Avis juridique important

|

31968L0089

Rådets direktiv 68/89/EEG av den 23 januari 1968 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sortering av rundvirke

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 032 , 06/02/1968 s. 0012 - 0015 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0103  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0103  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1968(I) s. 0006  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1968(I) s. 0006  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 3 s. 0013  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 2 s. 0078  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 2 s. 0078

RÅDETS DIREKTIV av den 23 januari 1968 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sortering av rundvirke (68/89/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Upprättandet av den gemensamma marknaden har medfört en ökning av handeln med rundvirke inom gemenskapen, som nu redan uppgår till flera miljoner kubikmeter om året.De mät- och sorteringssystem som används i de enskilda medlemsstaterna är av helt skilda slag, vilket direkt påverkar den gemensamma marknadens funktion.En harmonisering av lagstiftningen inom detta område, vilket var ett önskemål som framkom på skogskongressen i Bryssel 1959, skulle inte endast underlätta handeln inom gemenskapen utan även göra det möjligt att upprätta jämförbar statistik inom gemenskapen över produktion, handel, förbrukning och priser i fråga om rundvirke.Dessa mål kan uppnås om medlemsstaterna upphäver alla tvingande bestämmelser om klassificering av rundvirke från andra medlemsstater och ger de berörda lagliga möjligheter att använda ett mät- och sorteringssystem som är lika för hela gemenskapen.Rundvirke bör endast få släppas ut på marknaden inom gemenskapen som "EEG-sorterat" rundvirke om det motsvarar något av de fastställda virkessortimenten.Senast två år efter anmälan av direktivet bör alla handelshinder avseende sortering av rundvirke ha avlägsnats inom gemenskapen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv skall tillämpas på rundvirke som släpps ut på marknaden inom gemenskapen som "EEG-sorterat" rundvirke.Artikel 2Med rundvirke avses avverkat och kvistat timmer, även barkat, kapat och kluvet.Artikel 31. Medlemsstaterna skall föreskriva att rundvirke som släpps ut på marknaden inte får beskrivas som "EEG-sorterat", om det inte sorterats och i tillämpliga fall märkts enligt bestämmelserna i bilagan.2. Medlemsstaterna skall föreskriva att de sortimentbeteckningar som anges i bilagan endast får användas på rundvirke som sorterats enligt motsvarande föreskrifter i bilagan.3. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att de bestämmelser de utfärdat enligt punkterna 1 och 2 iakttas.Artikel 4Medlemsstaterna får föreskriva att sorteringsgrunderna i detta direktiv skall vara obligatoriska för hela eller delar av den egna produktionen av rundvirke då virket släpps ut på marknaden.Artikel 5Den sortering efter volym eller kvalitet som föreskrivs i detta direktiv skall inte utesluta att undergrupper införs vid handeln med rundvirke. Införandet av sådana undergrupper får dock inte medföra några hinder för handeln inom gemenskapen.Artikel 6Medlemsstaterna skall upphäva alla bestämmelser om krav på sortering för rundvirke med ursprung i en annan medlemsstat.Artikel 7Medlemsstaterna skall inom två år efter dagen för anmälan av detta direktiv sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 8Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 januari 1968.På rådets vägnarM. COUVE DE MURVILLEOrdförande(1) EGT nr 156, 15.7.1967, s. 59.(2) EGT nr 17, 28.1.1967, s. 282/67.BILAGA1. MÄTNING1.1 Allmänt1.1.1 Mätningen skall ske efter antingen volym (kubikmeter fast eller travat mått) eller vikt.1.1.2 Vid mätningen skall uteslutande metersystemet användas.1.1.3 Mätinstrumenten skall kontrolleras officiellt och hållas i gott skick.1.2 Stockvirke1.2.1 Med stockvirke avses sådant rundvirke vars volym vanligen anges i fast mått.1.2.2 Stockvirke skall normalt mätas enhetsvis. Stockvirke med oregelbunden form skall mätas sektionsvis.1.2.3 För beräkningen av volymen av en enskild enhet används längd och diameter, med eller utan bark. Volymen beräknas med minst två decimalers noggrannhet med hjälp av vanliga kubiktabeller.1.2.4 Diametermåttet skall avrundas nedåt till hela centimeter. Om mätningen sker med bark görs ett skäligt avdrag. Det barkavdrag som gjorts skall anges.1.2.5 Vid diametermått upp till och med 19 cm utan bark görs en mätning med klave av den avverkade stammen (horisontell diameter), vid minst 20 cm diameter utan bark görs två mätningar längs längdsnittet (om möjligt den kortaste och den längsta diametern). Om måttstället befinner sig vid ett grenvarv eller någon annan oregelbundenhet i stammen, beräknas diametern som medelvärdet av mätresultaten på var sida om och på lika avstånd från måttstället.1.2.6 Längdmåttet skall avrundas nedåt till hela decimeter. För stockvirke med en medeldiameter på högst 20 cm utan bark, får längden avrundas nedåt till hela meter.Om stocken har ett riktskär mäts längden från mitten av detta skär.1.3 Travat virke1.3.1 Med travat virke avses rundvirke som vanligen mäts i travat mått.1.3.2 För travat virke skall minst tre procents tillägg göras på höjden.2. SORTERING2.1 Allmänt2.1.1 Rundvirke får sorterasi) efter träslag och allmän beteckning,ii) efter volym, elleriii) efter kvalitet.2.2 Sortering efter volym2.2.1 Punkterna 1.2.4, 1.2.5 och 1.2.6 skall tillämpas på mätning av diameter och längd i sorteringssyfte.2.2.2 Sortering efter volym skall göras, oberoende av längden, efter genomsnittsdiametern (utan bark) i följande klasser:>Plats för tabell>2.2.3 Ytterligare virkesklasser får införas efter klass 6, men centimeterintervallen skall då behållas. Indelningen i undergrupperna a och b kan slopas eller utvidgas till alla klasser.2.2.4 Stockvirke kan även sorteras efter minimilängd och den minimidiameter utan bark vid toppen som motsvarar denna längd i följande klasser:>Plats för tabell>Med avvikelse från bestämmelserna i 1.2.5 skall endast en mätning av toppdiametern göras.2.2.5 Vissa stockvirkessortiment (pålar, stolpar osv.) indelas efter den diameter med bark som mäts 1 m från tjockändan i följande klasser:>Plats för tabell>2.2.6 Travat virke indelas efter toppdiametern med bark i följande klasser:>Plats för tabell>För barkat travat virke skall de angivna diametrarna minskas med en centimeter.2.3 Sortering efter kvalitetsklass2.3.1 Kvalitetssortering bygger på följande kriterier:- Böjning: böjningen mäter man genom att dela pilhöjden, avrundad till närmaste centimeter, med avståndet mellan ändpunkterna på böjen, uttryckt i meter med en decimal.Böjning uttrycks i centimeter per meter.- Snedfibrighet: detta fel mäter man genom att fastställa avståndet, avrundat till närmaste centimeter per meter längd, mellan fiberriktningen och en linje som löper parallellt med stammens längdaxel.Snedfibrighet uttrycks i centimeter per meter.- Avsmalning: avsmalningen mäter man genom genom att dela skillnaden mellan de diametrar som uppmätts en meter från vardera änden av stockvirket, avrundat nedåt till hela centimeter, med avståndet mellan dessa diametrar uttryckt i meter med en decimal.Avsmalning mäts i centimeter med en decimal per meter.- Kala kvistar, friska (ljusa) eller sjuka (svarta).Kvistdiametern mäts i millimeter på det minsta stället.- Övervallade kvistar, bulor.- Excentrisk kärna.- Reaktionsved: dragved hos lövträd, tryckved hos barrträd.- Oregelbunden kontur.- Ringspricka, kärnspricka, fallspricka, frostspricka.- Stamtorrhet och sprickor som uppkommit vid torkning.- Färgförändringar.- Andra skador, orsakade av skadliga organismer.2.3.2 Vid kvalitetssortering indelas rundvirke i följande klasser:>Plats för tabell>2.3.3 Stockvirke av kvalitetsklass A/EEG och C/EEG måste förses med en outplånlig kvalitetsmärkning. För stockvirke av kvalitetsklass B/EEG krävs inte kvalitetsmärkning.


title: Kommissionens direktiv 2011/34/EU av den 8 mars 2011 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa flurokloridon som verksamt ämne och om ändring av kommissionens beslut 2008/934/EG  Text av betydelse för EES

text:
               9.3.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 62/27

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/34/EU
   av den 8 mars 2011
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG för att införa flurokloridon som verksamt ämne och om ändring av kommissionens beslut 2008/934/EG
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1, och
   av följande skäl:

               (1)

               Kommissionens förordningar (EG) nr 451/2000 (2) och (EG) nr 1490/2002 (3) innehåller närmare bestämmelser för genomförandet av den tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG och en förteckning över de verksamma ämnen som ska bedömas för att eventuellt införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. I den förteckningen ingick flurokloridon.

