Avis juridique important

|

31987L0020

Rådets direktiv 87/20/EEG av den 22 december 1986 om ändring av direktiv 81/852/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för prövning av veterinärmedicinska läkemedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 015 , 17/01/1987 s. 0034 - 0035 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0091  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 16 s. 0091

RÅDETS DIREKTIV av den 22 december 1986 om ändring av direktiv 81/852/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för prövning av veterinärmedicinska läkemedel (87/20/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Prövningen av veterinärmedicinska läkemedel måste regelbundet anpassas till de vetenskapliga och teknologiska framstegen för att värna om hälsan hos konsumenterna av animalier och säkerställa ett optimalt skydd av hälsotillståndet för djuren inom gemenskapen.För att uppnå detta optimala skydd för folkhälsan får de resurser som tilldelats farmaceutisk forskning inte förspillas på föråldrade eller repetitiva försök som en följd av skillnader i medlemsstaternas värdering av vetenskapens och teknikens ståndpunkt.Av etiska skäl är det därför nödvändigt att så snart vetenskapliga och tekniska framsteg så tillåter, ersätta befintliga metoder med metoder som innebär så få försöksdjur som möjligt.Det är därför nödvändigt att införa en snabb procedur för att få till stånd en anpassning till de tekniska framstegen av de krav rörande prövning av veterinärmedicinska läkemedel som räknas upp i bilagan till direktiv 81/852/EEG(4) genom att etablera en nära samverkan mellan medlemsstaterna och kommissionen inom en kommitté för anpassning till tekniska framsteg av direktiven för avskaffande av tekniska handelshinder inom sektorn veterinärmedicinska läkemedel.De krav som ställs på prövning av veterinärmedicinska läkemedel måste också kunna revideras snabbt genom samma procedur, under beaktande av den utveckling av undersökningsmetoder och god laboratoriesed som etablerats inom gemenskapen eller inom internationell handel med veterinärmedicinska läkemedel.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 81/852/EEG ändras härmed på följande sätt:1. Följande artiklar 2a, 2b och 2c skall införas:"Artikel 2aAlla ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagan med hänsyn till de tekniska framstegen skall företas i enlighet med det förfarande som fastställts i artikel 2c.Vid behov skall kommissionen föreslå rådet att förfarandet i artikel 2c revideras i överensstämmelse med de detaljerade bestämmelser i fråga om befogenheter vid genomförandet som tilldelats kommissionen.Artikel 2b1. Härmed inrättas Kommittén för anpassning till tekniska framsteg av direktiven för avskaffande av tekniska handelshinder inom sektorn veterinärmedicinska läkemedel, i det följande kallad "kommittén". Den skall bestå av representanter för medlemsstaterna med en representant för kommissionen som ordförande.2. Kommittén skall fastställa sin egen arbetsordning.Artikel 2c1. Vid tillämpningen av det förfarande som fastställs i denna artikel skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av representanten för en medlemsstat.2. Kommissionens företrädare skall för kommittén lägga fram ett utkast till de åtgärder som bör vidtas. Kommittén skall avge sitt yttrande om utkastet inom en tidsfrist som fastställs av ordföranden med beaktande av hur brådskande ärendet är. Yttrandet skall avges med kvalificerad majoritet, varvid medlemsstaternas röster skall vägas i enlighet med vad som föreskrivits i artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta."3. a) Kommissionen skall besluta om de åtgärder som föreslagits om de överensstämmer med kommitténs yttrande.b) Om de åtgärder som föreslagits inte överensstämmer med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avgivits, skall kommissionen utan dröjsmål lämna förslag till rådet om vilka åtgärder som bör vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader efter att det tillställts förslaget, skall de föreslagna åtgärderna beslutas av kommissionen.2. Del 1 i bilagan "Analytiska (fysikalisk-kemiska, biologiska eller mikrobiologiska) undersökningar av veterinärmedicinska läkemedel" skall ändras på följande sätt:a) I A skall följande avsnitt införas:"4. En förklaring till valet av sammansättning, beståndsdelar och behållare skall ges med ledning av data från farmaceutiskt utvecklingsarbete. Översatsning i förhållande till deklarationen skall anges jämte motivering."b) I B skall följande femte strecksats införas:"- "experimentella studier som legat till grund för validering av tillverkningsprocessen i de fall en icke gängse metod använts eller där tillverkningsprocessen är av avgörande betydelse för produkten."c) I C.2 skall punkt b ersättas med följande:"b) beskrivningen av substansen utformad på liknande sätt som används i beskrivande avsnitt i den Europeiska farmakopén skall åtföljas av erforderliga förklarande detaljer, särskilt rörande den molekylära strukturen i förekommande fall. Den måste åtföljas av en adekvat beskrivning av syntesmetoden. När substanserna endast kan beskrivas med hjälp av framställningsmetoden bör beskrivningen vara tillräckligt utförlig för att karakterisera en substans som är konstant både med avseende på sammansättning och verkan."3. Del 2 i bilagan "Toxikologiska och farmakologiska undersökningar" skall ändras på följande sätt:a) Följande stycke skall införas efter de två inledande styckena:"Medlemsstaterna skall se till att laboratorieundersökningarna utförs i enlighet med de principer om god laboratoriesed som erkänts genom gemenskapslagstiftningen inom området prövningsplaner för farliga ämnen, eller om sådana saknas, i enlighet med dem som rekommenderats av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)."b) I kapitel I B.1 skall fjärde stycket ersättas med följande:"Denna prövning skall avse de symtom som observeras och de lokala reaktioner som kan uppträda. Den period under vilken försöksdjuren skall observeras skall fastställas av försöksledaren med hänsyn till vad som kan vara tillräckligt för att påvisa vävnads- eller organskador eller läkning, vanligen 14 dagar, men ej mindre än sju dagar, dock utan att utsätta djuren för långvarigt lidande. Djur som dör under observationstiden skall underkastas obduktion liksom samtliga vid slutet av observationstiden överlevande djur. Histopatologiska undersökningar skall göras av alla organ som uppvisar makroskopiska förändringar vid obduktionen. Största möjliga informationsmängd skall eftersträvas från de djur som används vid prövningen. Undersökningar av toxiciteten efter enstaka dos skall utföras på sådant sätt att tecken på akut toxicitet avslöjas och dödsorsaken fastställs så långt det rimligtvis är möjligt. På lämpliga arter bör göras en kvantitativ värdering av den ungefärliga letala dosen och inhämtas information om förhållandet mellan dos och effekt varvid det dock inte ställs höga krav på precision."Artikel 2 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1987. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 december 1986.På rådets vägnarG. SHAWOrdförande(1) EGT nr C 293, 5.11.1984, s. 6.(2) EGT nr C 36, 17.2.1986, s. 152.(3) EGT nr C 160, 1.7.1985, s. 18.(4) EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 16.


Avis juridique important

|

31985L0323

Rådets direktiv 85/323/EEG av den 12 juni 1985 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 168 , 28/06/1985 s. 0043 - 0044 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0204  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 35 s. 0176  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0204  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 35 s. 0176

RÅDETS DIREKTIV av den 12 juni 1985 om ändring av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen (85/323/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:I direktiv 64/433/EEG(), senast ändrat genom direktiv 83/90/EEG(), föreskrivs de hygienkrav enligt vilka färskt kött måste produceras i slakterier och styckningsanläggningar. I direktivet föreskrivs att hälsokontroller skall genomföras. Mikrobiologiska analyser som omfattar bland annat utrustning, redskap och slaktkroppar utgör medel för att nå en objektiv värdering av standarden på hygienen.En mikrobiologisk kontroll ger hälsovårdsmyndigheten värdefull information och utgör således ett effektivt medel för kontroll och förbättring av hygienstandarden i anläggningarna.Genomförandet av mikrobiologiska kontroller i slakterier och styckningsanläggningar måste grundas på användningen av harmoniserade mikrobiologiska metoder för att få tillförlitliga resultat, och i detta syfte bör en kodex för god hygienpraxis utarbetas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande avsnitt skall föras in i kapitel IV i bilaga 1 till direktiv 64/433/EEG:"18a a) Anläggningens produktionschef eller hans företrädare måste utföra regelbundna kontroller av den allmänna hygienen i fråga om produktionsförhållandena i anläggningen, inklusive mikrobiologiska kontroller i enlighet med fjärde stycket.Dessa kontroller skall omfatta redskap, utrustning och maskiner i samtliga produktionsled och, om nödvändigt, produkterna.Han måste på begäran från den behöriga myndigheten kunna informera den officielle veterinären eller kommissionens veterinära experter om arten, frekvensen och resultaten av de kontroller som utförts i detta syfte, vid behov även om namnet på det undersökande laboratoriet.Arten av dessa kontroller, deras frekvens liksom provtagningsmetoderna och metoderna för bakteriologisk undersökning kommer att fastställas i en kodex för god hygienpraxis som skall utarbetas enligt förfarandet i artikel 16."18a b) Den officielle veterinären skall regelbundet analysera resultaten av de kontroller som föreskrivs i a. På grundval av denna analys får han utföra vidare mikrobiologiska undersökningar av samtliga produktionsled eller av produkterna.Resultaten av dessa analyser skall dokumenteras i en rapport, och slutsatserna och rekommendationerna i denna meddelas till anläggningens produktionschef så att han kan förbättra hygienen genom att rätta till de brister som han underrättas om."Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast inom sex månader från antagandet av den kodex som avses i artikel 1.De skall genast informera kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 12 juni 1985.På rådets vägnarC. DEGANOrdförande() EGT nr C 255, 22.9.1984, s. 6.() EGT nr C 46, 18.2.1985, s. 94.() EGT nr C 25, 28.1.1985, s. 22.() EGT nr 121, 29.7.1964, s. 2012/64.() EGT nr L 59, 5.3.1983, s. 10.


title: Rådets direktiv 2013/43/EU av den 22 juli 2013 om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt vad gäller en frivillig och tillfällig tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på leveranser av vissa varor och tjänster som är känsliga för bedrägeri

text:
               26.7.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 201/4

         RÅDETS DIREKTIV 2013/43/EU
   av den 22 juli 2013
   om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt vad gäller en frivillig och tillfällig tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på leveranser av vissa varor och tjänster som är känsliga för bedrägeri
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt rådets direktiv 2006/112/EG (3) ska mervärdesskatt betalas av den beskattningsbara person som genomför transaktioner som innebär en beskattningsbar leverans av varor eller beskattningsbart tillhandahållande av tjänster. För gränsöverskridande transaktioner och för vissa inhemska högrisksektorer föreskrivs det dock att skyldigheten att betala mervärdesskatt får överföras till den person åt vilken leveranserna eller tillhandahållandet görs (förfarandet för omvänd betalningsskyldighet).

