Avis juridique important

|

31993L0099

Rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 290 , 24/11/1993 s. 0014 - 0017 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 25 s. 0080  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 25 s. 0080

RÅDETS DIREKTIV 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedelEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är nödvändigt att besluta om åtgärder i samband med den inre marknaden; den inre marknaden omfattar ett område utan inre gränser med fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital.Handeln med livsmedel är en mycket viktig del av den inre marknaden.Det är därför nödvändigt att rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel(4) tillämpas enhetligt i alla medlemsstater; i detta direktiv fastställs allmänna regler för den offentliga kontrollen av livsmedel.Det behövs ytterligare regler avsedda att förbättra de kontrollförfaranden som gäller i gemenskapen.Medlemsstaterna bör vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att personalen vid behöriga myndigheter har tillräcklig teknisk och administrativ kompetens.För att garantera provningsresultatens kvalitet bör ett system av kvalitetsstandarder införas för laboratorier åt vilka medlemsstaterna uppdragit att utföra offentlig kontroll av livsmedel; ett sådant system bör överensstämma med allmänt accepterade och standardiserade normer; det är dessutom av vikt att laboratorierna i möjligaste mån använder sig av validerade analysmetoder.Utvecklingen inom handeln med livsmedel mellan de olika medlemsstaterna nödvändiggör ett närmare samarbete mellan de myndigheter som har att göra med kontrollen av livsmedel.Det behövs allmänna regler för de kommissionstjänstemän som är specialiserade på kontroll av livsmedel och som samarbetar med specialiserade tjänstemän i medlemsstaterna, i syfte att säkerställa en enhetlig tillämpning av livsmedelslagstiftningen.Det bör fastställas bestämmelser enligt vilka de nationella myndigheterna och kommissionen skall ge varandra administrativt bistånd i syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av livsmedelslagstiftningen, särskilt genom förebyggande verksamhet och genom att påvisa överträdelser eller misstänkta överträdelser av denna lagstiftning.Med tanke på arten av den information som utväxlas enligt detta direktiv bör den skyddas av sekretess.Det bör fastställas ett förfarande för ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Detta direktiv kompletterar direktiv 89/397/EEG.2. Vid tillämpningen av detta direktiv gäller bestämmelserna i artikel 1.2, 1.3 och 1.4 i direktiv 89/397/EEG.Artikel 2Medlemsstaterna skall se till att behöriga myndigheter har, eller har tillgång till, tillräckligt stor, väl kvalificerad och erfaren personal, särskilt inom områden som kemi, livsmedelskemi, veterinärmedicin, medicin, livsmedelsmikrobiologi, livsmedelshygien, livsmedelsteknik och lagstiftning, så att de kontroller som anges i artikel 5 i direktiv 89/397/EEG kan utföras på ett adekvat sätt.Artikel 31. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG uppfyller de allmänna kriterier för provningslaboratorier som fastställs i Europastandard EN 45001 kompletterad av standardrutiner och slumpmässiga kontroller av dessas överensstämmelse, utförd av kvalitetssäkringspersonal, i enlighet med OECD:s principer nr 2 och 7 för god laboratoriesed som fastställs i avdelning II i bilaga 2 till OECD-rådets beslut av den 12 maj 1981 om ömsesidigt erkännande av data vid värdering av kemikalier.2. Vid bedömning av de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG, skall medlemsstaternaa) tillämpa de kriterier som fastställs i Europastandard EN 45002, ochb) kräva att ett system för kvalifikationsprövning används i görlig mån.Laboratorier som uppfyller bedömningskriterierna skall anses uppfylla de kriterier som anges i punkt 1.Laboratorier som inte uppfyller bedömningskriterierna skall inte anses som laboratorier enligt artikel 7 i ovannämnda direktiv.3. Medlemsstaterna skall utse organ som skall ansvara för bedömningen av laboratorier enligt artikel 7 i direktiv 89/397/EEG. Dessa organ skall uppfylla de allmänna kriterier för ackrediteringsorgan för laboratorier som fastställs i Europastandard EN 45003.4. Ackrediteringen och bedömningen av provningslaboratorier enligt denna artikel kan gälla enskilda provningar eller grupper av provningar. Alla skäliga avvikelser från tillämpningen av de standarder som anges i punkterna 1, 2 och 3 skall göras i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 8.Artikel 4Medlemsstaterna skall se till att valideringen av de analysmetoder som används för offentlig kontroll av livsmedel vid de laboratorier som avses i artikel 7 i direktiv 89/397/EEG i möjligaste mån överensstämmer med bestämmelserna i punkt 1 och 2 i bilagan till rådets direktiv 85/591/EEG av den 20 december 1985 om införande av provtagnings- och analysmetoder vid kontroll av livsmedel inom gemenskapen(5).Artikel 51. Kommissionen skall utse särskilda tjänstemän som skall samarbeta med behöriga myndigheter i medlemsstaterna för att övervaka och utvärdera likvärdigheten och effektiviteten i de system för offentlig kontroll av livsmedel som drivs av behöriga myndigheter i medlemsstaterna. Kommissionen skall regelbundet rapportera till de berörda medlemsstaterna om de särskilda tjänstemännens arbete.Kommissionen skall se till att dessa tjänstemän är tillräckligt kvalificerade och har lämplig kunskap och erfarenhet för att fylla sin uppgift; närmare tillämpningsföreskrifter kan antas enligt förfarandet i artikel 8.Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall samarbeta med de av kommissionen utsedda tjänstemännen och ge dem all nödvändig hjälp för att de ska kunna fylla sin uppgift.2. Vid genomförandet av de uppgifter som anges i punkt 1 skall medlemsstaterna tillåta kommissionens tjänstemän att följa med tjänstemän från de behöriga myndigheterna när dessa utför de kontroller som avses i artikel 5 i direktiv 89/397/EEG. Tjänstemännen från medlemsstaternas behöriga myndigheter skall under alla omständigheter ansvara för utförandet av kontrollerna. Kommissionen skall ge medlemsstaterna minst fem arbetsdagars förvarning innan kontrollerna börjar. Efter utförandet av varje kontroll enligt denna punkt skall kommissionen rapportera till berörda medlemsstater om sina tjänstemäns arbete.Vid kontroller enligt denna punkt skall de tjänstemän som utsetts av kommissionen kunna visa skriftligt intyg om sin identitet och status.De tjänstemän som utsetts av kommissionen skall följa samma regler och praxis som tjänstemän från medlemsstaterna behöriga myndigheter.3. Kommissionen skall årligen översända en rapport till medlemsstaterna och till Europaparlamentet om hur denna artikel har tillämpats.Artikel 61. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall ge varandra administrativt bistånd i alla övervakningsförfaranden i samband med lagstiftning och kvalitetsnormer som tillämpas på livsmedel och i alla rättsliga förfaranden vid överträdelse av lagstiftning som gäller livsmedel.2. För att underlätta det administrativa biståndet skall varje medlemsstat utse ett förbindelseorgan. Det organ som utses av medlemsstaten skall på lämpligt sätt upprätta samarbetet med förbindelseorganen i övriga medlemsstater. Organens uppgift skall vara att underlätta och samordna kommunikation och särskilt översändelse och mottagande av ansökan om bistånd.3. Medlemsstaterna skall informera kommissionen om alla relevanta uppgifter angående förbindelseorganen. En lista över förbindelseorganen och relevanta uppgifter skall offentliggöras i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning.4. Vid mottagandet av en motiverad ansökan skall det tillfrågade organet ansvara för att det ansökande organet förses med all information som krävs för att det ansökande organet ska kunna garantera överensstämmelse med all lagstiftning och alla kvalitetsnormer som gäller livsmedel inom dess jurisdiktion, med undantag för sådan information som inte kan lämnas på grund av den är under rättslig prövning.5. Den information och dokumentation som avses i punkt 4 skall sändas utan dröjsmål antingen genom förbindelseorganet eller direkt. Om originaldokument inte kan sändas, får kopior av dokumenten användas.6. Om det under utbytet av information framkommer att gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning i endera av de berörda medlemsstaterna kan ha överträtts skall den behöriga myndigheten i den stat i vilken den förmodade överträdelsen skett, inom rimlig tid rapportera till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten- om eventuella åtgärder som har vidtagits för att avhjälpa den förmodade överträdelsen, och dessutom- om de åtgärder som har vidtagits, inklusive åtgärder för att försöka förhindra att den förmodade överträdelsen upprepas.En kopia av en sådan rapport kan också på initiativ från endera medlemsstaten sändas till kommissionen.7. Denna artikel skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av rådets beslut 89/45/EEG av den 21 december 1988 om faror som härrör från användning av konsumentprodukter(6) och rådets direktiv 92/59/EEG om allmän produktsäkerhet(7).Artikel 71. Information som lämnas enligt artikel 6 i detta direktiv skall skyddas av sekretess. I brottmål kan informationen användas endast efter medgivande från den medlemsstat som lämnat informationen och enligt gällande internationella konventioner och avtal rörande ömsesidigt bistånd i frågor om brott, för de medlemsstater som ingår i dem.2. Om en medlemsstat har regler som ger personer fri tillgång till information hos behöriga myndigheter, måste detta påpekas samtidigt som medlemsstaten begär informationen av en annan medlemsstat, eller under utbytet av information om ingen begäran har gjorts. Om den medlemsstat som lämnar informationen påpekar att informationen omfattar sekretessbelagt material, skall den mottagande medlemsstaten se till att informationen inte sprids utöver vad som anges i punkt 1. Om den mottagande medlemsstaten inte har möjlighet att begränsa spridningen av informationen på detta sätt, tillåter detta direktiv att den andra medlemsstaten inte lämnar denna information.3. Varje vägran att tillhandahålla information enligt bestämmelserna i detta direktiv måste ha skälig grund.Artikel 81. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas skall kommissionen biträdas av Ständiga livsmedelskommittén, som inrättats genom beslut 69/414/EEG(8), nedan kallad kommittén.2. Ordföranden skall hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster i kommittén skall vägas enligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.4. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.Artikel 91. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa- detta direktiv, med undantag av artikel 3, före den 1 maj 1995,- artikel 3 före den 1 november 1998.De skall genast underrätta kommissionen om detta.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till den nationella lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 10Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 oktober 1993.På rådets vägnarR. URBAINOrdförande(1) EGT nr C 51, 26.2.1992, s. 10.(2) EGT nr C 337, 21.12.1992, s. 143 och beslut av den 27 oktober 1993.(3) EGT nr C 332, 16.12.1992, s. 5.(4) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 23.(5) EGT nr L 372, 31.12.1985, s. 50(6) EGT nr L 17, 21.1.1989, s. 51. Beslut ändrat genom beslut 90/352/EEG (EGT nr L 173, 6.7.1990, s. 49).(7) EGT nr L 228, 11.8.1992, s. 24.(8) EGT nr L 291, 19.1.1969, s. 9.