               (2)

               Anmälaren återkallade i enlighet med artikel 11e i förordning (EG) nr 1490/2002 sin ansökan om att det verksamma ämnet ska införas i bilaga I till direktiv 91/414/EEG inom två månader från det att utkastet till bedömningsrapporten tagits emot. Följaktligen fastställdes det i kommissionens beslut 2008/934/EG av den 5 december 2008 om att inte ta upp vissa verksamma ämnen i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller dessa ämnen (4) att flurokloridon inte skulle införas som verksamt ämne.

               (3)

               Den ursprungliga anmälaren (nedan kallad sökanden) har i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG lämnat in en ny ansökan och begärt ett påskyndat förfarande i enlighet med artiklarna 14–19 i kommissionens förordning (EG) nr 33/2008 av den 17 januari 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/414/EEG i fråga om ett ordinarie och ett påskyndat förfarande för bedömning av verksamma ämnen som omfattades av det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i det direktivet men som inte införts i dess bilaga I (5).

               (4)

               Ansökan lämnades till Spanien, som genom förordning (EG) nr 1490/2002 hade utsetts till rapporterande medlemsstat. Tidsfristen för det påskyndade förfarandet har följts. Specifikationen för det verksamma ämnet och de avsedda användningarna är desamma som de som anges i beslut 2008/934/EG. Ansökan uppfyller dessutom de återstående kraven gällande innehåll och förfarande i artikel 15 i förordning (EG) nr 33/2008.

               (5)

               Spanien utvärderade de kompletterande uppgifter som sökanden lämnat och lade fram en kompletterande rapport. Rapporten lämnades till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) och till kommissionen den 3 november 2009. Myndigheten skickade den kompletterande rapporten till övriga medlemsstater och sökanden för synpunkter, och vidarebefordrade därefter de mottagna synpunkterna till kommissionen. I enlighet med artikel 20.1 i förordning (EG) nr 33/2008 och på kommissionens begäran lade myndigheten den 14 oktober 2010 fram sin slutsats om flurokloridon (6) för kommissionen. Medlemsstaterna och kommissionen granskade utkastet till bedömningsrapport, den kompletterande rapporten och myndighetens slutsats i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och en rapport godkändes slutgiltigt den 4 februari 2011 i form av kommissionens granskningsrapport om flurokloridon.

               (6)

               De olika undersökningar som gjorts har visat att växtskyddsmedel som innehåller flurokloridon i allmänhet kan antas uppfylla kraven i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG, särskilt när det gäller de användningsområden som har undersökts och som beskrivs i kommissionens granskningsrapport. Flurokloridon bör därför införas i bilaga I så att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta verksamma ämne kan beviljas i alla medlemsstater i enlighet med det direktivet.

               (7)

               Utan att det påverkar den slutsatsen bör ytterligare uppgifter inhämtas om vissa specifika aspekter. Enligt artikel 6.1 i direktiv 91/414/EEG kan det ställas villkor för införandet av ett ämne i bilaga I. Man bör därför kräva att den sökande lämnar in ytterligare uppgifter som bekräftar betydelsen av andra föroreningar än toluen, det exotoxikologiska testmaterialets överensstämmelse med de tekniska specifikationerna, relevansen av grundvattenmetaboliten R42819 (7) och flurokloridons eventuella hormonstörande egenskaper.

               (8)

               Innan ett verksamt ämne införs i bilaga I bör medlemsstaterna och berörda parter medges en rimlig tidsfrist för att anpassa sig till de nya krav som kommer att följa av införandet.

               (9)

               Utan att det påverkar de skyldigheter som enligt direktiv 91/414/EEG följer av införandet av ett verksamt ämne i bilaga I, bör medlemsstaterna ges en tidsfrist på sex månader efter införandet för att ompröva befintliga godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller flurokloridon i syfte att se till att kraven i direktiv 91/414/EEG, särskilt artikel 13 och de relevanta villkoren i bilaga I, är uppfyllda. Medlemsstaterna bör vid behov ändra, ersätta eller återkalla befintliga godkännanden enligt bestämmelserna i direktiv 91/414/EEG. Genom undantag från ovanstående tidsfrist bör en längre period medges för inlämnande och bedömning av den fullständiga dokumentationen enligt bilaga III för varje växtskyddsmedel för varje avsett användningsområde i överensstämmelse med de enhetliga principerna i direktiv 91/414/EEG.

               (10)

               Erfarenheter från tidigare införanden i bilaga I till direktiv 91/414/EEG av verksamma ämnen som bedömts enligt kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden (8) har visat att svårigheter kan uppstå vid tolkningen av kraven på innehavarna av befintliga godkännanden när det gäller tillgång till uppgifter. För att undvika ytterligare svårigheter förefaller det därför nödvändigt att klargöra medlemsstaternas skyldigheter, särskilt den att kontrollera att innehavarna av ett godkännande kan visa att de har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet. Detta klargörande innebär dock inte att några nya krav ställs på medlemsstaterna eller på innehavarna av godkännanden i förhållande till de direktiv om ändring av bilaga I som hittills har antagits.

               (11)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (12)

               I beslut 2008/934/EG fastställs att flurokloridon inte ska införas i bilaga I och att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne ska återkallas senast den 31 december 2011. Den rad som avser flurokloridon i bilagan till det beslutet måste utgå.

               (13)

               Beslut 2008/934/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (14)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Den rad som avser flurokloridon i bilagan till beslut 2008/934/EG ska utgå.
   Artikel 3
   Medlemsstaterna ska senast den 30 november 2011 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 december 2011.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 4
   1.   Om så krävs ska medlemsstaterna i enlighet med direktiv 91/414/EEG ändra eller återkalla befintliga godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller flurokloridon som verksamt ämne senast den 30 november 2011.
   Senast detta datum ska medlemsstaterna särskilt kontrollera att de villkor som rör flurokloridon i bilaga I till det direktivet har uppfyllts, med undantag av villkoren i del B i den post som gäller detta verksamma ämne, och att innehavaren av godkännandet har eller har tillgång till dokumentation som uppfyller kraven i bilaga II till det direktivet i enlighet med villkoren i artikel 13 i samma direktiv.
   2.   Genom undantag från punkt 1 ska medlemsstaterna för varje godkänt växtskyddsmedel som innehåller flurokloridon, antingen som enda verksamma ämne eller som ett av flera verksamma ämnen som alla senast den 31 maj 2011 förtecknats i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, ta upp växtskyddsmedlet till ny prövning i överensstämmelse med de enhetliga principerna i bilaga VI till direktiv 91/414/EEG, på grundval av dokumentation som uppfyller kraven i bilaga III till det direktivet och med hänsyn till del B i den post som gäller flurokloridon i bilaga I till samma direktiv. På grundval av denna prövning ska medlemsstaterna fastställa om växtskyddsmedlet uppfyller villkoren i artikel 4.1 b, c, d och e i direktiv 91/414/EEG.
   Därefter ska medlemsstaterna

               a)

               om ett växtskyddsmedel innehåller flurokloridon som enda verksamma ämne, om så krävs, senast den 31 maj 2015 ändra eller återkalla godkännandet, eller

               b)

               om ett växtskyddsmedel innehåller flurokloridon som ett av flera verksamma ämnen, om så krävs, ändra eller återkalla godkännandet senast den 31 maj 2015 eller senast det datum som fastställs för en sådan ändring eller ett sådant återkallande i det eller de direktiv genom vilket eller vilka ämnet eller ämnena i fråga infördes i bilaga I till direktiv 91/414/EEG, beroende på vilket datum som är det senaste.