               (2)

               Eftersom mervärdesskattebedrägeri är en allvarlig företeelse, bör medlemsstaterna få möjlighet att tillfälligt tillämpa ett förfarande där skyldigheten att betala mervärdesskatt avseende leveranser eller tillhandahållande av vissa kategorier av varor och tjänster läggs över på den person åt vilken den beskattningsbara leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster görs, inbegripet om dessa kategorier varken förtecknas i artikel 199 i direktiv 2006/112/EG eller omfattas av särskilda avvikelser som beviljats medlemsstaterna.

               (3)

               Kommissionen lade därför 2009 fram ett förslag med en förteckning över ett antal varor och tjänster på vilka förfarandet för omvänd betalningsskyldighet tillfälligt skulle kunna tillämpas. Rådet valde att dela upp förslaget och antog rådets direktiv 2010/23/EU (4), som dock endast gäller utsläppsrätter för växthusgaser, eftersom bedrägeriläget inom denna sektor krävde en omedelbar reaktion. Samtidigt gjorde rådet ett politiskt åtagande om att fortsätta med förhandlingarna om den kvarvarande delen av kommissionens förslag.

               (4)

               Sedan dess har bedrägerier förekommit inom andra sektorer och nya varor och tjänster bör därför läggas till i den kvarvarande delen av kommissionens förslag vad gäller den på förhand fastställda förteckningen över varor och tjänster på vilka förfarandet för omvänd betalningsskyldighet kan tillämpas. Framför allt har bedrägerier förekommit i fråga om gas- och elleveranser, tillhandahållande av telekommunikationstjänster och leverans av spelkonsoler, pekdatorer, bärbara datorer, spannmål, industrigrödor, inklusive oljeväxtfrön och sockerbetor, samt råmetaller och metallhalvfabrikat, inklusive ädelmetaller.

               (5)

               Införandet av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet endast för dessa varor och tjänster, som enligt aktuella erfarenheter är särskilt känsliga för bedrägeri, i stället för att det tillämpas generellt, bör inte inverka negativt på mervärdesskattesystemets grundläggande principer, som principen om att varje aktör i kedjan betalar en del av mervärdesskatten.

               (6)

               Den på förhand fastställda förteckning som medlemsstaterna kan välja från bör begränsas till leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster som enligt aktuella erfarenheter är särskilt känsliga för bedrägeri.

               (7)

               Vid tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet har medlemsstaterna möjlighet att fastställa villkoren för tillämpning av omvänd betalningsskyldighet, inklusive fastställande av tröskelvärden, för vilka kategorier leverantörer eller mottagare som förfarandet ska tillämpas och partiell tillämpning av förfarandet inom vissa kategorier.

               (8)

               Eftersom ett förfarande för omvänd betalningsskyldighet är en tillfällig åtgärd i väntan på långsiktigare lagstiftningslösningar, så att mervärdesskattesystemet får större motståndskraft mot mervärdesskattebedrägerier, bör förfarandet för omvänd betalningsskyldighet som föreskrivs i artikel 199a i direktiv 2006/112/EG enbart tillämpas under en begränsad period.

               (9)

               För att det ska säkerställas att förfarandet för omvänd betalningsskyldighet kan tillämpas under tillräckligt lång tid för att bli effektivt och det därefter ska finnas möjlighet till en utvärdering måste den nuvarande tidsbegränsningen till den 30 juni 2015 förlängas. På samma sätt bör datumet för utvärderingsperioden och slutdatumet för den period under vilken en förändring av bedrägerier måste rapporteras senareläggas.

               (10)

               För att alla medlemsstater ska få möjlighet att tillämpa förfarandet för omvänd betalningsskyldighet är det nödvändigt med en specifik ändring av direktiv 2006/112/EG.

               (11)

               Eftersom målet för den föreslagna åtgärden, nämligen att komma till rätta med mervärdesskattebedrägerier genom tillfälliga åtgärder som avviker från gällande unionsregler, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå det målet.

               (12)

               Direktiv 2006/112/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 2006/112/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               I artikel 193 ska hänvisningen till ”artiklarna 194–199” ersättas med en hänvisning till ”artiklarna 194–199b”.

               2.

               Artikel 199a ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I punkt 1 ska första meningen ersättas med följande:
                           ”Medlemsstaterna får, till och med den 31 december 2018 och under minst två år, för följande tillhandahållanden föreskriva att den betalningsskyldiga personen ska vara den beskattningsbara person åt vilken tillhandahållandena görs:”

                           b)

                           I punkt 1 ska följande led läggas till:

                                       ”c)

                                       Leveranser av mobiltelefoner, i meningen apparater som har tillverkats eller anpassats för användning i förening med ett auktoriserat nät och som drivs på särskilt angivna frekvenser, oberoende av om de har någon annan användning eller inte.

                                       d)

                                       Leveranser av integrerade kretsanordningar, exempelvis mikroprocessorer och centralenheter i stadiet före integrering i slutanvändningsprodukter.

                                       e)

                                       Leveranser av gas och elektricitet till en beskattningsbar återförsäljare enligt definitionen i artikel 38.2.

                                       f)

                                       Tillhandahållanden av certifikat för gas och elektricitet.

                                       g)

                                       Tillhandahållanden av telekommunikationstjänster enligt definitionen i artikel 24.2.

                                       h)

                                       Leveranser av spelkonsoler, pekdatorer och bärbara datorer.

                                       i)

                                       Leveranser av spannmål och industrigrödor, inklusive oljeväxtfrön och sockerbetor, som i oförändrat skick vanligtvis inte är avsedda för slutkonsumtion.

                                       j)

                                       Leveranser av råmetaller och metallhalvfabrikat, inklusive ädelmetaller, som annars inte omfattas av artikel 199.1 d, de särskilda ordningarna för begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter enligt artiklarna 311–343 eller den särskilda ordningen för investeringsguld enligt artiklarna 344–356.”

                           c)

                           Följande punkter ska införas:
                           ”1a.   Medlemsstaterna får fastställa villkoren för tillämpningen av det förfarande som fastställs i punkt 1.
                           1b.   Tillämpningen av det förfarande som fastställs i punkt 1 på leverans av de varor eller tillhandahållandet av de tjänster förtecknade i punkt 1 c–j är beroende av införandet av lämpliga och effektiva rapporteringsskyldigheter för de beskattningsbara personer som levererar de varor eller tillhandahåller de tjänster för vilka det förfarande som fastställs i punkt 1 är tillämpligt.”

                           d)

                           Punkt 2 ska ersättas med följande:
                           ”2.   Medlemsstaterna ska informera mervärdesskattekommittén om tillämpningen av det förfarande som anges i punkt 1 innan förfarandet införs och lämna mervärdesskattekommittén information om följande:

                                       a)

                                       Tillämpningsområdet för den åtgärd varigenom förfarandet tillämpas, tillsammans med bedrägeriets typ och särdrag, och en ingående beskrivning av kompletterande åtgärder, inklusive rapporteringskrav för beskattningsbara personer och kontrollåtgärder.

                                       b)

                                       Vilka återgärder som har vidtagits för att informera de berörda beskattningsbara personerna om införandet av tillämpningen av förfarandet.

                                       c)

                                       Utvärderingskriterier för att göra det möjligt att jämföra bedrägerier när det gäller varor och tjänster förtecknade i punkt 1 före och efter tillämpningen av förfarandet, bedrägerier när det gäller andra varor och tjänster före och efter tillämpningen av förfarandet och eventuella ökningar av andra typer av bedrägerier före och efter tillämpningen av förfarandet.

                                       d)

                                       Vilket datum åtgärden för tillämpning av förfarandet inleds och vilken period som ska omfattas.”

                           e)

                           I punkt 3 första stycket ska första meningen ersättas med följande:
                           ”Medlemsstater som tillämpar förfarandet i punkt 1 ska på grundval av utvärderingskriterierna i punkt 2 c lämna en rapport till kommissionen senast den 30 juni 2017.”

                           f)

                           I punkt 3 andra stycket ska led a ersättas med följande:

                                       ”a)

                                       effekterna på bedrägerier när det gäller leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster som omfattas av åtgärden,”

                           g)

                           Punkt 4 ska ersättas med följande:
                           ”4.   Varje medlemsstat som har upptäckt någon förändring i utvecklingen av bedrägerierna på sitt territorium med avseende på de varor eller tjänster som förtecknas i punkt 1, från den dag då denna artikel träder i kraft avseende sådana varor och tjänster, ska senast den 30 juni 2017 lämna en rapport till kommissionen om detta.
                           5.   Före den 1 juli 2018 ska kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet en allmän utvärderingsrapport om effekterna av mekanismen i punkt 1 på bedrägeribekämpning.”

         Artikel 2
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 3
   Detta direktiv ska tillämpas till och med den 31 december 2018.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 22 juli 2013.

            På rådets vägnar

         C. ASHTON

            Ordförande

      (1)  EUT C 341E, 16.12.2010, s. 81.

      (2)  EUT C 339, 14.12.2010, s. 41.

      (3)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 11.12.2006, s. 1).

      (4)  Rådets direktiv 2010/23/EU av den 16 mars 2010 om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt beträffande frivillig och tillfällig tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på leveranser av vissa tjänster som är känsliga för bedrägeri (EUT L 72, 20.3.2010, s. 1).


