningsförhållandet.2. Detta direktiv skall inte påverka nationell lagstiftning när det gäller definitionen av anställningsavtal eller anställningsförhållanden.Medlemsstaterna får emellertid inte utesluta anställningsavtal eller anställningsförhållanden från detta direktivs räckvidd enbart på grund av följande:a) Antalet arbetstimmar som utförs eller skall utföras.b) Anställningsförhållandet regleras av ett tidsbegränsat anställningsavtal enligt artikel 1.1 i rådets direktiv 91/383/EEG av den 25 juni 1991 om komplettering av åtgärderna för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhållande (*).c) Anställningsförhållandena är tillfälliga enligt artikel 1.2 i direktiv 91/383/EEG och det företag, den verksamhet eller den del av ett företag eller en verksamhet som överlåts är, eller är del av, en verksamhet som hyr ut arbetskraft och som är arbetsgivaren.AVSNITT IISkydd för arbetstagarnas rättigheterArtikel 31. Överlåtarens rättigheter och skyldigheter på grund av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande som gäller vid tidpunkten för överlåtelsen skall till följd av en sådan överlåtelse övergå på förvärvaren.Medlemsstaterna får föreskriva att överlåtaren och förvärvaren efter tidpunkten för överlåtelsen skall vara solidariskt ansvariga för de skyldigheter som före överlåtelsetidpunkten har uppkommit på grund av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande som gällde vid överlåtelsetidpunkten.2. Medlemsstaterna får besluta om lämpliga åtgärder för att se till att överlåtaren informerar förvärvaren om alla rättigheter och skyldigheter som kommer att överlåtas på förvärvaren enligt denna artikel, i den mån dessa rättigheter och skyldigheter är eller borde ha varit kända för överlåtaren när överlåtelsen skedde. Om överlåtaren underlåter att informera förvärvaren om en sådan rättighet eller skyldighet skall detta inte påverka överlåtelsen av den rättigheten eller skyldigheten eller någon arbetstagares rättigheter gentemot förvärvaren och/eller överlåtaren med avseende på den rättigheten eller skyldigheten.3. Efter överlåtelsen skall förvärvaren vara bunden av villkoren i löpande kollektivavtal på samma sätt som överlåtaren var bunden av dessa villkor till dess att avtalets giltighetstid har löpt ut eller ett nytt kollektivavtal har börjat gälla.Medlemsstaterna får begränsa den period under vilken de skall vara bundna av ett sådant avtal, med det förbehållet att den inte får vara kortare än ett år.4. a) Om inte medlemsstaterna föreskriver något annat skall punkterna 1 och 3 inte tillämpas när det gäller arbetstagarnas rätt till ålders-, invaliditets- eller efterlevandeförmåner på grund av sådana kompletterande pensionssystem för ett företag eller mellan företag som ligger utanför medlemsstaternas nationella författningsreglerade socialförsäkringssystem.b) Även om de inte i enlighet med stycke a föreskriver att punkterna 1 och 3 skall tillämpas på dessa rättigheter, skall medlemsstaterna besluta om nödvändiga åtgärder för att skydda arbetstagarnas intressen samt de personers intressen som när överlåtelsen sker inte längre är anställda i överlåtarens verksamhet, såvitt avser rättigheter som omedelbart eller i framtiden berättigar dem till åldersförmåner, inklusive efterlevandeförmåner, på grund av sådana kompletterande pensionssystem som avses i punkt a i detta stycke.Artikel 41. En överlåtelse av ett företag, en verksamhet eller en del av ett företag eller en verksamhet skall inte i sig utgöra skäl för uppsägning från överlåtarens eller förvärvarens sida. Denna bestämmelse skall dock inte hindra uppsägningar som görs av ekonomiska, tekniska eller organisatoriska skäl, och som innefattar förändringar i arbetsstyrkan.Medlemsstaterna får föreskriva att föregående stycke inte skall tillämpas på särskilda kategorier av arbetstagare som inte omfattas av medlemsstaternas lagar eller praxis i fråga om skydd mot uppsägning.2. Om anställningsavtalet eller anställningsförhållandet upphör därför att överlåtelsen medför en väsentlig förändring av arbetsvillkoren som är till nackdel för arbetstagaren, skall arbetsgivaren anses ansvarig för att anställningsavtalet eller anställningsförhållandet upphörde.Artikel 4a1. Om inte medlemsstaterna föreskriver något annat skall artiklarna 3 och 4 inte tillämpas på överlåtelse av företag, verksamhet eller del av företag eller verksamhet om överlåtaren är föremål för konkursförfarande eller något motsvarande insolvensförfarande, som inletts i syfte att likvidera överlåtarens tillgångar och som står under tillsyn av en behörig offentlig myndighet (som kan vara en konkursförvaltare som utsetts av en behörig offentlig myndighet).2. När artiklarna 3 och 4 är tillämpliga på en överlåtelse under ett insolvensförfarande som har inletts mot överlåtaren (oavsett om detta förfarande har inletts i syfte att likvidera överlåtarens tillgångar) och under förutsättning att detta förfarande står under tillsyn av en behörig offentlig myndighet (som kan vara en konkursförvaltare enligt nationell lagstiftning), kan en medlemsstat föreskriva atta) överlåtarens skulder på grund av ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande och som skall betalas före överlåtelsen eller innan insolvensförfarandet inleds, trots vad som sägs i artikel 3.1, inte skall övergå på förvärvaren under förutsättning att det av ett sådant förfarande följer skydd, enligt den medlemsstatens lagstiftning, som minst motsvarar det skydd som tillhandahålls i de situationer som omfattas av rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens (**),och, eller alternativt, attb) förvärvaren, överlåtaren eller den eller de personer som utför överlåtarens uppgifter, å ena sidan, och arbetstagarrepresentanterna, å andra sidan, i den utsträckning som gällande lagstiftning eller praxis tillåter detta, kan komma överens om ändringar i arbetstagarnas anställningsvillkor för att skydda arbetstillfällen genom att säkerställa överlevnaden för företaget eller verksamheten eller en del av företaget eller verksamheten.3. En medlemsstat får tillämpa punkt 2 b på varje överlåtelse där överlåtaren enligt den nationella lagstiftningen befinner sig i en allvarlig ekonomisk krissituation, under förutsättning att en behörig offentlig myndighet har förklarat att en sådan situation föreligger och att den kan bli föremål för tillsyn av rättsliga myndigheter, på villkor att sådana bestämmelser finns i den nationella lagstiftningen senast den 17 juli 1998.Kommissionen skall före den 17 juli 2003 lägga fram en rapport om effekterna av denna bestämmelse och förelägga rådet lämpliga förslag.4. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att hindra att insolvensförfaranden används på ett felaktigt sätt, så att arbetstagarna därigenom berövas de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv.Artikel 51. Om företaget, verksamheten eller delen av ett företag eller en verksamhet behåller sin självständighet, skall ställning och funktion för representanterna eller representationen för de arbetstagare som berörs av överlåtelsen bibehållas på samma villkor som före överlåtelsetidpunkten gällde enligt lag eller annan författning, förutsatt att de villkor som är nödvändiga för inrättande av arbetstagarrepresentationen uppfylls.Föregående stycke skall inte gälla om nödvändiga villkor för förnyad utnämning av arbetstagarrepresentanterna eller för förnyat inrättande av arbetstagarrepresentationen är uppfyllda enligt medlemsstaternas lagar och andra författningar eller praxis, eller enligt avtal med arbetstagarrepresentanterna.När överlåtaren är föremål för konkursförfarande eller något motsvarande insolvensförfarande som har inletts för att likvidera överlåtarens tillgångar och som står under tillsyn av en behörig offentlig myndighet (som kan vara en av behörig offentlig myndighet utsedd konkursförvaltare), kan medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de arbetstagare som berörs av överlåtelsen förblir representerade på ett riktigt sätt tills nytt val eller ny utnämning av arbetstagarrepresentanter har skett.Om företaget eller verksamheten eller delen av ett företag eller en verksamhet inte behåller sin självständighet skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de arbetstagare som berörs av överlåtelsen och som representerades före överlåtelsen förblir representerade på ett riktigt sätt under den tid som behövs för förnyat inrättande eller förnyad utnämning av arbetstagarrepresentationen i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis.2. Om uppdraget för representanterna för de arbetstagare som berörs av överlåtelsen upphör till följd av överlåtelsen, skall representanterna alltjämt åtnjuta det skydd som medlemsstaternas lagar och andra författningar eller praxis ger dem.AVSNITT IIIInformation och samrådArtikel 61. Överlåtaren och förvärvaren skall vara skyldiga att informera representanterna för sina av överlåtelsen berörda arbetstagare om- tidpunkt eller föreslagen tidpunkt för överlåtelsen,- skälen för överlåtelsen,- överlåtelsens juridiska, ekonomiska och sociala följder för arbetstagarna,- planerade åtgärder i förhållande till arbetstagarna.Överlåtaren skall ge sina arbetstagares representanter sådan information i god tid innan överlåtelsen genomförs.Förvärvaren skall ge sådan information till sina arbetstagares representanter i god tid, och i vart fall innan hans arbetstagares arbets- och anställningsvillkor direkt påverkas av överlåtelsen.2. När överlåtaren eller förvärvaren planerar åtgärder i förhållande till sina arbetstagare skall han i god tid samråda med arbetstagarrepresentanterna beträffande dessa åtgärder för att söka nå en överenskommelse.3. Medlemsstater vars lagar och andra författningar föreskriver att arbetstagarrepresentanterna får anlita skiljeförfarande för att få till stånd ett avgörande i fråga om de åtgärder som skall vidtas i förhållande till arbetstagarna, får begränsa skyldigheterna enligt punkterna 1 och 2 till sådana fall där den genomförda överlåtelsen medför en förändring av verksamheten som kan antas innefatta allvarliga nackdelar för ett avsevärt antal arbetstagare.Informationen och samråden skall åtminstone omfatta planerade åtgärder i förhållande till arbetstagarna.Informationen måste tillhandahållas och samråden äga rum i god tid före den förändring av verksamheten som avses i punkt 1 i detta avsnitt.4. Skyldigheterna enligt denna artikel skall gälla oberoende av om det beslut som leder till överlåtelsen fattas av arbetsgivaren eller av ett företag som kontrollerar arbetsgivaren.När det gäller påstådd överträdelse av kraven på information och samråd i detta direktiv, kan argumentet att överträdelsen inträffade därför att information inte tillhandahölls av ett företag som kontrollerar arbetsgivaren inte godtas som ursäkt.5. Medlemsstaterna får begränsa skyldigheterna enligt punkterna 1, 2 och 3 till företag eller verksamheter som, när det gäller antalet anställda, uppfyller villkoren för val eller inrättande av ett kollegialt organ som representerar arbetstagarna.6. Medlemsstaterna skall föreskriva att berörda arbetstagare, för det fall att arbetstagarna i ett företag eller en verksamhet utan egen förskyllan saknar representanter, skall informeras i förväg om- tidpunkt eller föreslagen tidpunkt för överlåtelsen,- skälet för överlåtelsen,- överlåtelsens juridiska, ekonomiska och sociala följder för arbetstagarna,- planerade åtgärder i förhållande till arbetstagarna.AVSNITT IVSlutbestämmelserArtikel 7Detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att tillämpa eller införa lagar eller andra författningar som är gynnsammare för arbetstagarna eller dessa staters rätt att främja eller tillåta kollektivavtal eller avtal mellan arbetsmarknadens parter som är gynnsammare för arbetstagarna.Artikel 7aMedlemsstaterna skall i sina nationella rättsordningar införa de bestämmelser som behövs för att alla arbetstagare och arbetstagarrepresentanter, som anser sig förfördelade på grund av underlåtenhet att iaktta de skyldigheter som följer av detta direktiv, skall kunna föra talan vid domstol, i förekommande fall efter att ha vänt sig till andra behöriga myndigheter.Artikel 7bKommissionen skall före den 17 juli 2006 för rådet lägga fram en analys av effekterna av bestämmelserna i detta direktiv. Det skall föreslå de ändringar som förefaller nödvändiga.(*) EGT L 206, 29.7.1991, s. 19.(**) EGT L 283, 20.10.1980, s. 23. Direktivet ändrat genom direktiv 87/164/EEG (EGT L 66, 11.3.1987, s. 11).".Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall senast den 17 juli 2001 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv, eller senast detta datum säkerställa att arbetsgivarnas och arbetstagarnas representanter har infört de nödvändiga bestämmelserna i form av avtal. Medlemsstaterna är skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder som ger dem möjlighet att vid varje tillfälle garantera att de resultat som detta direktiv ålägger dem uppnås.2. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om de åtgärder de vidtar för att genomföra detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 29 juni 1998.På rådets vägnarR. COOKOrdförande(1) EGT C 274, 1.10.1994, s. 10.(2) EGT C 33, 3.2.1997, s. 81.(3) EGT C 133, 31.5.1995, s. 13.(4) EGT C 100, 2.4.1996, s. 25.(5) EGT L 61, 5.3.1977, s. 26.(6) EGT L 48, 22.2.1975, s. 29. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/56/EEG (EGT L 245, 26.8.1992, s. 3).