         Artikel 5
   Detta direktiv träder i kraft den 1 juni 2011.
   Artikel 6
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 8 mars 2011.

            På kommissionens vägnar

         José Manuel BARROSO

            Ordförande

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EGT L 55, 29.2.2000, s. 25.

      (3)  EGT L 224, 21.8.2002, s. 23.

      (4)  EUT L 333, 11.12.2008, s. 11.

      (5)  EUT L 15, 18.1.2008, s. 5.

      (6)  ”Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance flurochloridone”, The EFSA Journal, vol. 8(2010):12, artikelnr 1869 [66 s.], doi:10.2903/j.efsa.2010.1869. Finns på www.efsa.europa.eu/efsajournal.htm

      (7)  R42819: (4RS)-4-(klorometyl)-1-[3-(trifluorometyl)fenyl]pyrrolidin-2-on.

      (8)  EGT L 366, 15.12.1992, s. 10.

      BILAGA
      Följande post ska läggas till i slutet av tabellen i bilaga I till direktiv 91/414/EEG:

                     Nummer

                     Trivialnamn, identifikationsnummer

                     Namn enligt IUPAC

                     Renhetsgrad (1)

                     Ikraftträdande

                     Införande till och med

                     Särskilda bestämmelser

                     ”342

                     Flurokloridon
                     CAS-nr 61213-25-0

                     CIPAC-nr 430

                        (3RS,4RS;3RS,4SR)-3-kloro-4-klorometyl-1-

                        (α,α,α-trifluoro-m-tolyl)-2-pyrrolidon

                     ≥ 940 g/kg
                     Relevanta föroreningar:
                     Toluen: högst 8 g/kg

                     1 juni 2011

                     31 maj 2021

                     DEL A
                     Får endast godkännas för användning som herbicid.
                     DEL B
                     Vid tillämpningen av de enhetliga principerna i bilaga VI ska hänsyn tas till slutsatserna i granskningsrapporten om flurokloridon, särskilt tilläggen I och II, i den form som slutgiltigt godkändes av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 4 februari 2011.
                     Vid den samlade bedömningen ska medlemsstaterna ta särskild hänsyn till

                                 1.

                                 risken för växter som inte är målarter och för vattenlevande organismer,

                                 2.

                                 skyddet av grundvattnet när det verksamma ämnet används i områden med känsliga mark- eller klimatförhållanden.

                           Villkoren för godkännande ska vid behov inbegripa riskreducerande åtgärder.
                     De berörda medlemsstaterna ska se till att sökanden inkommer med bekräftande uppgifter till kommissionen om följande:

                                 1.

                                 Betydelsen av andra föroreningar än toluen.

                                 2.

                                 Det exotoxikologiska testmaterialets överensstämmelse med de tekniska specifikationerna.

                                 3.

                                 Relevansen av grundvattenmetaboliten R42819 (R42819: (4RS)-4-(klorometyl)-1-[3-(trifluorometyl)fenyl]pyrrolidin-2-on).

                                 4.

                                 Flurokloridons eventuella hormonstörande egenskaper.

                           De berörda medlemsstaterna ska se till att sökanden till kommissionen lämnar uppgifter enligt punkterna 1 och 2 senast den 1 december 2011, uppgifter enligt punkt 3 senast den 31 maj 2013 och uppgifter enligt punkt 4 senast två år efter antagandet av OECD:s riktlinjer för test av hormonstörningar.”

         (1)  Ytterligare uppgifter om det verksamma ämnets identitet och specifikation finns i granskningsrapporten.


Avis juridique important

|

31999L0027

Kommissionens direktiv 1999/27/EG av den 20 april 1999 om fastställande av gemenskapsmetoder för analys av amprolium, diclazuril och karbadox i djurfoder och om ändring av kommissionens direktiv 71/250/EEG, 73/46/EEG och om upphävande av direktiv 74/203/EEG (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 118 , 06/05/1999 s. 0036 - 0052