Avis juridique important

|

31996L0082

Rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 010 , 14/01/1997 s. 0013 - 0033

RÅDETS DIREKTIV 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingårEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 130s. 1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), ochmed beaktande av följande:1. Rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter (4), avser förebyggande av allvarliga olyckshändelser som kan orsakas av viss industriell verksamhet samt begränsningen av dessas följder för människor och miljö.2. Gemenskapspolitikens mål och principer på miljöområdet, såsom de definieras i artikel 130r.1 och 130r.2 i fördraget och närmare anges i Europeiska gemenskapens handlingsprogram på miljöområdet (5), syftar i synnerhet till att genom förebyggande insatser bevara och skydda miljön och skydda människors hälsa.3. I den resolution som åtföljer det fjärde miljöprogrammet (6) betonade rådet och medlemsstaternas regeringsföreträdare, församlade i rådet, nödvändigheten av ett mer effektivt genomförande av direktiv 82/501/EEG och begärde en revidering av det nämnda direktivet, som bl.a. om det var nödvändigt skulle innefatta en eventuell utvidgning av direktivets tillämpningsområde och en intensifiering av medlemsstaternas informationsutbyte i denna fråga. Det femte handlingsprogrammet, vars allmänna inriktning godkändes av rådet i dess resolution av den 1 februari 1993 (7), lägger även det tonvikten vid en bättre risk- och olyckshantering.4. Mot bakgrund av olyckorna i Bhopal och Mexiko, vilka påvisade faran med att farliga platser och bostäder är belägna i närheten av varandra, anmodade rådet och medlemsstaternas regeringsföreträdare, församlade i rådet, i sin resolution av den 16 oktober 1989 kommissionen att i direktiv 82/501/EEG införa bestämmelser om kontroll över planeringen av användningen av marken när tillstånd ges till nya anläggningar och när tätortsbebyggelsen växer ut kring befintliga anläggningar.5. I den senare resolutionen anmodade rådet kommissionen att samarbeta med medlemsstaterna för att främja ökat samförstånd och en mer omfattande harmonisering av nationella principer och rutiner för säkerhetsrapportering.6. Det är önskvärt att på olika sätt sammanföra de erfarenheter som gjorts när det gäller åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser. Kommissionen och medlemsstaterna bör fortsätta att samarbeta med behöriga internationella organisationer och med avseende på tredje land vinnlägga sig om att vidta åtgärder som är likvärdiga med dem som nämns i detta direktiv.7. Förenta nationernas ekonomiska kommissions för Europa konvention om gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor innehåller bestämmelser om åtgärder för förebyggande av, beredskap för och reaktioner på industriolyckor som kan få gränsöverskridande konsekvenser men även för internationellt samarbete inom detta område.8. Direktiv 82/501/EEG utgjorde en första etapp i harmoniseringsprocessen och det är lämpligt att direktivet ändras och kompletteras så att höga skyddsnivåer kan säkerställas konsekvent och effektivt i hela gemenskapen. Harmoniseringen är för närvarande begränsad till åtgärder som är nödvändiga för att upprätta ett mer effektivt system för att förebygga allvarliga olyckshändelser och för att begränsa följderna av dem.9. Allvarliga olyckshändelser kan få gränsöverskridande följder. Kostnaden för miljön och den ekonomiska kostnaden för en olyckshändelse belastar inte enbart den verksamhet som berörs utan också de berörda medlemsstaterna. Det är följaktligen lämpligt att vidta åtgärder som kan säkerställa en hög skyddsnivå för hela gemenskapen.10. Bestämmelserna i detta direktiv bör tillämpas utan att detta hindrar tillämpningen av gemenskapsbestämmelser om hälsa och säkerhet i arbetet.11. Att använda en förteckning som i detalj beskriver vissa verksamheter och utelämnar andra, där faran är densamma, är olämpligt och kan leda till att möjliga orsaker till allvarliga olyckshändelser undgår reglering. Tillämpningsområdet för direktiv 82/501/EEG bör ändras så att bestämmelserna kan tillämpas på alla verksamheter där farliga ämnen förekommer i tillräckligt stora kvantiteter för att risk för en allvarlig olyckshändelse skall föreligga.12. Medlemsstaterna får, i överensstämmelse med fördraget och relevant gemenskapslagstiftning, bibehålla eller besluta om lämpliga åtgärder när det gäller verksamhet som har samband med transport till lastkajer, kajer och rangerbangårdar, som inte omfattas av detta direktiv, för att säkerställa en säkerhetsnivå som motsvarar den som upprättas genom detta direktiv.13. Transport av farliga ämnen genom rörledningar och lagring av sådana ämnen kan också orsaka allvarliga olyckshändelser. Kommissionen bör samla in och utvärdera information om befintliga mekanismer inom gemenskapen som reglerar sådan verksamhet och om förekomsten av sådana olyckor och därefter utarbeta ett meddelande i vilken den redogör för de argument som talar för antagande av åtgärder på det här området, i förekommande fall, och för det lämpligaste sättet för att göra detta.14. Medlemsstaterna får, i överensstämmelse med fördraget och relevant gemenskapslagstiftning, bibehålla eller besluta om åtgärder för avfallshantering, vilka inte ingår i detta direktivs tillämpningsområde.15. Analysen av de allvarliga olyckshändelser som anmälts inom gemenskapen visar att de flesta beror på brister i hanteringen eller i organisationen. Det är därför lämpligt att på gemenskapsnivå fastställa grundprinciper för kontrollsystem som skall vara ändamålsenliga för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser samt begränsa följderna av dem.16. Skillnader mellan de behöriga myndigheternas inspektionsrutiner för verksamheter kan ge upphov till olika skyddsnivåer. Det är nödvändigt att på gemenskapsnivå fastställa de grundläggande krav som medlemsstaternas kontrollsystem måste uppfylla.17. För att kunna visa att nödvändiga förebyggande åtgärder har vidtagits, att berörda personer har informerats om vilka åtgärder som skall vidtas om en allvarlig olyckshändelse inträffar, skall verksamhetsutövaren vid verksamheter där det finns betydande kvantiteter av farliga ämnen lämna uppgifter till den behöriga myndigheten i form av en säkerhetsrapport med noggranna uppgifter om verksamheten, om de farliga ämnen som finns där, om anläggningen och lager, om vilka allvarliga olyckshändelser som kan inträffa och om tillsynssystemen, för att förebygga och minska risken för allvarliga olyckshändelser och för att kunna vidta de åtgärder som behövs för att begränsa följderna av dem.18. För att minska risken för dominoeffekter är det viktigt att om en verksamhets lokalisering och grannskap är av den arten att sannolikheten och möjligheten för allvarliga olyckshändelser ökar, eller om följderna kan försvåras på grund av detta, bör ett lämpligt informationsutbyte genomföras och samarbete om information till allmänheten föreskrivas.19. Information om miljöfrågor bör göras tillgänglig för allmänheten genom de säkerhetsrapporter som verksamhetsutövarna utarbetar, och de personer som kan påverkas av en allvarlig olyckshändelse bör få tillräcklig information för att kunna handla på rätt sätt om en sådan inträffar.20. Som förberedelse för en nödsituation är det viktigt för de anläggningar där det finns betydande kvantiteter farliga ämnen att externa och interna planer för räddningsinsatser utarbetas och att system införs som kan säkerställa att planerna testas, vid behov revideras och sätts i verket om en allvarlig olyckshändelse inträffar eller skulle kunna inträffa.21. Personalen vid verksamheten bör rådfrågas om den interna planen för räddningsinsatser och allmänheten om den externa planen för räddningsinsatser.22. För att bättre kunna skydda bostadsområden, områden som besöks av allmänheten och naturområden som är av särskilt intresse eller är särskilt ömtåliga, är det nödvändigt att medlemsstaternas politik för markanvändning eller annan relevant politik tar hänsyn till nödvändigheten av att, på lång sikt, bibehålla lämpliga avstånd mellan dessa områden och verksamheter som medför sådana risker och, när det gäller befintliga verksamheter, uppmärksamma kompletterande tekniska åtgärder för att inte öka riskerna för människor.23. För att adekvata åtgärder skall kunna vidtas om en allvarlig olyckshändelse inträffar bör verksamhetsutövaren omedelbart underrätta de behöriga myndigheterna och vidarebefordra de uppgifter dessa behöver för att kunna bedöma konsekvenserna av olyckan.24. För att kunna säkerställa ett informationsutbyte och förebygga liknande olyckor i framtiden skall medlemsstaterna översända information till kommissionen om allvarliga olyckshändelser som inträffar på deras territorium, så att kommissionen kan analysera riskerna i samband med dessa och införa ett system för spridning av information, särskilt om allvarliga olyckshändelser och de lärdomar som har dragits av dem. Detta informationsutbyte bör även inbegripa "nästan inträffade olyckshändelser" som medlemsstaterna anser vara av särskilt tekniskt intresse för arbetet med att förebygga allvarliga olyckshändelser och begränsa följderna av dessa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Syfte Detta direktiv har till syfte att förebygga allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och att begränsa följderna av dem för människor och miljö, så att höga skyddsnivåer kan säkerställas konsekvent och effektivt i hela gemenskapen.Artikel 2 Tillämpningsområde 1. Detta direktiv skall tillämpas på verksamheter där farliga ämnen förekommer i kvantiteter som motsvarar eller överstiger de mängder som anges i bilaga I, delarna 1 och 2, kolumn 2, med undantag för artiklarna 9, 11 och 13, vilka skall tillämpas på varje verksamhet där farliga ämnen förekommer i kvantiteter som är lika med eller överstiger de kvantiteter som anges i bilaga I, delarna 1 och 2, kolumn 3.I detta direktiv avses med "förekomst av farliga ämnen" den faktiska eller möjliga förekomsten av sådana ämnen i verksamheten eller den förekomst av sådana ämnen som skulle kunna uppstå vid en okontrollerad industriell kemisk process i mängder som är lika med eller överstiger de tröskelnivåer som anges i delarna 1 och 2 i bilaga I.2. Bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas utan att gemenskapens bestämmelser om arbetsmiljö, i synnerhet rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (8), påverkas.Artikel 3 Definitioner I detta direktiv avses med1. verksamhet: hela det område som sorterar under en verksamhetsutövares