Avis juridique important

|

31972L0464

Rådets direktiv 72/464/EEG av den 19 december 1972 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 303 , 31/12/1972 s. 0001 - 0033 Finsk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0022  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1972(31.12)L303 s. 0003  Svensk specialutgåva Område 9 Volym 1 s. 0022  "Grekisk specialutgåva" Område 09 Volym 1 s. 0035  Spansk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0039  Portugisisk specialutgåva: Område 09 Volym 1 s. 0039

RÅDETS DIREKTIV av den 19 december 1972 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (72/464/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, i synnerhet artiklarna 99 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Fördragets syfte är att upprätta en ekonomisk union inom vilken det råder sund konkurrens och vars egenskaper liknar en hemmamarknads. Vad beträffar tobaksvaror kan detta mål uppnås endast under förutsättning att medlemsstaternas uttag av skatter som påverkar konsumtionen av varor inom denna sektor inte snedvrider konkurrensbetingelserna och inte hindrar varornas fria rörlighet inom gemenskapen.De skatter som för närvarande påverkar konsumtionen av tobaksvaror uppfyller inte dessa krav, eftersom de inte är konkurrensneutrala och ofta utgör allvarliga hinder mot en ömsesidig marknadspenetration.Därför ligger det i den gemensamma marknadens intresse att reglerna för de skatter som påverkar konsumtionen av tobaksprodukter harmoniseras, så att de faktorer som kan befaras hindra den fria rörligheten och snedvrida konkurrensvillkoren, såväl på nationell nivå som på gemenskapsnivå, successivt kan elimineras från nuvarande system.Rådets direktiv av den 11 april 1967() behandlar harmoniseringen av omsättningsskatter.Vad gäller punktskatter måste harmoniseringen av strukturerna bland annat leda till att konkurrensen inom de olika kategorierna av tobaksvaror som hör till samma grupp inte snedvrides genom skatteuttaget och följaktligen till att medlemsstaternas nationella marknader öppnas.Vad beträffar cigaretter uppnås ovanstående syfte bäst genom ett system för nedtrappning av skattenivån. För detta ändamål bör den skatt som belastar dessa produkter bestå av en proportionell punktskatt i kombination med en särskild punktskatt, vars belopp bestäms av varje medlemsstat i överensstämmelse med gemenskapens kriterier.Harmoniseringen av punktskattesystemen för tobaksvaror bör ske i etapper.Konkurrensens bjudande behov innebär krav på ett system med fri prisbildning på alla grupper av tobaksvaror.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVDELNING I Allmänna principer Artikel 11. Strukturen för den punktskatt som medlemsstaterna lägger på tobaksprodukter skall harmoniseras i flera etapper.2. Detta direktiv lägger fast allmänna principer för denna harmonisering och de speciella kriterier som är tillämpliga under den första harmoniseringsetappen.3. På grundval av fördragets artiklar 99 och 100 skall rådet minst ett år före utgången av den i artikel 7.1 föreskrivna perioden anta ett direktiv som lägger fast de speciella kriterier som skall tillämpas under följande etapp eller etapper.4. Övergången från en harmoniseringsetapp till nästa beslutas av rådet på kommissionens förslag, med beaktande av verkningarna under den pågående etappen av de åtgärder som medlemsstaterna har infört i sina punktskattesystem för att följa de bestämmelser som gällde under den etappen. Övergången från en etapp till nästa kan få uppskjutas, i synnerhet om den sannolikt skulle innebära oproportionella intäktsförluster för en medlemsstat.Artikel 2Medlemsstaterna skall avstå från att underkasta tobaksvaror någon annan skatt än den punktskatt som avses i artikel 1 och den mervärdeskatt som föreskrivs i rådets direktiv av den 11 april 1967().Artikel 31. Följande skall betraktas som tobaksvaror:a) cigaretterb) cigarrer och cigarillerc) röktobakd) snuse) tuggtobak.2. Rådet skall, på kommissionens förslag, införa de bestämmelser som är nödvändiga för att bestämma hur tobaksvaror skall definieras och indelas i grupper.Artikel 41. I varje medlemsstat skall inhemska och importerade cigaretter underkastas en proportionell punktskatt, som beräknas på det högsta detaljhandelspriset inklusive