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/27/EGav den 20 april 1999om fastställande av gemenskapsmetoder för analys av amprolium, diclazuril och karbadox i djurfoder och om ändring av kommissionens direktiv 71/250/EEG, 73/46/EEG och om upphävande av direktiv 74/203/EEG(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/373/EEG av den 20 juli 1970 om införande av gemenskapsmetoder för provtagning och analys vid den officiella foderkontrollen(1), senast ändrat genom anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särsilt artikel 2 i detta, ochav följande skäl:(1) I direktiv 70/373/EEG fastställs att den officiella foderkontrollen skall genomföras enligt gemenskapsmetoderna för analys och provtagning när det gäller att konstatera om de villkor som är fastställda i lagar och andra författningar om djurfoders beskaffenhet och sammansättning följs.(2) I rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser(2), senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 45/1999(3), föreskrivs för övrigt att halten av amprolium och diclazuril skall anges i märkningen om dessa ämnen sätts till foderblandningar. Godkännandet av karbadox som fodertillsats har återkallats genom kommissionens förordning 2788/98 av den 22 december 1998 om ändring av rådets direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser när det gäller indragning av godkännande för vissa tillväxtbefrämjande medel(4). Det är nödvändigt att utföra officiell kontroll av eventuellt olagligt bruk av förbjudna ämnen.(3) Det bör upprättas analysmetoder i gemenskapen för kontroll av dessa ämnen.(4) I kommissionens första direktiv 71/250/EEG av den 15 juni 1971 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen(5), senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/54/EG(6) fastställs analysmetoder för bland annat bestämning av senapsolja och teobromin. De beskrivna metoderna uppfyller inte längre sitt syfte mot bakgrund av nya vetenskapliga och tekniska rön. Dessa metoder bör därför utgå.(5) I kommissionens fjärde direktiv 73/46/EEG av den 5 december 1972 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen(7), senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/54/EG fastställs analysmetoder för bland annat bestämning av retinol (A-vitamin). Den beskrivna metoden uppfyller inte längre sitt syfte mot bakgrund av nya vetenskapliga och tekniska rön. Denna metod bör därför utgå beträffande retinol.(6) I kommissionens femte direktiv 74/203/EEG av den 25 mars 1974 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen(8), ändrat genom direktiv 81/680/EEG(9), fastställs analysmetoder för bestämning av stärkelse och nedbrytningsprodukter av stärkelse med hög molekylvikt i foder som innehåller betsnitsel, betmassa, torkad betblast eller torkade betblad, potatismos, torkad jäst, inulinrika produkter eller fettgrevar, amprolium, etopabat, dinitolmid (DOT), nicarbazin och menadion (vitamin K3). Ingen av de beskrivna metoderna i det direktivet uppfyller längre sitt syfte mot bakgrund av nya vetenskapliga och tekniska rön. Detta direktiv bör därför upphävas.(7) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga foderkommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Medlemsstaterna skall kräva att analyserna i samband med den officiella foderkontrollen av halten av amprolium, diclazuril och karbadox skall ske enligt de metoder som beskrivs i bilagan.Artikel 2Direktiv 71/250/EEG ändras på följande sätt:1) I artikel 1 skall "senapsolja" och "teobromin" utgå.2) Punkterna 8 och 13 i bilagan skall utgå.Artikel 3Direktiv 73/46/EEG ändras på följande sätt:1) Artikel 2 skall utgå.2) Bilaga II skall utgå.Artikel 4Femte direktivet 74/203/EEG skall upphävas.Artikel 5Medlemsstaterna skall, senast den 31 oktober 1999, sätta i kraft de lagar och andra bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa bestämmelserna från och med den 1 november 1999.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 6Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 april 1999.På kommissionens vägnarFranz FISCHLERLedamot av kommissionen(1) EGT L 170, 3.8.1970, s. 2.(2) EGT L 270, 14.12.1970, s. 1.(3) EGT L 6, 12.1.1999, s. 3.(4) EGT L 347, 23.12.1998, s. 31.(5) EGT L 155, 12.7.1971, s. 13.(6) EGT L 208, 24.7.1998, s. 49.(7) EGT L 83, 30.3.1973, s. 21.(8) EGT L 108, 22.4.1974, s. 7.(9) EGT L 246, 29.8.1981, s. 32.BILAGADEL ABESTÄMNING AV AMPROLIUM1-[(4-amino-2-propyl-5-pyrimidylmetyl]-2-metyl-pyridiniumkloridhydroklorid1. Syfte och räckviddMetoden avser bestämning av amprolium i djurfoder och förblandningar. Detektionsgränsen är 1 mg/kg och den undre gränsen för bestämningen 25 mg/kg.2. PrincipProvet extraheras med en vatten-metanol-blandning. Efter utspädning med den rörliga fasen och membranfiltrering bestäms amproliumhalten genom katjonbytesvätskekromatografi (HPLC) med UV-detektor.3. Reagens3.1 Metanol3.2 Acetonitril, HPLC-kvalitet3.3 Vatten, HPLC-kvalitet3.4 Natriumdivätefosfatlösning, c = 0,1 mol/lLös 13,80 g natriumdivätefosfatmonohydrat i vatten (3.3) i en 1 l mätkolv, späd till märket med vatten (3.3) och blanda.3.5 Natriumperkloratlösning, c = 1,6 mol/lLös 224,74 g natriumperkloratmonohydrat i vatten (3.3) i en 1 l mätkolv, späd till märket med vatten (3.3) och blanda.3.6 Rörlig fas för HPLC (se anmärkning 9.1).En blandning av acetonitril (3.2), natriumdivätefosfatlösning (3.4) och natirumperkloratlösning (3.5), 450 + 450 + 100 (v + v + v). Filtrera före användning lösningen genom ett 0,22 μm membranfilter (4.3) och avlufta den (i ultraljudsbad (4.4) i minst 15 minuter).3.7 Standardsubstans: rent amprolium, 1-[(4-amino-2-propylpyrimidin-5-yl)metyl]-2-metyl-pyridiniumkloridhydroklorid, E 750 (se punkt 9.2)3.7.1 Standardlösning av amprolium, 500 μg/mlVäg med en noggrannhet av 0,1 mg upp 50 mg amprolium (3.7) i en 100 ml mätkolv, lös det i 80 ml metanol (3.1) och placera kolven i ett ultraljudsbad i 10 min (4.4). Låt lösningen anta rumstemperatur, fyll upp till märket med vatten och blanda. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.7.2 Arbetsstandardlösning av amprolium, 50 μg/mlPipettera 5,0 ml av lagerstandardlösningen (3.7.1) till en 50 ml mätkolv, fyll till märket med den extraktionslösningen (3.8) och blanda. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.7.3 KalibreringslösningarÖverför 0,5, 1,0 och 2,0 ml av arbetsstandardlösningen (3.7.2) till ett antal 50 ml mätkolvar. Fyll till märket med den rörliga fasen (3.6) och blanda. Dessa lösningar motsvarar 0,5, 1,0 respektive 2,0 μg amprolium per ml. Dessa lösningar måste beredas på nytt före varje användning.3.8 ExtraktionslösningMetanol-vatten-blandning (3.1) 2 + 1 (v + v)4. Utrustning4.1 HPLC-utrustning med injektionssystem som lämpar sig för injektionsvolymer på 100 μl4.1.1 Vätskekromatografikolonn 125 mm x 4 mm, katjonbytare Nucleosil 10 SA, 10 μm packning, eller motsvarande4.1.2 Variabel UV-detektor eller diodarraydetektor4.2 Membranfilter, PTFE-material, 0,45 μm4.3 Membranfilter, 0,22 μm4.4 Ultraljudsbad4.5 Mekanisk skakapparat eller magnetomrörare5. Utförande5.1 Allmänt5.1.1 BlindprovFör utbytesförsöket (5.1.2) bör ett blindprov analyseras för kontroll av att varken amprolium eller andra störande ämnen är närvarande. Blindprovet bör vara av samma typ som provet och varken amprolium eller andra störande ämnen skall kunna påvisas i det.5.1.2 UtbytesförsökEtt utbytesförsök bör utföras genom en