ledning, där farliga ämnen finns vid en eller flera anläggningar, inklusive gemensamma eller därtill hörande infrastrukturer eller aktiviteter,2. anläggning: en teknisk enhet inom en verksamhet där farliga ämnen tillverkas, används, hanteras eller förvaras. Detta inbegriper all utrustning, alla konstruktioner, ledningar, maskiner, verktyg, särskilda industrijärnvägsspår, lastkajer, bryggor, pirar, magasin eller liknande anordningar, flytande eller fasta, som är nödvändiga för anläggningens drift,3. verksamhetsutövare: varje fysisk eller juridisk person som driver eller innehar verksamheten eller anläggningen, eller, om det finns bestämmelser om detta i nationell lagstiftning, har givits rätten att fatta avgörande ekonomiska beslut med avseende på dennas tekniska drift,4. farliga ämnen: de ämnen, blandningar och beredningar som räknas upp i bilaga I, del 1, eller som uppfyller de kriterier som fastställs i bilaga I, del 2, och som förekommer som råvara, som produkter, biprodukter, restprodukter och mellanprodukter, inbegripet ämnen beträffande vilka det är rimligt att anta att de bildas vid en olyckshändelse,5. allvarlig olyckshändelse: en händelse, t.ex. ett utsläpp, en brand eller en explosion av stor betydelse, som orsakas av okontrollerade händelseförlopp i samband med driften vid en av detta direktiv omfattad verksamhet, och som medför allvarlig, omedelbar eller fördröjd fara för människors hälsa, inom eller utanför verksamheten och/eller för miljön, och där ett eller flera farliga ämnen ingår,6. fara: den inneboende egenskapen hos ett farligt ämne eller en fysisk situation att kunna framkalla skador på människors hälsa och/eller på miljön,7. risk: sannolikheten för att en viss effekt skall uppträda under en viss period eller under vissa förhållanden,8. lager: förekomst av en viss kvantitet farliga ämnen för lagring, säker förvaring eller magasinering.Artikel 4 Undantag Följande omfattas inte av detta direktiv:a) Militära verksamheter, anläggningar eller lager.b) Faror som har samband med joniserande strålning.c) Transporter av farliga ämnen och tillfällig mellanlagring vid transport på väg, järnväg, inre vattenvägar, till sjöss eller med flyg, inbegripet lastning, lossning och omlastning till eller från ett annat transportsätt vid lastkajer, kajer eller rangerbangårdar, utanför de verksamheter som avses i detta direktiv.d) Transport av farliga ämnen i rörledningar inbegripet pumpstationer, utanför sådana verksamheter som avses i detta direktiv.e) Gruvindustri, där verksamheten utgörs av provgrävningar och utvinning av mineral i gruvor och dagbrott samt borrning.f) Avfallsdeponier.Artikel 5 Verksamhetsutövarens allmänna skyldigheter 1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina skyldigheter att vidta alla åtgärder som krävs för att förebygga allvarliga olyckshändelser och för att begränsa följderna av dessa för människor och miljö.2. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren när som helst kan styrka för den behöriga myndighet som avses i artikel 16, nedan kallad "den behöriga myndigheten", särskilt med avseende på den tillsyn och de kontroller som avses i artikel 18, att han vidtagit alla de nödvändiga åtgärder som föreskrivs i detta direktiv.Artikel 6 Anmälan 1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina skyldigheter att inom följande tidsfrister lämna en anmälan till den behöriga myndighet som avses i artikel 16:- För nya verksamheter inom en rimlig tid innan byggnadsarbetena påbörjas eller verksamheten tas i drift.- För befintliga verksamheter, inom ett år efter det datum som anges i artikel 24.1.2. Den anmälan som avses i punkt 1 skall innehålla följande upplysningar:a) Verksamhetsutövarens namn eller firma samt fullständig adress till den aktuella verksamheten.b) Företagets säte och fullständiga adress.c) Namn eller befattning på den som ansvarar för verksamheten om det rör sig om en annan person än den som avses under a).d) Tillräckliga uppgifter för att klargöra vilka farliga ämnen eller vilken grupp av ämnen det är fråga om.e) Mängd och fysisk form för det eller de farliga ämne(n) som avses.f) Den aktivitet som bedrivs eller skall bedrivas vid anläggningen eller på lagret.g) Verksamhetens omedelbara omgivning (faktorer som kan ge upphov till en allvarlig olyckshändelse eller förvärra följderna av den).3. Den anmälan som föreskrivs i punkt 1 behöver inte lämnas när det rör sig som befintliga verksamheter för vilka verksamhetsutövaren redan har lämnat alla upplysningar som avses i punkt 2 till den behöriga myndigheten i enlighet med de bestämmelser i den nationella lagstiftningen som är tillämpliga vid den tidpunkt då detta direktiv träder i kraft.4. Verksamhetsutövaren skall omedelbart informera den berörda myndigheten om varje förändring som gäller- väsentlig ökning av mängden, betydande ändring av arten eller den fysiska formen av det aktuella farliga ämnet eller förändringar av de processer ämnet används i som anges i den anmälan som verksamhetsutövaren lämnat enligt punkt 2, eller- en definitiv nedläggning av anläggningen.Artikel 7 Säkerhetspolicy för att förebygga allvarliga olyckshändelser 1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina skyldigheter att utarbeta ett dokument innehållande företagets säkerhetspolicy för att förebygga allvarliga olyckshändelser och se till att denna tillämpas. Målet skall vara att säkerställa en hög skyddsnivå för människor och miljö genom lämpliga åtgärder, rutiner och driftsystem.2. Dokumentet bör följa de principer som återfinns i bilaga III, och skall stå till de behöriga myndigheternas förfogande särskilt vad gäller tillämpningen av artiklarna 5.2 och 18.3. Denna artikel skall inte tillämpas på de verksamheter som avses i artikel 9.Artikel 8 Dominoeffekt 1. Medlemsstaterna skall se till att den behöriga myndigheten, med stöd av den information den fått från verksamhetsutövaren i enlighet med artiklarna 6 och 9, fastställer de verksamheter eller grupper av verksamheter vid vilka sannolikheten och möjligheten för eller konsekvenserna av en allvarlig olyckshändelse är högre på grund av verksamheternas lokalisering och närhet till varandra samt deras förråd av farliga ämnen.2. Medlemsstaterna skall försäkra sig om att de verksamheter som identifierats på detta sätta) på lämpligt sätt genomför relevanta informationsutbyten så att man i dessa verksamheters säkerhetspolicy, drift- och säkerhetssystem, säkerhetsrapporter och interna planer för räddningsinsatser kan beakta arten och vidden av den totala risken för allvarliga olyckshändelser,b) samarbetar om att informera allmänheten och om att förse den behöriga myndigheten med information så att externa planer för räddningsinsatser kan upprättas.Artikel 9 Säkerhetsrapport 1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren är skyldig att lägga fram en säkerhetsrapport soma) visar att en säkerhetspolicy för att förebygga allvarliga olyckshändelser och ett säkerhetssystem för att se till att dessa genomförs har införts i enlighet med bilaga III,b) visar att faran för allvarliga olyckshändelser har identifierats och att nödvändiga åtgärder har vidtagits för att förebygga dem och begränsa följderna för människor och miljö,c) visar att utformning, konstruktion, drift och underhåll av alla anläggningar, lagerplatser, utrustningar och infrastrukturer som har samband med driften och som har ett samband med olika slag av fara för allvarliga olyckshändelser inom verksamheten, uppvisar tillräcklig säkerhet och tillförlitlighet,d) visar att interna planer för räddningsinsatser har upprättats och tillhandahåller underlag som gör det möjligt att utarbeta en extern plan för räddningsinsatser om en allvarlig olyckshändelse skulle inträffa,e) säkerställer att de behöriga myndigheterna får tillräcklig information för att kunna besluta om lokalisering av nya aktiviteter och markanvändning omkring befintliga verksamheter.2. Säkerhetsrapporten skall innehålla åtminstone de uppgifter och den information som räknas upp i bilaga II. Den skall i övrigt innehålla en aktuell förteckning över de farliga ämnen som finns vid verksamheten.Säkerhetsrapporter, delar av rapporter, eller andra likvärdiga rapporter som upprättats enligt någon annan lagstiftning kan ställas samman till en enda säkerhetsrapport för att uppfylla målen i denna artikel, när en sådan lösning gör det möjligt att undvika onödiga upprepningar och dubbelarbete för verksamhetsutövaren eller för den behöriga myndigheten, under förutsättning att alla krav i denna artikel har uppfyllts.3. Den säkerhetsrapport som avses i punkt 1 skall sändas till den behöriga myndigheten inom följande tidsfrister:- För nya verksamheter inom en rimlig tid innan byggnadsarbetena eller driften påbörjas.- För befintliga verksamheter som ännu inte lyder under bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG, inom en tid av tre år räknat från det datum som avses i artikel 24.1.- För övriga verksamheter inom en tid av två år räknat från det datum som föreskrivs i artikel 24.1.