tull, samt en särskild punktskatt, som beräknas per varuenhet.2. Skattesatsen för den proportionella punktskatten liksom beloppet av den särskilda punktskatten måste vara lika för alla cigaretter.3. I den sista etappen av strukturharmoniseringen skall beträffande cigaretter alla medlemsstater ha fastställt samma relationstal mellan den proportionella punktskatten och den särskilda punktskatten, så att skillnader i detaljhandelspriser rättvist återspeglar skillnader i tillverkarnas leveranspriser.4. När så är nödvändigt får punktskatten på cigaretter innefatta en minimiskattekomponent. Taket för denna skall för varje etapp bestämmas av rådet på grundval av ett förslag från kommissionen.Artikel 51. Tillverkare och importörer är fria att bestämma det högsta detaljhandelspriset för var och en av sina produkter. Denna bestämmelse får emellertid inte hindra genomförandet av de nationella lagstiftningssystemen rörande övervakning av prisnivåer eller efterlevnaden av påbjudna priser.2. I syfte att underlätta uttaxeringen av punktskatten får dock medlemsstaterna fastställa en skala av detaljhandelspriser för varje grupp av tobaksvaror, på villkor att varje skala har tillräckligt omfång och variation för att motsvara den faktiska varuvariationen inom gemenskapen. Varje skala skall vara giltig för alla produkter som hör till den grupp av tobaksprodukter som den avser, utan åtskillnad på grundval av kvalitet, presentation, produkternas eller materialets ursprung, företagens kännetecken eller något annat kriterium.Artikel 61. Senast under den sista etappen skall reglerna för uppbörd av punktskatten harmoniseras. Under de föregående etapperna skall punktskatten i princip tas ut med hjälp av skattemärken. Medlemsstater som tar ut punktskatten med hjälp av skattemärken måste göra dessa tillgängliga för tillverkare och handelsidkare i de andra medlemsstaterna. Om de tar ut punktskatten på något annat sätt skall medlemsstaterna se till att inget hinder, vare sig administrativt eller tekniskt, för den skull påverkar handeln medlemsstaterna emellan.2. Importörer och inhemska tillverkare av tobaksvaror skall underkastas samma detaljregler för uttag och erläggande av punktskatten.AVDELNING II Särskilda bestämmelser som äger tillämpning under den första etappen av harmonisering Artikel 71. Enligt artikel 1.4 skall den första etappen av harmoniseringen av strukturerna för punktskatt på tobaksvaror omfatta en period om 24 månader från och med den 1 juli 1973.2. Under denna första harmoniseringsetapp skall artikel 8 10 äga tillämpning.Artikel 81. Beloppet för den särskilda punktskatten på cigaretter skall första gången fastställas med utgångspunkt från cigaretter i den populäraste priskategorin enligt de uppgifter som är tillgängliga den 1 januari 1973.2. Utan att detta påverkar vilken lösning som slutligen kommer att införas beträffande relationstalet mellan den särskilda punktskatten och den proportionella komponenten av punktskatten, får detta belopp varken understiga 5 % eller överstiga 75 % av summan av den proportionella skatt och den särskilda punktskatt som belastar dessa cigaretter.3. Om punktskatten på den ovan nämnda prisklassen ändras efter den 1 januari 1973, skall den särskilda punktskatten fastställas genom jämförelse med den nya skatten på sådana cigaretter som avses i punkt 1.Artikel 9Utan hinder av artikel 4.1 får varje medlemsstat utesluta tullar från beräkningsgrunden för den proportionella punktskatten på cigaretter.Artikel 10Medlemsstaterna får belasta cigaretter med en minimipunktskatt, vars belopp dock inte får överstiga 90 % av det sammanlagda beloppet av den proportionella punktskatt och den särskilda punktskatt som de lägger på sådana cigaretter som nämns i artikel 8.1.AVDELNING III Slutbestämmelser Artikel 11Vid behov skall rådet, på kommissionens förslag, införa bestämmelser om tillämpningen av detta direktiv.Artikel 121. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar, som krävs för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1973 samt omedelbart underrätta kommissionen om att så har skett.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1972.På rådets vägnarT. WESTERTERPOrdförande() EGT nr L 71, 14.4.1967, s. 1301/67 och 1303/67.() EGT nr L 71, 14.4.1967, s. 1301/67.