analys av blindprovet tillsatt ("spikat") med en mängd amprolium som motsvarar den i provet. För spikning på nivån 100 mg/kg, sätt 10,0 ml av stamstandardlösningen (3.7.1) till en 250 ml kolv och indunsta till ca 0,5 ml. Tillsätt 50 g av blindprovet, blanda ordentligt, låt stå i tio minuter och rör om igen flera gånger före extraktionen (5.2).Om ett blindprov av samma typ som provet inte finns att tillgå (se 5.1.1) kan ett utbytestest göras med standardtillsatsmetoden. Denna innebär att det prov som skall analyseras spikas med samma mängd amprolium som finns i provet. Detta prov analyseras tillsammans med det "ospikade" provet och utbytet kan beräknas genom subtraktion.5.2 Extraktion5.2.1 Förblandningar (med mindre än 1 % amprolium) och djurfoderVäg beroende på amproliumhalten in 5-40 g av provet med en noggrannhet på 0,01 g i en 500 ml E-kolv och tillsätt 200 ml extraktionslösning (3.8). Placera kolven i ultraljudsbadet (4.4) i 15 minuter. Ta kolven ur badet och skaka lösningen i 1 timme i skakapparat eller på magnetomrörare (4.5). Späd en del av lösningen med den rörliga fasen (3.6) till en amproliumhalt av 0,5-2 μg/ml och blanda (se iakttagelse 9.3). Filtrera 5-10 ml av den utspädda lösningen genom ett membranfilter (4.2). Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.3).5.2.2 Förblandningar (med minst 1 % amprolium)Väg beroende på amproliumhalten in 1-4 g av förblandningen med en noggrannhet på 0,001 g i en 500 ml E-kolv och tillsätt 200 ml extraktionslösning (3.8). Placera kolven i ultraljudsbadet i 15 minuter (4.4). Ta kolven ur badet och skaka lösningen i 1 timme i skakapparat eller på magnetomrörare (4.5). Späd en del av lösningen med den rörliga fasen (3.6) till en amproliumhalt av 0,5-2 μg/ml och blanda. Filtrera 5-10 ml av den utspädda lösningen genom ett membranfilter (4.2). Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.3).5.3 HPLC-bestämning5.3.1 Parametrar:Följande villkor anges som vägledning; andra förutsättningar kan väljas om de ger motsvarande resultat.>Plats för tabell>Kontrollera det kromatografiska systemets stabilitet genom att flera gånger injicera kalibreringslösningen (3.7.3) som innehåller 1,0 μg/ml tills konstanta toppar och retentionstider uppnås.5.3.2 KalibreringskurvaInjicera varje kalibreringslösning (3.7.3) flera gånger och bestäm medeltoppareorna för varje koncentration. Konstruera en kalibreringskurva med kalibreringslösningarnas medeltoppareor längs y-axeln och de motsvarande koncentrationerna i μg/ml längs x-axeln.5.3.3 ProvlösningInjicera provlösningen (5.2) flera gånger med samma mängd som kalibreringslösningarna och bestäm medeltopparean för amproliumtopparna.6. ResultatberäkningAnvänd medeltopparean för provlösningens amproliumtoppar för att bestämma provlösningens koncentration i μg/ml med hjälp av kalibreringskurvan (5.3.2).Amproliuminnehållet w i mg/kg i provet fås genom följande formel:>Hänvisning till >[mg/kg] därV= extraktionslösningens (3.8) volym i ml enligt 5.2 (dvs. 200 ml)β= amproliumkoncentration i provlösningen (5.2) i μg/mlf= spädningsfaktorn enligt 5.2m= provportionens massa i gram7. Utvärdering av resultat7.1 IdentitetAnalytens identitet kan bekräftas genom co-kromatografs eller genom användning av en diodarraydetektor med vars hjälp spektret för provextraktet (5.2) och kalibreringslösningen (3.7.3) innehållande 2,0 μg/ml jämförs.7.1.1 Co-kromatografiEtt provextrakt (5.2) spikas genom tillsats av en lämplig mängd kalibreringslösning (3.7.3). Mängden tillsatt amprolium bör vara densamma som den mängd amprolium som bestämts i provextraktet.Endast nivån på amproliumtoppen bör förhöjas efter beaktande av både den tillsatta mängden och spädningen av extraktet. Toppens bredd måste på mitten ligga inom +- 10 % av den ursprungliga bredden på amproliumtoppen i det icke spikade provextraktet.7.1.2 DiodarraydetektionResultaten utvärderas enligt följande kriterier:a) Våglängden för provets och standardspektrets maximala absorption, noterad vid kromatogrammets toppkurva, skall inte skilja sig inom detektorns upplösning. Vid diodarraydetektion ligger upplösningen vanligen inom +- 2 nm.b) Mellan 210 och 320 nm skall det provspektrum och det standardspektrum som noterats vid kromatogrammets toppkurva inte skilja sig åt för de delar av spektret som ligger inom 10-100 % av den relativa absorbansen. Detta kriterium är uppfyllt om samma maxima är närvarande och avvikelsen mellan de båda spektren inte vid någon mätpunkt överskrider 15 % av standardanalytens absorbans.c) Mellan 210 och 320 nm skall den uppåtgående linjen, toppen och den nedåtgående linjen från samma provextrakt inte skilja sig från varandra i de delar av spektret som ligger inom 10-100 % av den relativa absorbansen. Detta kriterium är uppfyllt om samma maxima observeras och avvikelsen mellan de båda spektren inte vid någon mätpunkt överskrider 15 % av standardanalytens absorbans.Om något av dessa kriterier inte är uppfyllt har närvaro av analyten inte bekräftats.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av två parallella bestämningar som utförs på samma prov får inte överstiga- 15 % i relation till det högre värdet för amproliuminnehåll mellan 25 och 500 mg/kg- 75 mg/kg för amproliuminnehåll mellan 500 och 1000 mg/kg- 7,5 % i relation till det högre värdet för amproliuminnehåll för över 1000 mg/kg7.3 UtbyteI fråga om spikade (rena) blindprov skall utbytet vara minst 90 %.8. Resultat av en samordnad undersökningEn samordnad undersökning genomfördes med analys av tre fjäderfäfoder (proverna 1-3), ett mineralfoder (prov 4) och en förblandning (prov 5). Resultaten framgår av följande tabell:>Plats för tabell>L: antal laboratoriern: antal individuella värdensr: repeterbarhetens standardavvikelseCVr: repeterbarhetens variationskoefficientsR: reproducerbarhetens standardavvikelseCVR: reproducerbarhetens variationskoefficient9. Anmärkningar9.1 Om provet innehåller tiamin kommer tiamintoppen i kromatogrammet att ligga strax före amproliumtoppen. Med denna metod måste amprolium och tiamin separeras. Om amprolium och tiamin inte separeras med den kolonn (4.1.1) som används för den här metoden skall upp till 50 % av acetonitrildelen av den rörliga fasen (3.6) ersättas med metanol.9.2 Enligt den brittiska farmakopén uppvisar amproliumlösningens spektrum (c = 0,02 mol/l) i saltsyra (c = 0,1 mol/l) maxima vid 246 och 262 nm. Absorbansen skall vara 0,84 vid 246 nm och 0,80 vid 262 nm.9.3 Extraktet måste alltid spädas med den rörliga fasen, i annat fall kan retentionstiden för amproliumtoppen förändras väsentligt på grund av förändringar av jonstyrkan.DEL BBESTÄMNING AV DICLAZURIL(+)-4-klorfenyl-[2,6-dikloro-4-(2,3,4,5-tetrahydro-3,5-dioxo-1,2,4-triazin-2-yl)fenyl]acetonitril1. Syfte och räckviddMetoden avser bestämning av diclazuril i djurfoder och förblandningar. Detektionsgränsen är 0,1 mg/kg och den undre gränsen för bestämningen 0,5 mg/kg.2. PrincipEfter tillsats av den interna standarden skall provet extraheras med surgjord metanol. För djurfoder skall en andel av extraktet renas med en C18-patron för extraktion av den fasta fasen. Diclazuril elueras från patronen med en blandning av surgjord metanol och vatten. Efter indunstning löses återstoden i DMF/vatten. För förblandningar skall extraktet indunstas och återstoden lösas i DMF/vatten. Diclazurilinnehållet bestäms genom en reversed-phase vätskekromatografi (HPLC) med UV-detektor.3. Reagens3.1 Vatten, HPLC-kvalitet.3.2 Ammoniumacetat3.3 Tetrabutylammoniumvätesulfat (TBHS)3.4 Acetonitril, HPLC-kvalitet3.5 Metanol, HPLC-kvalitet3.6 N,N-dimetylformamid (DMF)3.7 Saltsyra, ρ20 = 1,19 g/ml3.8 Standardsubstans: diclazuril II-24: ren (+)-4-klorfenyl-[2,6-dikloro-4-(2,3,4,5-tetrahydro-3,5-dioxo-1,2,4-triazin-2-yl)-fenyl]-acetonitril, E771.3.8.1 Stamstandardlösning av diclazuril, 500 μg/ml.Väg med en noggrannhet av 0,1 mg upp 25 mg av standardsubstansen diclazuril (3.8) i en 50 ml mätkolv. Lös i DMF (3.6), fyll till märket med DMF (3.6) och blanda. Slå in kolven i aluminiumfolie eller använd en kolv av färgat glas. Förvara i kylskåp. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.8.2 Standardlösning av diclazuril, 50 μg/ml.Sätt 5,00 ml av lagerstandardlösningen (3.8.1) till en 50 ml mätkolv, fyll till märket med DMF (3.6) och blanda. Slå in kolven i aluminiumfolie eller använd en kolv av färgat glas. Förvara i kylskåp. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.9 Intern standardsubstans: 2,6-dikloro-α-(4-klorofenyl)-4-(4,5 dihydro-3,5-dioxo-1,2,4-triazine-2-(3H)-yl)-α-metylbenzen-acetonitril3.9.1 Intern stamstandardlösning, 500 μg/ml.Väg med en noggrannhet av 0,1 mg upp 25 mg av den interna standardsubstansen (3.9) i en 50 ml mätkolv. Lös i DMF (3.6), fyll till märket med DMF (3.6) och blanda. Slå in kolven i aluminiumfolie eller använd en kolv av färgat glas. Förvara i kylskåp. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.9.2 Intern standardlösning, 50 μg/ml.Sätt 5,00 ml av den interna standardlösningen (3.9.1) till en 50 ml mätkolv, fyll till märket med DMF (3.6) och blanda. Slå in kolven i aluminiumfolie eller använd en kolv av färgat glas. Förvara i kylskåp. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.9.3 Intern standardlösning för förblandningar, p/1000 mg/ml (p = nominell diclazurilhalt i förblandningen i mg/kg)Väg med en noggrannhet av 0,1 mg upp p/10 mg av den interna standardsubstansen i en 100 ml mätkolv, lös i DMF (3.6) i ett ultraljudsbad (4.6), fyll till märket med DMF och blanda. Slå in kolven i aluminiumfolie eller använd en kolv av färgat glas. Förvara i kylskåp. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.10 Kalibreringslösning, 2 μg/ml.Pipettera 2,00 ml diclazurilstandardlösning (3.8.2) och 2,00 ml intern standardlösning (3.9.2) till en 50 ml mätkolv. Tillsätt 16 ml DMF (3.6), fyll till märket med vatten och blanda. Denna lösning måste beredas på nytt före varje användning.3.11 C18 extraktionspatron för den fasta fasen, t.ex. Bond Elut, storlek: 1 cm3, sorbent: 100 mg.3.12 Extraktionslösning: surgjord metanol.Pipettera 5,0 ml saltsyra (3.7) till 1000 ml metanol (3.5) och blanda.3.13 Rörlig fas för HPLC:EluentA: ammoniumacetat - tetrabutylammoniumvätesulfatlösning.3.13.1 Lös 5 g ammoniumacetat (3.2) och 3,4 g TBHS (3.3) i 1000 ml vatten (3.1) och blanda.3.13.2 Eluent B: acetonitril (3.4)3.13.3 Eluent C: metanol (3.5)4. Utrustning4.1 Mekanisk skakapparat4.2 Utrustning för tertiary-gradient-HPLC4.2.1 Kolonn för vätskekromatografi, 100 mm x 4,6 mm, Hypersil ODS, 3 μm packning, eller motsvarande4.2.2 Variabel UV-detektor eller diodarraydetektor.4.3 Vakuumrotationsindustare4.4 Membranfilter, 0,45 μm.4.5 Vakuumgrenrör4.6 Ultraljudsbad5. Utförande5.1 Allmänt5.1.1 BlindprovEtt blindprov bör analyseras för kontroll av att varken diclazuril eller andra störande ämnen är närvarande. Blindprovet bör vara av samma typ som provet och varken diclazuril eller andra störande ämnen skall kunna påvisas i det.5.1.2 UtbytesförsökEtt utbytesförsök bör utföras genom en analys av blindprovet tillsatt ("spikat") med en mängd diclazuril som motsvarar den i provet. För spikning på nivån 1 mg/kg, sätt 0,1 ml av stamstandardlösningen (3.8.1) till 50 g av ett blindprov, blanda noga och låt stå i 10 minuter. Blanda sedan flera gånger före vidare hantering.Om ett blindprov av samma typ som provet inte finns att tillgå (se 5.1.1) kan ett utbytestest göras med standardtillsatsmetoden. Denna innebär att det prov som skall analyseras spikas med samma mängd diclazuril som finns i provet. Detta prov analyseras tillsammans med det "ospikade" provet och utbytet kan beräknas genom subtraktion.5.2 Extraktion5.2.1 DjurfoderVäg med 0,01 g noggrannhet upp ungefär 50 g prov. Överför detta till en 500 ml E-kolv, tillsätt 1,00 ml intern standardlösning (3.9.2) och 200 ml extraktionslösning (3.12) samt tillslut kolven. Skaka blandningen i skakapparaten (4.1) över natt. Låt stå i 10 minuter. Överför 20 ml av supernatanten till ett lämpligt glaskärl och späd med 20 ml vatten. Överför denna lösning till en extraktionspatron (3.11) och låt den gå igenom patronen genom att lägga på vakuum (4.5). Tvätta patronen med 25 ml av en blandning av extraktionslösning (3.12) och vatten, 65 + 35 (V + V). Kasta de uppsamlade fraktionerna och eluera ämnena med 25 ml av en blandning av extraktionslösning (3.12) och vatten, 80 + 20 (V + V). Indunsta med hjälp av en rotationsindunstare (4.3) denna fraktion vid 60 C tills den precis har torkat. Lös återstoden i 1,0 ml DMF (3.6), tillsätt 1,5 ml vatten och blanda. Filtrera genom ett membranfilter (4.4). Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.3).5.2.2 FörblandningarVäg med 0,001 g noggrannhet upp ungefär 1 g prov. Överför detta till en 500 ml E-kolv, tillsätt 1,00 ml intern standardlösning (3.9.3) och 200 ml extraktionslösning (3.12) samt tillslut kolven. Skaka blandningen i skakapparaten (4.1) över natt. Låt stå i 10 minuter. Överför 10000/p ml (p = den nominella halten av diclazuril i förblandningen i mg/kg) av supernatanten till en rundkolv av lämplig storlek. Indunsta med en rotationsindunstare (4.3) under minskat tryck vid 60 °C tills återstoden precis har torkat. Lös återstoden i 10,0 ml DMF (3.6), tillsätt 15,0 ml vatten (3.1) och blanda. Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.3).5.3 HPLC-bestämning5.3.1 ParametrarFöljande villkor anges som vägledning; andra förutsättningar kan väljas om de ger motsvarande resultat.>Plats för tabell>Kontrollera det kromatografiska systemets stabilitet genom att flera gånger injicera kalibreringslösningen (3.10) som innehåller 2 μg/ml till dess konstanta toppar och retentionstider uppnås.5.3.2 KalibreringslösningInjicera 20 μl av kalibreringslösningen (3.10) flera gånger och bestäm medeltopphöjden (arean) för diclazuril och den interna standarden.5.3.3 ProvlösningInjicera 20 μl av provlösningen (5.2.1 eller 5.2.2) flera gånger och bestäm medeltopphöjden (arean) för diclazuril och den interna standarden.6. Resultatberäkning6.1 DjurfoderDiclazurilinnehållet w i mg/kg i provet fås genom följande formel:>Hänvisning till >[mg/kg] därhd,s= topphöjd (area) för diclazuril i provlösningen (5.2.1)hi,s= topphöjd (area) för den interna standarden i provlösningen (5.2.1)hd,c= topphöjd (area) för diclazuril i kalibreringslösningen (3.10)hi,c= topphöjd (area) för den interna standarden i kalibreringslösningen (3.10)βd,c= diclazurilkoncentrationen i kalibreringslösningen i μg/ml (3.10)m= provportionens massa i gV= provextraktets volym enligt 5.2.1 (dvs. 2,5 ml)6.2 FörblandningarDiclazurilinnehållet w i mg/kg i provet fås genom följande formel:>Hänvisning till >[mg/kg] därhd,c= topphöjd (area) för diclazuril i kalibreringslösningen (3.10)hi,c= topphöjd (area) för den interna standarden i kalibreringslösningen (3.10)hd,s= topphöjd (area) för diclazuril i