- Utan dröjsmål vid sådan regelbunden översyn som föreskrivs i punkt 5.4. Innan verksamhetsutövaren påbörjar byggnadsarbetena eller driften, eller i de fall som avses i punkt 3, andra, tredje och fjärde strecksatserna, skall den behöriga myndigheten inom en rimlig tid efter det att den fått rapporten- meddela verksamhetsutövaren om resultatet av granskningen av säkerhetsrapporten, i förekommande fall efter att ha begärt in kompletterande uppgifter, eller- förbjuda att verksamheten i fråga tas i drift eller att driften fortsätter i enlighet med de befogenheter och förfaranden som avses i artikel 17.5. Säkerhetsrapporten skall regelbundet ses över och, vid behov, uppdateras- minst vart femte år,- vid vilken annan tidpunkt som helst på verksamhetsutövarens initiativ eller på begäran av den behöriga myndigheten, när nya fakta gör detta berättigat eller för att kunna beakta den tekniska utveckling som har samband med säkerheten och som till exempel härrör från analys av olyckshändelser eller "nästan inträffade olyckshändelser" samt kunskapsutvecklingen på riskbedömningens område.6. a) När den behöriga myndigheten är övertygad om att varken vissa särskilda ämnen inom anläggningen eller någon del av själva anläggningen skulle kunna åstadkomma fara för allvarliga olyckshändelser, får medlemsstaten i enlighet med de kriterier som avses i punkt b, begränsa kraven på upplysningar i säkerhetsrapporterna till sådana som har samband med förebyggande av kvarstående fara för allvarliga olyckshändelser och begränsning av dessas följder för människor och miljö.b) Kommissionen skall innan detta direktiv genomförs och enligt det förfarande som anges i artikel 16 i direktiv 82/501/EEG, fastställa harmoniserade kriterier för den behöriga myndighetens beslut att en verksamhet inte kan åstadkomma fara för en allvarlig olyckshändelse i den mening som avses i punkt a. Punkt a skall inte tillämpas innan dessa kriterier har fastställts.c) Medlemsstaterna skall se till att den behöriga myndigheten till kommissionen överlämnar en motiverad förteckning över de berörda verksamheterna. Kommissionen skall varje år sända dessa förteckningar till den kommitté som avses i artikel 22.Artikel 10 Ändring av en anläggning, verksamhet eller lager Vid ändringar av en anläggning, verksamhet, lager eller process, eller om arten och mängderna av de farliga ämnen som skulle kunna få betydande återverkningar såvitt avser faran för allvarliga olyckshändelser ändras, skall medlemsstaterna se till att verksamhetsutövaren- ser över och, om det är nödvändigt, reviderar säkerhetspolicyn för att förebygga allvarliga olyckshändelser, liksom driftsystemen och de förfaranden som avses i artiklarna 7 och 9,- ser över och, vid behov, reviderar säkerhetsrapporten och informerar den behöriga myndighet som avses i artikel 16 om alla detaljer i denna revision innan ändringen görs.Artikel 11 Planer för räddningsinsatser 1. Medlemsstaterna skall, för alla anläggningar som lyder under föreskrifterna i artikel 9, se till atta) verksamhetsutövaren utarbetar en intern plan för räddningsinsatser som skall vidtas inom verksamheten- för nya verksamheter innan de tas i drift,- för befintliga verksamheter som ännu inte är underkastade bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG inom tre år räknat från det datum som föreskrivs i artikel 24.1,- för övriga verksamheter inom två år räknat från det datum som föreskrivs i artikel 24.1,b) verksamhetsutövaren, för att de behöriga myndigheterna skall kunna upprätta den externa planen för räddningsinsatser, förser dessa med nödvändiga upplysningar inom följande tidsfrister,- för nya verksamheter innan de tas i drift,- för befintliga verksamheter som ännu inte lyder under bestämmelserna i direktiv 82/501/EEG inom en period av tre år räknat från det datum som föreskrivs i artikel 24.1,- för övriga verksamheter inom två år räknat från det datum som föreskrivs i artikel 24.1,c) de myndigheter som medlemsstaten utsett för detta ändamål utarbetar en extern plan för de räddningsinsatser som skall vidtas utanför verksamheten.2. Planerna för räddningsinsatser skall upprättas med följande mål:- Avgränsa och ingripa mot olyckor så att följderna minimeras och de skador som orsakas på människor, miljö och egendom begränsas.- Vidta nödvändiga åtgärder för att skydda människor och miljö från följderna av allvarliga olyckshändelser.- Lämna nödvändig information till allmänheten och till berörda organ och myndigheter i området.- Vidta åtgärder för att återställa och sanera miljön efter en allvarlig olyckshändelse.Planerna för räddningsinsatser skall innehålla den information som avses i bilaga IV.3. Utan att de behöriga myndigheternas skyldigheter påverkas, skall medlemsstaterna se till att de interna planer för räddningsinsatser som föreskrivs i detta direktiv utarbetas i samråd med de anställda vid verksamheten och att allmänheten får lämna synpunkter på de externa planerna för räddningsinsatser.4. Medlemsstaterna skall införa ett system som säkerställer att interna och externa planer för räddningsinsatser granskas på nytt, prövas och, om det är nödvändigt, revideras och uppdateras av verksamhetsutövaren och utsedda myndigheter, med lämpliga tidsintervall som inte bör överstiga tre år. Vid den förnyade granskningen skall hänsyn tas till de förändringar som genomförts vid de berörda verksamheterna, inom berörd räddningstjänst, till den tekniska utvecklingen och till kunskaperna om vilka insatser som bör göras när allvarliga olyckshändelser inträffar.5. Medlemsstaterna skall införa ett system som säkerställer att planerna för räddningsinsatser omedelbart verkställs av verksamhetsutövaren och, i förekommande fall, av den behöriga myndighet som har utsetts att ansvara för detta- när en allvarlig olyckshändelse inträffat, och- när en okontrollerad händelse inträffar, och det är rimligt att förvänta sig att denna, på grund av sin art, kommer att leda till en allvarlig olyckshändelse.6. Den behöriga myndigheten kan om skälen till beslutet anges och på grundval av den information som ges i säkerhetsrapporten, besluta att bestämmelserna i punkt 1 om skyldigheten att upprätta en extern plan för räddningsinsatser inte skall tillämpas.Artikel 12 Kontroll över den fysiska planeringen 1. Medlemsstaterna skall se till att målen när det gäller att förebygga allvarliga olyckshändelser och begränsningen av följderna av sådana olyckor beaktas vid regleringen av markanvändningen och annan relevant reglering. Dessa mål skall uppnås genom kontroll av följande:a) Lokaliseringen av nya verksamheter.b) Sådana förändringar av befintliga verksamheter som avses i artikel 10.c) Nya anordningar kring befintliga verksamheter som t.ex. transportleder, platser som besöks av allmänheten och bostadsområden, när denna lokalisering eller dessa anordningar kan befaras öka risken för allvarliga olyckshändelser eller förvärra följderna av dem.Medlemsstaterna skall se till att vid reglering av markanvändningen och vid annan relevant reglering, liksom i förfarandena för genomförandet av en sådan reglering, beakta nödvändigheten av att på lång sikt upprätthålla lämpliga avstånd mellan, å ena sidan, de verksamheter som avses i detta direktiv och, å andra sidan, bostadsområden, platser som besöks av allmänheten samt områden med särskilt intressant eller känslig natur, och, för befintliga verksamheter, nödvändigheten av kompletterande tekniska åtgärder i enlighet med artikel 5 så att inte riskerna för människor ökar.2. Medlemsstaterna skall se till att alla behöriga myndigheter och alla planeringsorgan som har befogenhet att fatta beslut på detta område upprättar lämpliga samrådsförfaranden, för att underlätta genomförandet av den reglering om vilken beslut har fattats enligt punkt 1. Förfarandena skall utformas så att teknisk vägledning om de risker som är förbundna med verksamheten, antingen på grundval av en bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet eller enligt allmänna principer, finns tillgänglig när beslutet fattas.Artikel 13 Information om säkerhetsåtgärder 1. Medlemsstaterna skall se till att information om vilka säkerhetsåtgärder som skall vidtas och hur man skall förfara vid en olycka automatiskt lämnas till personer som löper risk att påverkas av en allvarlig olyckshändelse som inträffar i en sådan verksamhet som avses i artikel 9.Denna information skall ses över vart tredje år, och, vid behov, förnyas och uppdateras, åtminstone om förändringar enligt artikel 10 genomförs. Allmänheten skall ständigt ha tillgång till denna information. Informationen till allmänheten skall förnyas minst vart femte år.Informationen skall innehålla åtminstone de upplysningar som anges i bilaga V.2. Medlemsstaterna skall lämna tillräcklig information till medlemsstater som löper risk att påverkas av gränsöverskridande återverkningar av en allvarlig olyckshändelse vid en sådan verksamhet som avses i artikel 9, så att den berörda medlemsstaten, i förekommande fall, kan tillämpa alla relevanta bestämmelser i artiklarna 11 och 12 och i den här artikeln.3. Om den berörda medlemsstaten har beslutat att en verksamhet som är belägen nära en annan medlemsstats territorium inte skulle kunna orsaka fara för en allvarlig olyckshändelse utanför sitt område enligt artikel 11.6, och följaktligen inte kräver att någon extern plan för räddningsinsatser utarbetas i enlighet med artikel 11.1, skall den andra medlemsstaten informeras om detta.4. Medlemsstaterna skall se till att allmänheten får tillgång till säkerhetsrapporten. Verksamhetsutövaren kan begära att den behöriga myndigheten inte lämnar ut vissa delar av rapporten till allmänheten, av industriella, kommersiella eller personliga sekretesskäl eller med hänsyn till den allmänna säkerheten eller det nationella försvaret. I sådana fall skall verksamhetsutövaren med den behöriga myndighetens medgivande till myndigheten i fråga lämna in en modifierad rapport där vissa delar har uteslutits och ställa den rapporten till allmänhetens förfogande.5. Medlemsstaterna skall se till att allmänheten får möjlighet att yttra sig om- planeringen av sådana nya verksamheter som åsyftas i artikel 9,- förändringar av befintliga verksamheter enligt artikel 10 när de planerade ändringarna är underkastade de krav som ställs i detta direktiv på området för fysisk planering,- anordningar kring befintliga verksamheter.6. När det gäller verksamheter som omfattas av bestämmelserna i artikel 9 skall medlemsstaterna se till att allmänheten får tillgång till den förteckning över farliga ämnen som föreskrivs i artikel 9.2.Artikel 14 Upplysningar som skall lämnas av verksamhetsutövaren efter en allvarlig olyckshändelse 1. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövaren fullgör sina skyldigheter att snarast möjligt efter en allvarlig olyckshändelse på lämpligt sätta) informera den behöriga myndigheten,b) förse denna med följande information, så snart han känner till den:- omständigheterna vid olyckan,- vilka farliga ämnen som förekommer,- de uppgifter som finns tillgängliga för att bedöma olyckans följder för människor och miljö, samt- vilka räddningsinsatser som genomförts.c) informera myndigheten om åtgärder som planeras för att- mildra verkningarna av olyckan på medellång och lång sikt,- undvika att olyckan upprepas,d) uppdatera den information som lämnats om en grundligare undersökning avslöjar nya fakta som ändrar informationen eller de slutsatser som dragits.2. Medlemsstaterna skall uppdra åt den behöriga myndigheten atta) försäkra sig om att brådskande åtgärder och åtgärder på medellång och lång sikt som visar sig nödvändiga, vidtas,b) genom inspektion, undersökning eller på annat lämpligt sätt samla in den information som behövs för att kunna göra en fullständig analys av den allvarliga olyckshändelsen, vad beträffar teknik, organisation och ledning,c) genom lämpliga åtgärder se till att verksamhetsutövaren vidtar nödvändiga återställningsåtgärder,d) och utfärda rekommendationer för förebyggande åtgärder i framtiden.Artikel 15 Information som medlemsstaterna skall lämna till kommissionen 1. För att kunna förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser skall medlemsstaterna snarast möjligt informera kommissionen om allvarliga olyckshändelser som inträffar på deras områden och som uppfyller kriterierna i bilaga VI. De skall lämna kommissionen följande uppgifter:a) Medlemsstaten, samt namn på och adress till den myndighet som är ansvarig för att sammanställa rapporten.b) Datum, tidpunkt och plats för den allvarliga olyckshändelsen, fullständigt namn på verksamhetsutövaren och adress till den aktuella verksamheten.c) En kort beskrivning av omständigheterna vid olyckan som innehåller uppgifter om vilka farliga ämnen det är fråga om och de omedelbara följderna för människor och miljö.d) En kort beskrivning av de räddningsinsatser som har genomförts och de försiktighetsåtgärder som omedelbart måste vidtas för att undvika att olyckan upprepas.2. Så snart som informationen enligt artikel 14 har sammanställts, skall medlemsstaterna informera kommissionen om resultatet av sin analys och om de rekommendationer som gjorts på ett formulär som utarbetats och uppdaterats i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 22.Medlemsstaterna får dröja med att lämna denna information endast i avvaktan på att ett rättegångsförfarande slutförs, om informationen skulle kunna påverka rättegången.3. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen namnet på och adressen till alla de organ som kan ha information om allvarliga olyckshändelser och som skulle kunna fungera som rådgivare åt behöriga myndigheter i andra medlemsstater som har till uppgift att ingripa vid en sådan olycka.Artikel 16 Behörig myndighet Medlemsstaterna skall inrätta eller utse den behöriga myndighet eller de behöriga myndigheter som skall ha till uppdrag att genomföra de uppgifter som anges i detta direktiv, utan att detta påverkar verksamhetsutövarens skyldigheter, liksom i förekommande fall de organ som skall biträda de behöriga myndigheterna i tekniskt hänseende.Artikel 17 Driftförbud 1. Medlemsstaterna skall förbjuda drift eller idrifttagande av en verksamhet, en anläggning eller ett lager, eller av någon del av dessa, om de åtgärder som vidtas av verksamhetsutövaren för att förebygga eller begränsa allvarliga olyckshändelser är uppenbart otillräckliga.Medlemsstaterna kan förbjuda drift eller idrifttagande av en verksamhet, en anläggning eller ett lager, eller av någon del av dessa, om verksamhetsutövaren inte har lämnat in anmälan, rapporter eller annan information som föreskrivs i detta direktiv inom den bestämda tidsfristen.2. Medlemsstaterna skall se till att verksamhetsutövarna har möjlighet att överklaga ett beslut om förbud som fattats av en behörig myndighet i enlighet med punkt 1, till en lämplig instans fastställd genom nationell lagstiftning och nationella förfaranden.Artikel 18 Tillsyn 1. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna upprättar ett system för tillsyn eller andra kontrollåtgärder som lämpar sig för den aktuella typen av verksamhet. Denna tillsyn eller kontroll skall utföras oberoende av om säkerhetsrapporten eller de andra rapporterna har lämnats in. De skall vara så utformade att de medger en planerad och systematisk granskning av de tekniska system samt organisations- och driftsystem som tillämpas vid verksamheten så att, i synnerhet,- verksamhetsutövaren kan visa att han har vidtagit lämpliga åtgärder för de aktiviteter som bedrivs vid verksamheten för att förebygga allvarliga olyckshändelser,- verksamhetsutövaren kan visa att han har vidtagit lämpliga åtgärder för att begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser på verksamhetens område eller utanför detta,- uppgifterna och informationen i säkerhetsrapporten, eller i någon annan rapport som lämnats in, ger en riktig bild av situationen vid verksamheten,- allmänheten får tillgång till den information som föreskrivs i artikel 13.1.2. Det system för tillsyn varom stadgas i punkt 1 skall överensstämma med följande villkor:a) Det skall finnas ett tillsynsprogram för alla verksamheter. Om inte den behöriga myndigheten har fastställt ett tillsynsprogram på grundval av en systematisk bedömning av riskerna för allvarliga olyckshändelser i samband med den aktuella verksamheten, skall programmet inbegripa åtminstone en en gång om året av den behöriga myndigheten genomförd inspektion på platsen vid varje sådan verksamhet som avses i artikel 9.b) Efter varje inspektion skall en rapport utarbetas av den behöriga myndigheten.c) I förekommande fall skall varje inspektion som utförs av den behöriga myndigheten följas upp i samarbete med verksamhetens ledning inom en rimlig tidsrymd efter inspektionen.3. Den behöriga myndigheten kan uppmana verksamhetsutövaren att lämna in all den kompletterande information som myndigheten behöver för att på lämpligt sätt kunna bedöma risken för en allvarlig olyckshändelse, fastställa om sannolikheten ökat och/eller om de tänkbara följderna av allvarliga olyckshändelser förvärrats, och för att möjliggöra att en extern plan för räddningsinsatser utarbetas och att hänsyn tas till sådana ämnen som på grund av sin fysiska form, särskilda omständigheter eller sin placering, kan komma att kräva särskild uppmärksamhet.Artikel 19 Informationsutbyte och informationssystem 1. Medlemsstaterna och kommissionen skall utbyta information om de erfarenheter som har gjorts i frågor som gäller förebyggande av allvarliga olyckshändelser och begränsning av deras följder. Denna information skall särskilt avse effekten av bestämmelserna i detta direktiv.2. Kommissionen skall upprätta och till medlemsstaternas förfogande ställa ett register och ett informationssystem med all information om allvarliga olyckshändelser som inträffat inom medlemsstaternas territorium för följande ändamål:a) Säkerställa att den information som medlemsstaterna lämnar i enlighet med artikel 15.1 snabbt sprids till alla behöriga myndigheter.b) Förse de behöriga myndigheterna med en analys av orsakerna till olyckshändelserna och med de lärdomar som har dragits av dem.c) Informera de behöriga myndigheterna om vilka förebyggande åtgärder som vidtagits.d) Lämna upplysningar om organisationer som kan ge råd eller information beträffande uppkomst samt förebyggande och begränsning av följderna av allvarliga olyckshändelser.Registret och informationssystemet skall åtminstone innehålla följande:a) Den information som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 15.1.b) En analys av orsakerna till olyckshändelserna.c) De lärdomar som har dragits av olyckshändelserna.d) De förebyggande åtgärder som krävs för att hindra att en olyckshändelse upprepas.3. Utan att tillämpningen av artikel 20 påverkas skall registret och informationssystemet kunna användas av medlemsstaternas statliga organ, industrins och handelns organisationer, fackliga organisationer, icke-statliga miljöskyddsorganisationer och andra internationella organisationer eller forskningsorgan som arbetar inom detta område.4. Medlemsstaterna skall vart tredje år lämna en rapport till kommissionen i enlighet med det förfarande som anges i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (9) för de verksamheter som avses i artiklarna 6 och 9. Kommissionen skall vart tredje år offentliggöra en sammanställning av denna information.Artikel 20 Sekretess 1. Medlemsstaterna skall ålägga de behöriga myndigheterna att i syfte att öka öppenheten vid tillämpningen av detta direktiv tillhandahålla de uppgifter som de har fått in till alla fysiska eller juridiska personer som begär det.I fråga om de uppgifter som lämnats till behöriga myndigheter eller kommissionen får, i den mån nationella bestämmelser så föreskriver, sekretess föreskrivas, om de äventyrar- sekretess vid överläggningar med de behöriga myndigheterna och kommissionen,- sekretess i samband med internationella relationer och nationellt försvar,- allmän säkerhet,- förundersökningssekretess eller en pågående rättegång,- affärs- och industrihemligheter inbegripet immaterialrätter,- uppgifter eller register som berör enskildas privatliv,- uppgifter som lämnats av tredje man om denne begär att de skall förbli förtroliga.2. Detta direktiv skall inte hindra en medlemsstat från att ingå avtal med tredje land om utbyte av intern information.Artikel 21 Kommitténs mandat De åtgärder som krävs för att kriterierna i artikel 9.6 b och bilagorna II-VI skall kunna anpassas till den tekniska utvecklingen och för att upprätta det formulär som avses i artikel 15.2, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.Artikel 22 Kommitté Kommissionen skall biträdas av en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna och har kommissionens företrädare som ordförande.Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 23 Upphävande av direktiv 82/501/EEG 1. Direktiv 82/501/EEG skall upphöra att gälla 24 månader efter det att det här direktivet träder i kraft.2. Meddelanden, beredskapsplaner och information till allmänheten som lagts fram eller fastställts i enlighet med direktiv 82/501/EEG skall förbli i kraft till dess att de ersätts med motsvarande bestämmelser i det här direktivet.Artikel 24 Genomförande 1. Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter dess ikraftträdande. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 25 Ikraftträdande Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 26 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 9 december 1996.På rådets vägnarB. HOWLINOrdförandeFörteckning över bilagor SidaBilaga I - Tillämpning av direktivet 24Bilaga II - Det minimum av uppgifter och information som skall beaktas i den säkerhetsrapport som avses i artikel 9 29Bilaga III - De principer som anges i artikel 7 och information som anges i artikel 9 beträffande verksamhetens driftsystem och organisation för förebyggande av allvarliga olyckshändelser 30Bilaga IV - Uppgifter och information som skall ingå i de planer för räddningsinsatser som avses i artikel 11 31Bilaga V - Upplysningar som skall lämnas till allmänheten vid tillämpning av artikel 13.1 32Bilaga VI - De kriterier för anmälan av en olycka till kommissionen som anges i artikel 15.1 33(1) EGT nr C 106, 14.4.1994, s. 4, EGT nr C 238, 13.9.1995, s. 4.(2) EGT nr C 295, 22.10.1994, s. 83.(3) Europaparlamentets yttrande av den 16 februari 1995 (EGT nr C 56, 6.3.1995, s. 80), rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 mars 1996 (EGT nr C 120, 24.4.1996, s. 20) och Europaparlamentets beslut av den 15 juli 1996 (EGT nr C 261, 9.9.1996, s. 24).(4) EGT nr L 230, 5.8.1982, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48).(5) EGT nr C 112, 10.12.1973, s. 1.EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 1.EGT nr C 46, 17.2.1983, s. 1.EGT nr C 70, 18.3.1987, s. 1.EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.