Avis juridique important

|

31995L0059

Rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 291 , 06/12/1995 s. 0040 - 0045

RÅDETS DIREKTIV 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvarorEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), ochmed beaktande av följande:(1) Rådets direktiv 72/464/EEG av den 19 december 1972 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (3) och rådets andra direktiv 79/32/EEG av den 18 december 1978 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (4), har vid ett flertal tillfällen ändrats på väsentliga punkter. Av effektivitets- och tydlighetsskäl bör därför dessa direktiv kodifieras så att de ställs samman till en enda text.(2) Fördragets syfte är att upprätta en ekonomisk union inom vilken det råder sund konkurrens och vars egenskaper liknar en hemmamarknads. Vad beträffar tobaksvaror kan detta mål uppnås endast under förutsättning att medlemsstaternas uttag av skatter som påverkar konsumtionen av produkter inom denna sektor inte snedvrider konkurrensbetingelserna och inte hindrar produkternas fria rörlighet inom gemenskapen.(3) Vad gäller punktskatter måste harmoniseringen av strukturerna särskilt leda till att konkurrensen inom de olika kategorierna av tobaksvaror som hör till samma grupp inte snedvrids genom skatteuttaget och följaktligen till att medlemsstaternas nationella marknader öppnas.(4) Strukturen för punktskatt på cigaretter måste, förutom en särskild komponent som beräknas per produktenhet, innefatta en proportionell komponent som grundas på detaljhandelspriset inklusive alla skatter. Omsättningsskatten på cigaretter har samma verkan som en proportionell punktskatt, och detta måste tas med i beräkningen när relationstalet mellan punktskattens särskilda komponent och den totala skattebelastningen fastställs.(5) Vad beträffar cigaretter uppnås ovanstående syfte bäst genom ett system för nedtrappning av skattenivån. För detta ändamål bör den skatt som belastar dessa produkter bestå av en proportionell punktskatt i kombination med en särskild punktskatt, vars belopp bestäms av varje medlemsstat i överensstämmelse med gemenskapskriterierna.(6) Harmoniseringen av punktskattesystemen för tobaksvaror bör ske i etapper.(7) Konkurrensen kräver ett system med fri prisbildning på alla grupper av tobaksvaror.(8) Det finns flera slag av tobaksvaror, som skiljer sig åt inbördes genom sina egenskaper och genom sitt avsedda användningssätt.(9) Dessa olika slag av tobaksvaror bör definieras.(10) Av ekonomiska skäl bör tillfälliga undantag medges vissa medlemsstater.(11) Det bör göras åtskillnad mellan finskuren röktobak för cigarettrullning och annan röktobak.(12) Tillverkare bör definieras som den fysiska eller juridiska person som faktiskt bereder tobaksprodukter och sätter det högsta detaljhandelspriset för var och en av de medlemsstater där produkterna i fråga skall släppas för konsumtion.(13) Ett flertal av medlemsstaterna beviljar undantag från eller återbetalar punktskatt för vissa typer av tobaksvaror, beroende på deras användning. Dessa undantag eller återbetalningar för särskilda ändamål bör närmare anges i detta direktiv.(14) Tobaksrullar som går att röka som de är efter enkel hantering bör också anses vara cigaretter så att dessa varor beskattas lika.(15) Förbundsrepubliken Tyskland bör tillåtas beskatta sådana rullar med åtminstone samma skattesats eller belopp som tillämpas på finskuren röktobak för rullning av cigaretter längst till den 31 december 1998.(16) Detta direktiv bör inte få påverka medlemsstaternas skyldigheter att genomföra direktiven inom de tidsfrister som anges i bilaga I del B.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVDELNING I Allmänna principer Artikel 1 1. Strukturen för den punktskatt som medlemsstaterna lägger på tobaksprodukter skall harmoniseras i flera etapper.2. Detta direktiv lägger fast allmänna principer för denna harmonisering och de speciella kriterier som är tillämpliga under harmoniseringsetapperna.3. Övergången från en harmoniseringsetapp till nästa, beslutas av rådet på kommissionens förslag, med beaktande av verkningarna under den pågående etappen av de åtgärder som medlemsstaterna har infört i sina punktskattesystem för att följa de bestämmelser som gällde under den etappen. Övergången från en etapp till nästa kan uppskjutas, exempelvis om den sannolikt skulle innebära oproportionella intäktsförluster för en medlemsstat.Artikel 2 1. Följande varor, så som de definieras i artiklarna 3-7, skall betraktas som tobaksvaror:a) Cigaretter.b) Cigarrer och cigariller.c) Röktobak, dvs.