provlösningen (5.2.2)hi,s= topphöjd (area) för den interna standarden i provlösningen (5.2.2)βd,c= diclazurilkoncentrationen i kalibreringslösningen i μg/ml (3.10)m= provportionens massa i gV= provextraktets volym enligt 5.2.2 (dvs. 25 ml)p= nominell diclazurilhalt i förblandningen i mg/kg7. Utvärdering av resultaten7.1 IdentitetAnalytens identitet kan bekräftas genom co-kromatografi eller genom användning av en diodarraydetektor med vars hjälp spektret för provextraktet (5.2.1 eller 5.2.2) och kalibreringslösningen (3.10) jämförs.7.1.1 Co-kromatografiEtt provextrakt (5.2.1 eller 5.2.2) spikas genom tillsats av en lämplig mängd kalibreringslösning (3.10). Mängden tillsatt diclazuril bör vara densamma som den mängd diclazuril som hittats i provextraktet.Endast nivån på diclazuriltoppen bör förhöjas efter beaktande av både den tillsatta mängden och spädningen av extraktet. Toppens bredd måste på mitten ligga inom +- 10 % av den ursprungliga bredden på diclazuriltoppen i det icke spikade provextraktet.7.1.2 DiodarraydetektionResultaten utvärderas enligt följande kriterier:a) Våglängden för provets och standardspektrets maximala absorption, noterad vid kromatogrammets toppkurva, skall inte skilja sig inom detektorns upplösning. Vid diodarraydetektion ligger upplösningen vanligen inom +- 2 nm.b) Mellan 230 och 320 nm skall det provspektrum och det standardspektrum som noterats vid kromatogrammets toppkurva inte skilja sig åt för de delar av spektret som ligger inom 10-100 % av den relativa absorbansen. Detta kriterium är uppfyllt om samma maxima är närvarande och avvikelsen mellan de båda spektren inte vid någon mätpunkt överskrider 15 % av standardanalytens absorbans.c) Mellan 230 och 320 nm skall den uppåtgående linjen, toppen och den nedåtgående linjen från samma provextrakt inte skilja sig från varandra i de delar av spektret som ligger inom 10-100 % av den relativa absorbansen. Detta kriterium är uppfyllt om samma maxima observeras och avvikelsen mellan de båda spektren inte vid någon mätpunkt överskrider 15 % av standardanalytens absorbansOm något av dessa kriterier inte är uppfyllt har närvaro av analysmaterialet inte påvisats.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten av två parallella bestämningar som utförs på samma prov får inte överstiga- 30 % i relation till det högre värdet för diclazurilinnehåll mellan 0,5 och 2,5 mg/kg- 0,75 mg/kg för diclazurilinnehåll mellan 2,5 och 5 mg/kg- 15 % i relation till det högre värdet för diclazurilinnehåll för över 5 mg/kg7.3 UtbyteI fråga om spikade (rena) blindprov skall utbytet vara minst 80 %.8. Resultat av samordnad undersökningEn samordnad undersökning genomfördes där fem prover analyserades av 11 laboratorier.Proverna bestod av två förblandningar, en blandad med en organisk matris (O 100) och den andra med en oorganisk matris (A 100). Den teoretiska halten är 100 mg diclazuril per kg. De tre foderblandningarna för fjäderfä kom från tre olika företag (NL) (L1/Z1/K1). Den teoretiska halten är 1 mg diclazuril per kg. Laboratorierna instruerades att av varje prov analysera ett enda prov eller ett dubbelprov. (Närmare upplysningar om den samordnade undersökningen återfinns i Journal of AOAC International, volym 77, nr 6 1994, s. 1359-1361). Resultaten framgår av följande tabell:>Plats för tabell>L: antal laboratoriern: antal individuella värdenSr: repeterbarhetens standardavvikelseCVr: repeterbarhetens variationskoefficientSR: reproducerbarhetens standardavvikelseCVR: reproducerbarhetens variationskoefficient9. AnmärkningarDiclazurilsvaret måste tidigare ha visats vara linjärt i det koncentrationsintervall mätningarna gäller.DEL CBESTÄMNING AV KARBADOXMetyl-3-(kinoxalin-2-ylmetylen)karbazat-1,4-dioxid1. Syfte och räckviddMetoden avser bestämning av karbadox i djurfoder, förblandningar och beredningar. Detektionsgränsen är 1 mg/kg och den undre gränsen för bestämningen 10 mg/kg.2. PrincipProvet jämviktas med vatten och extraheras med metanol-acetonitril. För djurfoder renas en del av det filtrerade extraktet på en aluminiumoxidkolonn. För förblandningar och foderberedningar späds en del av det filtrerade extraktet till lämplig koncentration med vatten, metanol och acetonitril. Karbadoxininnehållet bestäms genom en reversed-phase vätskekromatografs (HPLC) och UV-detektor.3. Reagens3.1 Metanol3.2 Acetonitril, HPLC-kvalitet3.3 Ättiksyra w = 100 %3.4 Aluminiumoxid: neutral, aktivitetsgrad I3.5 Metanol-acetonitril 1 + 1 (v + v)Blanda 500 ml metanol (3.1) med 500 ml acetonitril (3.2).3.6 Ättiksyra, α = 10 %Späd 10 ml ättiksyra (3.3) till 100 ml med vatten.3.7 Natriumacetat, CH3COONa3.8 Vatten, HPLC-kvalitet3.9 Acetatbuffertlösning, c = 0,01 mol/l, pH = 6,0Lös 0,82 g natriumacetat (3.7) i 700 ml vatten (3.8) och justera pH till 6,0 med ättiksyra (3.6). Överför till en 1000 ml mätkolv, fyll på vatten (3.8) till märket och blanda.3.10 Rörlig fas för HPLCBlanda 825 ml acetatbuffert (3.9) med 175 ml acetonitril (3.2). Filtrera genom 0,22 μm filter (4.5) och avlufta lösningen (t.ex. i ultraljudsbad i 10 minuter).3.11 StandardsubstansRen karbadox: Metyl 3-(2-quinoxalinylmetylen)karbazat N1,N4-dioxid, E 8503.11.1 Lagerstamlösning av karbadox, 100 μg/ml (se Observera 5. Utförande):Väg med en noggrannhet av 0,1 mg upp 25 mg av standardsubstansen karbadox (3.11) i en 250 ml mätkolv. Lös i metanol-acetonitril (3.5) med hjälp av ultraljudsbad (4.7). Låt lösningen anta rumstemperatur efter ultraljudsbehandling, fyll upp till märket med metanol-acetonitril (3.5) och blanda. Slå in kolven i aluminiumfolie eller använd en kolv av färgat glas. Förvara i kylskåp. Lösningen kan lagras i en månad vid högst 4 °C.3.11.2 KalibreringslösningarÖverför 2,0, 5,0, 10,0 och 20,0 ml av arbetsstandardlösningen (3.11.1) till ett antal 100 ml mätkolvar. Tillsätt 30 ml vatten, fyll till märket med metanolacetonitril (3.5) och blanda. Slå in mätkolven i aluminiumfolie. Dessa lösningar motsvarar 2,0, 5,0, 10,0 respektive 20,0 μg/ml karbadox.Kalibreringslösningarna måste beredas på nytt före varje användning.Observera:För bestämning av karbadox i djurfoder som innehåller mindre än 10 mg/kg måste kalibreringslösningar med koncentrationer under 2,0 μg/ml beredas.3.12 Vatten-[metanol-acetonitril]-blandning (3.5), 300 + 700 ( v + v).Blanda 300 ml vatten med 700 ml av metanol-acetonitril-blandningen (3.5).4. Utrustning4.1 Skakapparat eller magnetomrörare.4.2 Glasfiberfiltrerpapper (Whatman GF/A eller motsvarande)4.3 Glaskolonn (längd 300-400 mm, intern diameter ca 10 mm) av matterat glas och med avtappningskran.Observera:en glaskolonn med stängningsventil eller med avsmalnande ände kan också användas. I så fall skall en tuss glassull tryckas ned i nedre änden med en glasstav.4.4 HPLC-utrustning med injektionssystem avpassat för injektionsvolymer på 20 μl4.4.1 Vätskekromatografikolonn: 300 mm x 4 mm, C18, 10 μm packning, eller motsvarande4.4.2 Variabel UV-detektor eller diodarraydetektor för intervallet 225-400 nm4.5 Membranfilter, 0,22 μm.4.6 Membranfilter, 0,45 μm.4.7 Ultraljudsbad5. UtförandeObservera:karbadox är ljuskänsligt. Utför alla moment i dämpad belysning eller använd färgade glaskärl eller glaskärl inslagna i aluminiumfolie.5.1 Allmänt5.1.1 BlindprovFör utbytesförsöket (5.1.2) bör ett blindprov analyseras för kontroll av att varken karbadox eller andra störande ämnen är närvarande. Blindprovet bör vara av samma typ som provet och varken