(6) EGT nr C 328, 7.12.1987, s. 3.(7) EGT nr C 138, 17.5.1993.(8) EGT nr L 183, 29.6.1989, s. 1.(9) EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 48.BILAGA I TILLÄMPNING AV DIREKTIVET INLEDNING1. Denna bilaga gäller förekomsten av farliga ämnen i verksamheter enligt artikel 3 i detta direktiv och fastställer tillämpningen av artiklarna i det.2. Blandningar eller beredningar skall jämställas med rena ämnen i den mån som de överensstämmer med de gränsvärden för koncentration som med hänsyn till sina respektive egenskaper har fastställts i de direktiv i ämnet som anges i del 2 not 1 eller de senaste anpassningarna av dessa till den tekniska utvecklingen som anges i del 2 not 1 till denna bilaga, såvida inte en innehållsförteckning uttryckt i procenttal eller någon annan beskrivning särskilt lämnas.3. De tröskelvärden som anges nedan gäller för varje verksamhet.4. De kvantiteter som skall beaktas vid tillämpningen av artiklarna är de maximala kvantiteter som förekommer eller kan förekomma vid varje givet tillfälle. Farliga ämnen som förekommer i en verksamhet endast i kvantiteter som är lika med eller understiger 2 % av det angivna tröskelvärdet, skall inte tas med i beräkningen av den totala kvantitet som förekommer, om deras placering inom en verksamhet är sådan att de inte kan utlösa en allvarlig olyckshändelse någon annanstans inom verksamheten.5. De föreskrifter som ges i del 2 not 4 och som reglerar summeringen av farliga ämnen eller kategorier av farliga ämnen skall tillämpas i förekommande fall.DEL 1 Ämnen som avses När ett ämne eller en grupp ämnen som ingår i del 1 även kan hänföras till en kategori i del 2, skall de tröskelvärden (tröskelmängd eller gränsmängd) som skall beaktas vara de som anges i del 1.>Plats för tabell>NOTER1. Ammoniumnitrat (350/2 500)Detta gäller för ammoniumnitrat och blandningar med ammoniumnitrat i vilka kvävehalten p.g.a. ammoniumnitratet överstiger 28 viktprocent (andra än de som avses i not 2) samt vattenlösningar med ammoniumnitrat i vilka ammoniumnitratkoncentrationen överstiger 90 viktprocent.2. Ammoniumnitrat (1 250/5 000)Detta gäller för gödselmedel som är baserade på ammoniumnitrat i enlighet med direktiv 80/876/EEG samt gödselmedel där kvävehalten p.g.a. ammoniumnitratet överstiger 28 viktprocent (ett gödselmedel som innehåller ammoniumnitrat och fosfat och/eller kaliumkarbonat).1. Polyklordibensofuraner och polyklordibensodioxinerPolyklordibensofuraner och polyklordibensodioxiner beräknas med hjälp av följande viktningsfaktorer:>Plats för tabell>DEL 2 Kategorier av ämnen och preparat som inte särskilt anges i del 1 >Plats för tabell>NOTER1. Ämnena och preparaten skall klassificeras i enlighet med följande direktiv (efter ändringar) och deras nuvarande anpassning till den tekniska utvecklingen:- Rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (1).- Rådets direktiv 88/379/EEG av den 7 juni 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (2).- Rådets direktiv 78/631/EEG av den 26 juni 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (bekämpningsmedel) (3).För ämnen och beredningar som inte klassificerats som farliga i enlighet med något av ovannämnda direktiv men som ändå förekommer eller skulle kunna förekomma vid en anläggning och, under de förhållanden som råder vid anläggningen, innehar eller kan inneha motsvarande egenskaper vad gäller möjligheter att orsaka allvarliga olyckshändelser, skall de provisoriska klassificeringsförfarandena följas i enlighet med den artikel som reglerar den aktuella frågan i lämpligt direktiv.Om ämnen och beredningar uppvisar egenskaper som medför flera klassificeringar skall de lägsta tröskelvärdena tillämpas för det här direktivet.För detta direktiv har en förteckning med information om ämnena och beredningarna upprättats, som skall uppdateras och godkännas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 22.2. Med "sprängämne" avsesa) i) ett ämne eller en beredning som kan ge upphov till risk för explosion genom stötar, friktion, eld eller andra antändningskällor (riskangivelse R 2),ii) ett pyrotekniskt ämne (eller en blandning av ämnen) som är avsett att skapa en värme-, ljus-, ljud-, gas- eller rökeffekt eller en kombination av dessa, som en följd av exotermiska kemiska reaktioner vilka är självunderhållande och icke detonerande,iii) ett explosivt eller pyrotekniskt ämne eller en beredning som är inneslutet i ett föremål,b) ämnen och beredningar som ger upphov till stora risker för explosion genom stötar, friktion, eld eller andra antändningskällor (riskangivelse R 3).3. Med "brandfarliga", "mycket brandfarliga" och "extremt brandfarliga" ämnen (kategorierna 6, 7 och 8) avsesa) brandfarliga vätskor:ämnen och beredningar vars flampunkt är lika med eller över 21 °C och under eller lika med 55 °C (riskangivelse R 10) och som underhåller förbränning,b) mycket brandfarliga vätskor:1) - ämnen och beredningar som kan upphettas och slutligen fatta eld vid kontakt med luft vid omgivningstemperatur utan någon tillförsel av energi (riskangivelse R 17),- ämnen vars flampunkt ligger under 55 °C och som förblir flytande under tryck, när speciella driftförhållanden som t.ex. högt tryck eller hög temperatur, kan medföra risk för allvarliga olyckshändelser,2) ämnen och beredningar vars flampunkt ligger under 21 °C och som inte är synnerligen brandfarliga (riskangivelse R 11 andra strecksatsen).c) synnerligen brandfarliga gaser och vätskor:1) flytande ämnen och beredningar vars flampunkt ligger under 0 °C och vars kokpunkt (eller, för kokintervall, den initiala kokpunkten) vid normalt tryck ligger under eller är lika med 35 °C (riskangivelse R 12 första strecksatsen), och2) gasformiga ämnen och beredningar som är brandfarliga vid kontakt med luft vid omgivningstemperatur och omgivningstryck (riskangivelse R 12 andra strecksatsen), oavsett om de förvaras i gasform eller flytande form under tryck, med undantag av synnerligen brandfarliga, kondenserade gaser (inklusive LPG) och naturgas som avses i del 1, samt3) flytande ämnen och beredningar som hanteras vid en temperatur som ligger över deras kokpunkt.4. Den summering som krävs för att fastställa hur stor kvantitet farliga ämnen som förekommer vid verksamheten skall göras enligt följande formel:Om summan av formeln>NUM>q1>DEN>Q + >NUM>q2>DEN>Q + >NUM>q3>DEN>Q + >NUM>q4>DEN>Q + >NUM>q5>DEN>Q + . . .  > 1.där qx betecknar den förekommande kvantiteten farliga ämnen x (eller ämnen av samma kategori) som faller under del 1 eller 2 i denna bilaga, ochQ betecknar det tröskelvärde som härrör från del 1 eller 2,skall verksamheten omfattas av bestämmelserna i det här direktivet.Denna regel skall tillämpas under följande förhållanden:a) För ämnen och beredningar som anges i del 1 och förekommer i kvantiteter som understiger tröskelvärdet samtidigt med ämnen i del 2 som tillhör samma kategori, och för summering av de ämnen och preparat i del 2 som tillhör samma kategori.b) För summering av kategorierna 1, 2 och 9 som förekommer vid en och samma verksamhet.c) För summering av kategorierna 3, 4, 5, 6, 7 a, 7 b och 8 som förekommer vid en och samma verksamhet.(1) EGT nr 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/105/EG (EGT nr L 284, 30.11.1993, s. 21).(2) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 14.(3) EGT nr L 206, 29.7.1978, s. 13. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/32/EEG (EGT nr L 154, 5.6.1992, s. 1).BILAGA II DET MINIMUM AV UPPGIFTER OCH INFORMATION SOM SKALL BEAKTAS I DEN SÄKERHETSRAPPORT SOM FÖRESKRIVS I ARTIKEL 9 I. Information om hur verksamhetens driftsystem och organisation har utformats för att förebygga allvarliga olyckshändelser Denna information skall omfatta de delar som anges i bilaga III.II. Beskrivning av verksamhetens omgivning A. Beskrivning av platsen och dess omgivning, inbegripet dess geografiska läge, meteorologiska, geologiska och hydrologiska uppgifter samt, i förekommande fall, dess historik.B. Identifiering av anläggningar och annan aktivitet vid verksamheten som kan ge upphov till en allvarlig olyckshändelse.C. Beskrivning av de områden som kan komma att beröras av en allvarlig olyckshändelse.III. Beskrivning av anläggningen A. Beskrivning av den huvudsakliga hanteringen och produktionen vid delar av verksamheten som har betydelse från säkerhetssynpunkt, riskkällor för allvarliga olyckshändelser och de omständigheter under vilka en sådan allvarlig olyckshändelse skulle kunna inträffa, åtföljd av en beskrivning av de förebyggande åtgärder som har vidtagits.B. Beskrivning av processerna, särskilt förfaringssätten.C. Beskrivning av farliga ämnen:1) Förteckning över farliga ämnen som omfattar- identifiering av farliga ämnen: kemisk beteckning, CAS-nummer, beteckning enligt IUPAC:s nomenklatur,- maximal kvantitet av det ämne eller de ämnen som förekommer eller kan förekomma.2) Fysikaliska, kemiska och toxikologiska egenskaper samt riskbedömning, såväl omedelbar som på sikt för människor och miljö.3) Fysikaliskt eller kemiskt beteende under normala användningsförhållanden eller förhållanden vid vilka olyckor kan förutses.IV. Identifiering och analys av olycksrisker samt förebyggande åtgärder A. En detaljerad beskrivning av möjliga scenarier för allvarliga olyckshändelser och sannolikheten för sådana eller omständigheterna under vilka de skulle kunna inträffa, inbegripet en sammanställning av sådana händelser som skulle kunna bidra till uppkomsten av vart och ett av dessa scenarier, oavsett om orsakerna står att finna inom eller utom installationen.B. En bedömning av hur omfattande och svåra följderna av de identifierade allvarliga olyckshändelserna skulle kunna bli.C. En beskrivning av tekniska parametrar och den säkerhetsutrustning som finns för anläggningens säkerhet.V. Skyddsåtgärder och åtgärder för att begränsa följderna av en olycka A. En beskrivning av den utrustning som finns inom verksamheten för att begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser.B. Organisation för alarmering och räddningsinsatser.C. En beskrivning av tillgängliga interna och externa resurser.D. En sammanställning av de faktorer som beskrivs i punkterna A, B och C ovan, som är nödvändiga för att den interna plan för räddningsinsatser som avses i artikel 11 skall kunna upprättas.BILAGA III DE PRINCIPER SOM ANGES I ARTIKEL 7 OCH INFORMATION SOM ANGES I ARTIKEL 9 OM VERKSAMHETENS DRIFTSYSTEM OCH ORGANISATION FÖR FÖREBYGGANDE AV ALLVARLIGA OLYCKSHÄNDELSER När de åtgärder för förebyggande av allvarliga olyckshändelser och de system för ledning av verksamheten