- finskuren röktobak för rullning av cigaretter,- annan röktobak.2. Rådet skall, på kommissionens förslag, anta de bestämmelser som är nödvändiga för att bestämma hur tobaksvaror skall definieras och indelas i grupper.3. Trots gemenskapens befintliga bestämmelser skall de definitioner som avses i artiklarna 3-7 varken påverka valet av system eller nivå för den beskattning som skall gälla för de olika produktgrupper som dessa artiklar avser.Artikel 3 Följande skall anses vara cigarrer eller cigariller, om de går att röka som de är:1. Tobaksrullar gjorda enbart av naturtobak.2. Tobaksrullar med yttre täckblad av naturtobak.3. Tobaksrullar med yttre täckblad av cigarrers normala färg och omblad av homogeniserad tobak, om minst 60 viktprocent av tobakspartiklarna är både bredare och längre än 1,75 mm och om täckbladet är anbringat i spiralform med en spetsig vinkel på minst 30° mot cigarrens längdaxel.4. Tobaksrullar med yttre täckblad av cigarrers normala färg, gjort av homogeniserad tobak, om styckevikten förutom filter eller munstycke är minst 2,3 g och om minst 60 viktprocent av tobakspartiklarna är både bredare och längre än 1,75 mm och om omkretsen är minst 34 mm över minst en tredjedel av längden.Artikel 4 1. Följande skall anses som cigaretter:a) Tobaksrullar som går att röka som de är och som inte är cigarrer eller cigariller enligt definitionen i artikel 3.b) Tobaksrullar som medelst enkel, icke-industriell hantering kan införas i cigarettpappersrör.c) Tobaksrullar som medelst enkel, icke-industriell hantering kan rullas in i cigarettpapper.Förbundsrepubliken Tyskland får till och med den 31 december 1998 tillåtas beskatta sådana tobaksrullar som avses i punkt b med minst samma skattesats eller belopp som gäller för finskuren röktobak för rullning av cigaretter.2. En sådan tobaksrulle som avses i punkt 1 skall i fråga om punktskatt betraktas som två cigaretter, om den förutom filter eller munstycke är längre än 9 cm men högst 18 cm lång, som tre cigaretter om den är längre än 18 cm men högst 27 cm lång, osv.Artikel 5 Följande skall anses vara röktobak:1) Tobak som skurits eller på annat sätt strimlats, tvinnats eller pressats till kakor som går att röka utan ytterligare industriell beredning.2) Tobaksavfall som bjuds ut till detaljhandelsförsäljning, som inte omfattas av artiklarna 3 och 4 och som går att röka.Artikel 6 Röktobak enligt definitionen i artikel 5 i vilken mer än 25 viktprocent av tobakspartiklarna skurits finare än 1 mm skall anses vara finskuren röktobak för rullning av cigaretter. Medlemsstater som inte tillämpar denna snittbredd om 1 mm den 1 januari 1993 får dröja till den 31 december 1997 med att rätta sig efter denna bestämmelse.Medlemsstaterna får även betrakta sådan röktobak där mer än 25 viktprocent av tobakspartiklarna skurits grövre än 1 mm och som sålts eller varit avsedd att säljas för rullning av cigaretter såsom finskuren röktobak för rullning av cigaretter.Artikel 7 1. Produkter som delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt uppfyller kriterierna i artikel 3 skall behandlas som cigarrer eller cigariller, förutsatt att de har- täckblad av naturtobak,- täckblad och omblad av tobak, som båda är gjorda av homogeniserad tobak, eller- täckblad av homogeniserad tobak.2. Produkter som helt eller delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt uppfyller kriterierna i artiklarna 4 och 5 skall likställas med cigaretter respektive röktobak.Utan hinder av första stycket behandlas produkter som inte innehåller någon tobak och som används uteslutande för medicinska ändamål inte som tobaksvaror.Artikel 8 1. I varje medlemsstat skall cigaretter som är tillverkade inom gemenskapen och sådana som är importerade från tredje land underkastas en proportionell punktskatt, som beräknas på det högsta detaljhandelspriset inklusive tull, samt en särskild punktskatt, som beräknas per produktenhet.2. Skattesatsen för den proportionella punktskatten liksom beloppet av den särskilda punktskatten måste vara lika för alla cigaretter.3. I sista etappen av strukturharmoniseringen skall alla medlemsstater beträffande cigaretter ha fastställt samma relationstal mellan den särskilda punktskatten och summan av den proportionella punktskatten och omsättningsskatten, så att skillnader i detaljhandelspriserna rättvist återspeglar skillnader i tillverkarnas leveranspriser.4. När så är nödvändigt får punktskatten på cigaretter innefatta en minimiskattekomponent, taket för denna skall för varje etapp bestämmas av rådet på förslag av kommissionen.Artikel 9 1. En fysisk eller juridisk person som är etablerad inom gemenskapen och som bereder tobak till tobaksvaror som är ägnade för detaljhandelsförsäljning skall anses vara tillverkare.Tillverkare eller, i förekommande fall, deras företrädare eller bemyndigade representanter inom gemenskapen samt importörer av tobak från tredje land skall vara fria att bestämma det högsta detaljhandelspriset för var och en av sina produkter för varje medlemsstat där produkterna i fråga skall släppas för konsumtion.Bestämmelsen i andra stycket får emellertid inte hindra tillämpningen av nationell lagstiftning om övervakning av prisnivåer eller efterlevnaden av påbjudna priser, förutsatt att dessa är förenliga med gemenskapslagstiftningen.2. I syfte att underlätta uttaxeringen av punktskatten får dock medlemsstaterna fastställa en skala av detaljhandelspriser för varje grupp av tobaksvaror, på villkor att varje skala har tillräckligt omfång och är tillräckligt varierad för att motsvara den faktiska produktvariationen inom gemenskapen. Varje skala skall vara giltig för alla produkter som hör till den grupp av tobaksvaror som den avser, utan åtskillnad på grundval av kvalitet, presentation, produkters eller använda ämnens ursprung, företags kännetecken eller något annat kriterium.Artikel 10 1. Senast under den sista etappen skall reglerna för uppbörd av punktskatten harmoniseras. Under de föregående etapperna skall punktskatten i princip tas ut med hjälp av skattemärken. Medlemsstater som tar ut