karbadox eller andra störande ämnen skall kunna påvisas i det.5.1.2 UtbytesförsökEtt utbytesförsök bör utföras genom en analys av blindprovet tillsatt ("spikat") med en mängd karbadox som motsvarar den i provet. För spikning på nivån 50 mg/kg, sätt 5,0 ml av stamstandardlösningen (3.11.1) till en 200 ml E-kolv. Indunsta lösningen till ca 0,5 ml i ett kvävgasflöde. Tillsätt 10 g av blindprovet, blanda ordentligt och låt stå i tio minuter. Rör om igen flera gånger före extraktionen (5.2).Om ett blindprov av samma typ som provet inte finns att tillgå (se 5.1.1) kan ett utbytestest göras med standardtillsatsmetoden. Denna innebär att det prov som skall analyseras spikas med samma mängd karbadox som finns i provet. Detta prov analyseras tillsammans med det "ospikade" provet och utbytet kan beräknas genom subtraktion.5.2 Extraktion5.2.1 DjurfoderVäg med en noggrannhet av 0,01 g upp 10 g av provet och överför till en 200 ml E-kolv. Tillsätt 15,0 ml vatten, blanda och låt jämvikta i 5 min. Tillsätt 35,0 ml metanol-acetonitril-blandning (3.5), tillslut kolven och placera den i skakapparat eller på magnetomrörare i 30 minuter (4.1) Filtrera lösningen genom glasfiberfiltrerpapper (4.2). Spara denna lösning till reningssteget (5.3).5.2.2 Förblandningar (0,1-2,0 %)Väg med en noggrannhet av 0,001 g upp 1 g omalt prov och överför till en 200 ml E-kolv. Tillsätt 15,0 ml vatten, blanda och låt jämvikta i 5 minuter. Tillsätt 35,0 ml metanol-acetonitril-blandning (3.5), tillslut kolven och placera den i skakapparat eller på magnetomrörare i 30 minuter (4.1) Filtrera lösningen genom glasfiberfiltrerpapper (4.2). Pipettera upp en delmängd filtrat i en 50 ml mätkolv. Tillsätt 15,0 ml vatten, fyll till märket med metanol-acetonitril (3.5) och blanda. Karbadoxkoncentrationen i slutlösningen skall vara ungefär 10 μg/ml. En del av lösningen filtreras genom ett 0,45 μm membranfilter. Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.4).5.2.3 Foderberedningar ( > 2 %)Väg med en noggrannhet av 0,001 g upp 0,2 g omalt prov och överför till en 250 ml E-kolv. Tillsätt 45,0 ml vatten, blanda och låt jämvikta i 5 minuter. Tillsätt 105,0 ml metanol-acetonitril-blandning (3.5), tillslut kolven och homogenisera. Ultraljudsbehandla (4.7) provet i 15 minuter och placera det i skakapparat eller på magnetomrörare i 15 minuter (4.1). Filtrera lösningen genom glasfiberfiltrerpapper (4.2).Späd en delmängd av filtratet med vatten-metanol-acetonitril-blandningen (3.12) till en slutlig karbadoxkoncentration på 10-15 μg/ml (för en 10 % lösning blir spädningsfaktorn 10). En del av lösningen filtreras genom ett 0,45 μm membranfilter.Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.4).5.3 Rening5.3.1 Preparation av aluminiumoxidkolonnenVäg upp 4 g aluminiumoxid (3.4) och överför det till glaskolonnen (4.3).5.3.2 Rening av provTillsätt 15 ml av det filtrerade extraktet (5.2.1) till aluminiumoxidkolonnen och häll bort de första 2 ml eluat. Samla upp nästa 5 ml och filtrera en del genom ett 0,45 μm filter (4.6). Gå vidare till HPLC-bestämningen (5.4).5.4 HPLC-bestämning5.4.1 ParametrarFöljande villkor anges som vägledning; andra förutsättningar kan väljas om de ger motsvarande resultat.>Plats för tabell>Kontrollera det kromatografiska systemets stabilitet genom att flera gånger injicera kalibreringslösningen (3.11.2) som innehåller 5,0 μg/ml tills konstanta toppar och retentionstider uppnås.5.4.2 KalibreringskurvaInjicera varje kalibreringslösning (3.11.2) flera gånger och bestäm medeltoppareorna för varje koncentration. Konstruera en kalibreringskurva med kalibreringslösningarnas medeltoppareor längs y-axeln och de motsvarande koncentrationerna i μg/ml längs x-axeln.5.4.3 ProvlösningInjicera provextraktet [(5.3.2) för djurfoder, (5.2.2) för förblandningar och (5.2.3) för foderberedningars flera gånger och bestäm medeltoppareorna för karbadoxtopparna.6. ResultatberäkningAnvänd medeltopparean för provlösningens karbadoxtoppar för att bestämma provlösningens koncentration i μg/ml med hjälp av kalibreringskurvan (5.4.2).6.1 DjurfoderKarbadoxinnehållet w (mg/kg) i provet fås genom följande formel:>Hänvisning till >[mg/kg] därβ= karbadoxkoncentration i provlösningen (5.3.2) i μg/ml,V1= extraktionsvolymen i ml (dvs. 50)m= provportionens massa i g6.2 Förbländningar och foderberedningarKarbadoxinnehållet w (mg/kg) i provet fås genom följande formel:>Hänvisning till >[mg/kg] där:β= Karbadoxkoncentration i provlösningen (5.2.2 eller 5.2.3) i μg/ml,V2= extraktionsvolymen i ml (dvs. 50 för förblandningar och 150 för foderberedningar)f= utspädningsfaktor enligt 5.2.2 (förblandningar) eller 5.2.3 (foderberedningar)m= provportionens massa i g7. Utvärdering av resultaten7.1 IdentitetAnalytens identitet kan bekräftas genom co-kromatografi eller genom användning av en diodarraydetektor med vars hjälp spektret för provextraktet och kalibreringslösningen (3.11.2) innehållande 10,0 μg/ml jämförs.7.1.1 Co-kromatografiEtt provextrakt spikas genom tillsats av en lämplig mängd kalibreringslösning (3.11.2). Mängden tillsatt karbadox bör vara densamma som den mängd som hittats i provextraktet.Endast nivån på karbadoxtoppen bör förhöjas efter beaktande av både den tillsatta mängden och spädningen av extraktet. Toppens bredd måste på mitten ligga inom 10 % av den ursprungliga bredden.7.1.2 DiodarraydetektionResultaten utvärderas enligt följande kriterier:a) Våglängden för provets och standardspektrets maximala absorption, noterad vid kromatogrammets toppkurva, skall inte skilja sig inom detektorns upplösning. Vid diodarraydetektion ligger upplösningen vanligen inom +- 2 nm.b) Mellan 225 och 400 nm skall det provspektrum och det standardspektrum som noterats vid kromatogrammets toppkurva inte skilja sig åt för de delar av spektret som ligger inom 10-100 % av den relativa absorbansen. Detta kriterium är uppfyllt om samma maxima är närvarande och avvikelsen mellan de båda spektren inte vid någon mätpunkt överskrider 15 % av standardanalytens absorbans.c) Mellan 225 och 400 nm skall den uppåtgående linjen, toppen och den nedåtgående linjen från samma provextrakt inte skilja sig från varandra i de delar av spektret som ligger inom 10-100 % av den relativa absorbansen. Detta kriterium är uppfyllt om samma maxima observeras och avvikelsen mellan de båda spektren inte vid någon mätpunkt överskrider 15 % av standardanalytens absorbans.Om något av dessa kriterier inte är uppfyllt har närvaro av analysmaterialet inte påvisats.7.2 RepeterbarhetSkillnaden mellan resultaten från två parallella bestämningar som utförs på samma prov får inte överskrida 15 % i relation till det högre resultatet för karbadoxinnehåll på över 10 mg/kg.7.3 UtbyteI fråga om spikade prov (blindprov) skall utbytet vara minst 90 %.8. Resultat av samordnad undersökningEn samordnad undersökning genomfördes med 6 djurfoder, 4 förblandningar och 3 foderberedningar som analyserades av 8 laboratorier. Dubbelprover analyserades för varje prov. (Närmare uppgifter om denna samordnade undersökning återfinns i Journal of the AOAC, volym 71, 1988, s. 484-490). Resultaten (efter uteslutning av extremvärden) framgår av följande tabell:L: antal laboratoriern: antal individuella värdenSr: repeterbarhetens standardavvikelseCVr: repeterbarhetens variationskoefficientSR: reproducerbarhetens standardavvikelseCVR: reproducerbarhetens variationskoefficient>Plats för tabell>>Plats för tabell>