som verksamhetsutövaren har utarbetat genomförs, skall följande beaktas. De föreskrifter som anges i det i artikel 7 angivna dokumentet bör stå i proportion till de risker för allvarliga olyckshändelser som kan uppstå vid verksamheten.a) En skriftlig säkerhetspolicy för förebyggande av allvarliga olyckshändelser bör upprättas och innefatta de mål och allmänna handlingsprinciper som verksamhetsutövaren har ställt upp för hantering av riskerna för allvarliga olyckshändelser.b) Verksamhetens säkerhetsorganisation bör omfatta den del av det allmänna systemet för ledning av verksamheten, som består av organisationsplan, ansvarsfördelning, rutiner, tillvägagångssätt, metoder och resurser för att kunna fastställa och genomföra åtgärdsprogrammet för förebyggande av allvarliga olyckshändelser.c) Följande punkter skall behandlas inom ramen för säkerhetsorganisationen:i) Organisation och personal - roll- och ansvarsfördelning för de anställda som har uppgifter i samband med hanteringen av risker för allvarliga olyckshändelser, på alla nivåer i organisationen. Utbildningsbehoven för dessa anställda och utbildningens uppläggning. Om personalen eller - i förekommande fall - utomstående skall medverka.ii) Identifiering och bedömning av riskerna för allvarliga olyckshändelser - beslut om och införande av lämpliga metoder så att riskerna för allvarliga olyckshändelser vid normal eller onormal drift systematiskt kan identifieras samt bedömning av sannolikheten för och svårighetsgraden av sådana olyckshändelser.iii) Styrning - beslut om och införandet av metoder för samt instruktioner om hur arbetet kan bedrivas under säkra förhållanden, inbegripet underhåll av verksamheten, processer och utrustning samt tillfälliga driftavbrott.iv) Hantering av ändringar - beslut om och införande av metoder för planering av de ändringar som skall genomföras på befintliga installationer eller upplagsplatser eller för utformning av nya installationer, processer och upplagsplatser.v) Planering inför nödsituationer - beslut om och införande av metoder som syftar till att identifiera förutsägbara nödsituationer genom systematisk analys samt till att utforma, pröva och revidera planerna för räddningsinsatser så att sådana nödsituationer skall kunna hanteras.vi) Resultatuppföljning - beslut om och införande av metoder som gör det möjligt att hela tiden utvärdera efterlevnaden av de mål som verksamhetsutövaren ställt upp inom ramen för åtgärdsprogrammet för förebyggande av allvarliga olyckshändelser och av säkerhetssystemet samt införande av rutiner för undersökning och rättelse vid bristande efterlevnad. Dessa bör inbegripa rutiner för anmälan av allvarliga olyckshändelser eller olyckstillbud, särskilt då det brustit i skyddsåtgärderna, undersökning av olyckshändelser och olyckstillbud samt uppföljning med hjälp av tidigare erfarenheter.vii) Kontroll och översyn - beslut om och införande av metoder för systematisk och regelbunden utvärdering av åtgärdsprogrammet för förebyggande av allvarliga olyckshändelser och av säkerhetssystemets effektivitet och lämplighet. En analys, dokumenterad av verksamhetens ledning, av resultatet av de fastställda åtgärderna, av säkerhetssystemet och dess uppdatering.BILAGA IV UPPGIFTER OCH INFORMATION SOM SKALL INGÅ I DE PLANER FÖR RÄDDNINGSINSATSER SOM AVSES I ARTIKEL 11 1. Interna planer för räddningsinsatser a) Namn eller befattning på de personer som har befogenhet att sätta igång räddningsinsatser samt på den person som ansvarar för omedelbara räddningsinsatser inom verksamhetens område och samordningen av dem.b) Namn eller befattning på den person som ansvarar för kontakten med de myndigheter som har ansvaret för den externa planen för räddningsinsatser.c) För varje situation eller händelse som kan förutses och som kan spela en avgörande roll för uppkomsten av en allvarlig olyckshändelse skall det finnas en beskrivning av vilka åtgärder som skall vidtas för att ingripa i situationen eller vid händelsen och för att begränsa följderna av denna. Denna beskrivning skall omfatta säkerhetsutrustning och tillgängliga resurser.d) Åtgärder som syftar till att begränsa riskerna för de personer som befinner sig inom området, inklusive varningssystem och det uppträdande som skall iakttas vid varningen.e) Rutiner för omedelbar information om en inträffad olycka till den myndighet som ansvarar för att den externa planen för räddningsinsatser sätts i verket, typ av information som skall lämnas omedelbart och åtgärder för mer detaljerad information som skall lämnas så snart den blir tillgänglig.f) Åtgärder för att utbilda personalen i de uppgifter som den förväntas utföra och, i förekommande fall, samordning av dessa åtgärder med den externa räddningstjänsten.g) Rutiner för att lämna stöd vid insatser som gjorts utanför verksamhetens område.2. Externa planer för räddningsinsatser a) Namn eller befattning på de personer som har befogenhet att inleda och samordna räddningsinsatser som vidtas utanför verksamhetens område.b) Åtgärder för att snabbt mottaga information om eventuella tillbud, larmförfaranden och nödanrop.c) Åtgärder för samordning av de resurser som behövs för att tillämpa den externa planen för räddningsinsatser.d) Åtgärder för stöd med begränsningsåtgärder inom verksamhetens område.e) Räddningstjänståtgärder utanför verksamhetens område.f) Åtgärder för att allmänheten skall få särskild information om olyckan och om det uppträdande som skall iakttas.g) Åtgärder som syftar till att säkerställa att information lämnas till räddningstjänsten i andra medlemsstater vid allvarliga olyckshändelser som kan få gränsöverskridande följder.BILAGA V UPPLYSNINGAR SOM SKALL LÄMNAS TILL ALLMÄNHETEN VID TILLÄMPNING AV ARTIKEL 13.1 1. Verksamhetsutövarens namn och adressen till verksamheten.2. Identifiering, genom angivande av befattning, av den person som lämnar informationen.3. Bekräftelse av att verksamheten omfattas av de bestämmelser och föreskrifter som fordras för tillämpningen av direktivet och att den anmälan som avses i artikel 6.3 eller den säkerhetsrapport som avses i artikel 9.1 har överlämnats till den behöriga myndigheten.4. En redogörelse i enkla ordalag för hanteringen eller aktiviteterna vid verksamheten.5. En gemensam benämning eller, när det gäller farliga ämnen som omfattas av del 2 i bilaga I, generisk benämning eller allmän farlighetsklassificering av de farliga ämnen och beredningar som förekommer vid verksamheten och som skulle kunna förorsaka en allvarlig olyckshändelse, med uppgifter om deras viktigaste farliga egenskaper.6. Allmänna upplysningar om vilka risker för allvarliga olyckshändelser som kan föreligga, inbegripet möjliga följder av dessa olyckor för människor och miljö.7. Adekvata och relevanta upplysningar om hur den berörda befolkningen kommer att varnas och hållas informerad i händelse av en allvarlig olyckshändelse.8. Adekvata och relevanta upplysningar om vilka åtgärder den berörda befolkningen bör vidta och vilket uppträdande den bör iaktta vid en allvarlig olyckshändelse.9. Bekräftelse på att verksamhetsutövaren är skyldig att vidta lämpliga åtgärder inom verksamhetens område och särskilt skyldigheten att kontakta räddningstjänsten vid insatser i samband med allvarliga olyckshändelser och i så hög grad som möjligt begränsa följderna av dem.10. Uppgifter om den externa planen för räddningsinsatser som utarbetats för att komma till rätta med alla följdverkningar utanför verksamhetens område tillsammans med en uppmaning att följa alla instruktioner eller föreskrifter från räddningstjänsten när en olycka inträffat.11. Detaljerade uppgifter om hur ytterligare relevant information kan erhållas, med förbehåll för sekretessbestämmelser i nationell lagstiftning.BILAGA VI KRITERIER FÖR ANMÄLAN AV EN OLYCKSHÄNDELSE TILL KOMMISSIONEN ENLIGT ARTIKEL 15.1 I. Alla olyckshändelser som omfattas av punkt 1 eller som medför minst en av de följder som beskrivs i punkterna 2, 3, 4 och 5 skall anmälas till kommissionen.1. Berörda ämnen Varje typ av brand, explosion eller utsläpp till följd av en olyckshändelse av farliga ämnen i kvantiteter som motsvarar minst 5 % av det tröskelvärde som anges i kolumn 3 i bilaga I.2. Skador på personer eller egendom En olyckshändelse som berör farliga ämnen och som ger upphov till någon av följderna nedan:- En omkommen person.- Sex personer skadas inom verksamheten och får tillbringa minst ett dygn på sjukhus.- En person som befinner sig utanför verksamhetens område får tillbringa minst ett dygn på sjukhus.- Bostad eller bostäder utanför verksamhetens område skadas och blir obrukbara till följd av olyckan.- Evakuering eller isolering av personer under mer än två timmar (personer × timmar): värdet skall vara åtminstone 500.- Avbrott i telefonförbindelser eller vatten-, el- eller gasförsörjning under mer än två timmar (personer × timmar): värdet skall vara åtminstone 1 000.3. Omedelbara skador på miljön - Bestående eller långsiktiga skador på markområden- 0,5 ha eller mer av ett markområde som är av betydelse från miljö- eller bevarandesynpunkt och är skyddat i lag.- 10 ha eller mer av ett större område, däri inbegripet åkermark.- Påtagliga eller långsiktiga skador på sjöar eller på havsområden (1*)- 10 km eller mer av ett vattendrag, kanal eller flod.- 1 ha eller mer av en sjö eller damm.- 2 ha eller mer av ett delta.- 2 ha eller mer av ett kust- eller havsområde.- Påtagliga skador orsakade på en akvifer eller på grundvattnet (2*)- 1 ha eller mer.4. Materiella skador - Materiella skador inom verksamheten: mer än 2 miljoner ecu.- Materiella skador utanför verksamheten: mer än 0,5 miljoner ecu.5. Gränsöverskridande skador Alla olyckor som direkt omfattar ett farligt ämne och som har följdverkningar utanför den berörda medlemsstatens territorium.II. Olyckshändelser eller olyckstillbud som medlemsstaterna anser vara av särskilt tekniskt intresse när det gäller att förebygga allvarliga olyckshändelser och för att kunna begränsa följderna av dem men som inte uppfyller de kvantitativa kriterier som nämnts ovan bör anmälas till kommissionen.(1*) I förekommande fall skall man för att kunna bedöma en skada kunna hänvisa till direktiven 75/440/EEG och 76/464/EEG samt de direktiv som antagits för att tillämpas på vissa ämnen, dvs. 76/160/EEG, 78/659/EEG eller 79/923/EEG eller LC50 för de arter som är representativa för den påverkade miljön som de definieras i direktiv 92/32/EEG för kriteriet "farlig för miljön".


Rådets direktiv 66/45/Euratom av den 27 oktober 1966 om ändring av direktiv om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till fölgd av joniserande strålning