punktskatten med hjälp av skattemärken måste göra dessa tillgängliga för tillverkare och affärsidkare i de andra medlemsstaterna. Om medlemsstaterna tar ut punktskatten på något annat sätt skall de se till att inget hinder, varken administrativt eller tekniskt, för den skull påverkar handeln medlemsstaterna emellan.2. Importörer och tillverkare av tobaksvaror skall underkastas den ordning som avses i punkt 1 vad avser bestämmelser för uttag och erläggande av punktskatten.Artikel 11 Följande tobaksvaror får undantas från punktskatt eller punktskatt som erlagts för dem får återbetalas:a) Denaturerade tobaksvaror som används för industriella ändamål eller trädgårdsändamål.b) Tobaksvaror som förstörs under myndighets tillsyn.c) Tobaksvaror som uteslutande är avsedda för vetenskapliga försök eller för prov rörande varornas kvalitet.d) Tobaksvaror som vidarebearbetas av producenten.Medlemsstaterna skall bestämma de villkor och formaliteter som skall gälla för ovannämnda undantag eller återbetalning.AVDELNING II Särskilda bestämmelser som är tillämpliga under harmoniseringens första etapp Artikel 12 1. Om inte annat följer av artikel 1.3 skall den första harmoniseringsetappen av strukturerna för punktskatt på tobaksvaror omfatta en period på 60 månader från och med den 1 juli 1973.2. Under denna första harmoniseringsetapp skall artiklarna 13 och 14 gälla.Artikel 13 1. Beloppet för den särskilda punktskatten på cigaretter skall första gången fastställas med utgångspunkt från cigaretter i den populäraste priskategorin enligt de uppgifter som var tillgängliga den 1 januari 1973.2. Utan att detta påverkar vilken lösning som slutligen kommer att införas beträffande relationstalet mellan den särskilda punktskatten och den proportionella komponenten av punktskatten, får det belopp som avses i punkt 1 varken understiga 5 % eller överstiga 75 % av summan av den proportionella punktskatt och den särskilda punktskatt som belastar dessa cigaretter.3. Om punktskatten på prisklassen som avses i punkt 1 ändras efter den 1 januari 1973, skall den särskilda punktskatten fastställas genom jämförelse med den nya skatten på sådana cigaretter som avses i punkt 1.Artikel 14 Utan hinder av artikel 8.1 får varje medlemsstat utesluta tullar från beräkningsgrunden för den proportionella punktskatten på cigaretter.AVDELNING III Särskilda bestämmelser som är tillämpliga under harmoniseringens andra etapp Artikel 15 1. Den andra harmoniseringsetappen av punktskattesystemen för tobaksvaror skall löpa från och med den 1 juli 1978.2. Under denna andra harmoniseringsetapp skall artikel 16 gälla.Artikel 16 1. Beloppet av den särskilda punktskatten på cigaretter skall fastställas med utgångspunkt från cigaretter i den populäraste priskategorin enligt de uppgifter som är tillgängliga den 1 januari varje år, med början den 1 januari 1978.2. Punktskattens särskilda komponent får inte understiga 5 % eller överstiga 55 % av den totala skattebelastningen på dessa cigaretter bestående av den proportionella och den särskilda punktskatten samt omsättningsskatten.3. Om den punktskatt eller omsättningsskatt som belastar den ovannämnda priskategorin ändras efter den 1 januari 1978, skall beloppet av den särskilda punktskattesatsen fastställas med utgångspunkt från den nya totala skattebelastningen på de cigaretter som avses i punkt 1.4. Utan hinder av artikel 8.1 får varje medlemsstat undanta tullar från beräkningsunderlaget för den proportionella punktskatten på cigaretter.5. Medlemsstaterna får ta ut en minimipunktskatt på cigaretter och finskuren röktobak för rullning av cigaretter, förutsatt att denna inte medför en höjning av den totala skattebelastningen till mer än 90 % av den totala skattebelastningen på den mest populära priskategorin cigaretter respektive den mest populära priskategorin finskuren röktobak för rullning av cigaretter.AVDELNING IV Slutbestämmelser Artikel 17 Vid behov skall rådet, på kommissionens förslag, införa bestämmelser om tillämpningen av detta direktiv.Artikel 18 Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 19 1. Direktiven i bilaga I del A upphävs utan att detta påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för genomförande som anges i bilaga I del B.2. Hänvisningar till de upphävda direktiven skall uppfattas som hänvisningar till detta direktiv och läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.Artikel 20 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 21 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 november 1995.På rådets vägnarP. SOLBES MIRAOrdförande(1) EGT nr C 56, 6.3.1995, s. 164.(2) EGT nr C 133, 31.5.1995, s. 1.(3) EGT nr L 303, 31.12.1972, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/78/EEG (EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 5).(4) EGT nr L 10, 16.1.1979, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/78/EEG.BILAGA I DEL A UPPHÄVDA DIREKTIV (som avses i artikel 19) 1. Direktiv 72/464/EEG2. Direktiv 79/32/EEGsamt följande ändringar av dessa:- Direktiv 74/318/EEG- Direktiv 75/786/EEG- Direktiv 76/911/EEG- Direktiv 77/805/EEG- Direktiv 80/369/EEG- Direktiv 80/1275/EEG- Direktiv 81/463/EEG- Direktiv 82/2/EEG- Direktiv 82/877/EEG- Direktiv 84/217/EEG- Direktiv 86/246/EEG- Direktiv 92/78/EEGDEL B >Plats för tabell>BILAGA II JÄMFÖRELSETABELL >Plats för tabell>


Avis juridique important

|

31982L0232

Kommissionens direktiv 82/232/EEG av den 25 mars 1982 om anpassning till tekniska framsteg för fjärde gången av rådets direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 106 , 21/04/1982 s. 0018 - 0019 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0003  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0116  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 12 s. 0003  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 12 s. 0116

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 25 mars 1982 om anpassning till tekniska framsteg för fjärde gången av rådets direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (82/232/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(1), senast ändrat genom direktiv 79/831/EEG(2), särskilt artiklarna 19, 20 och 21 i detta, ochmed beaktande av följande:Danmark har begärt en ändring av märkningen av hydrazinlösningar och underrättat kommissionen om detta enligt artikel 23 i direktiv 67/548/EEG.Kommittén för teknisk anpassning finner mot bakgrund av tillgänglig information att vissa ändringar av klassificeringen och märkningen är motiverade.Kommittén konstaterar även att ytterligare undersökningar om cancerframkallande effekter för närvarande pågår och att det därför kan komma att krävas en ny översyn av åtgärderna, då dessa undersökningar avslutats.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktiven om avskaffande av tekniska handelshinder för farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga 1 (förteckning över farliga ämnen) till direktiv 67/548/EEG ändras på följande sätt:Nr 007-008-01-0: Ämnets benämning och klassificering skall ersättas med följande:>Hänvisning till >Nota BH2N - NH25 % ≤ conc ≤ 64 %Hydrazinopløsning . . . %Hydrazinlösung . . . %ÄéÜëõìá õäñáæßíçò . . . %Hydrazine solution . . . %Hydrazine en solution . . . %Idrazina soluzione . . . %Hydrazine oplossing . . . %>Hänvisning till >Artikel 2Medlemsstaterna skall senast den 31 december 1982 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och genast underrätta kommissionen om detta. De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 1983.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 25 mars 1982.På kommissionens vägnarKarl-Heinz NARJESLedamot av kommissionen>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1.(2) EGT nr L 259, 15.10.1979, s. 10.