title: Kommissionens direktiv 2005/51/EG av den 7 september 2005 om ändring av bilaga XX till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG och bilaga VIII till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG avseende offentlig upphandling   (Text av betydelse för EES)

text:
               1.10.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 257/127

         KOMMISSIONENS DIREKTIV 2005/51/EG
   av den 7 september 2005
   om ändring av bilaga XX till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG och bilaga VIII till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG avseende offentlig upphandling
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (försörjningsdirektivet) (1), särskilt artikel 70 b i detta,
   med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (2), särskilt artikel 79.1 b i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               I bilaga XX till direktiv 2004/17/EG fastställs att de meddelanden som avses i artiklarna 41, 42, 43 och 63 i det direktivet skall översändas till Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer i det format som krävs enligt kommissionens direktiv 2001/78/EG av den 13 september 2001 om ändring av bilaga IV till rådets direktiv 93/36/EEG, bilagorna IV, V och VI till rådets direktiv 93/37/EEG, bilagorna III och IV till rådets direktiv 92/50/EEG, ändrat genom direktiv 97/52/EG, samt bilagorna XII–XV, XVII och XVIII till rådets direktiv 93/38/EEG, ändrat genom direktiv 98/4/EG (direktiv om användning av standardformulär i offentliggjorda meddelanden) (3). I bilaga VIII till direktiv 2004/18/EG fastställs på samma sätt att de meddelanden som avses i artiklarna 35, 58, 64 och 69 i det direktivet skall sändas till Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer i det format som krävs enligt direktiv 2001/78/EG.

               (2)

               Eftersom standardformulären i direktiv 2001/78/EG inte helt beaktar de upplysningar som krävs enligt direktiv 2004/17/EG och 2004/18/EG bör nya standardformulär upprättas genom tillämpningsföreskrifter. Följaktligen är hänvisningen till direktiv 2001/78/EG i bilaga XX till direktiv 2004/17/EG och hänvisningen i bilaga VIII till direktiv 2004/18/EG inte längre giltiga.

               (3)

               Direktiv 2004/17/EG och direktiv 2004/18/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Rådgivande kommittén för offentlig upphandling.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I punkt 1 a i bilaga XX till direktiv 2004/17/EG skall första meningen ersättas med följande:

      ”De upphandlande enheterna skall översända de meddelanden som avses i artiklarna 41, 42, 43 och 63 till Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer i det format som fastställs i de tillämpningsföreskrifter som kommissionen skall anta i enlighet med det förfarande som avses i artikel 68.2.”

   Artikel 2
   I punkt 1 a i bilaga VIII till direktiv 2004/18/EG skall första meningen ersättas med följande:

      ”De upphandlande myndigheterna skall översända de meddelanden som avses i artiklarna 35, 58, 64 och 69 till Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer i det format som fastställs i de tillämpningsföreskrifter som kommissionen skall anta i enlighet med det förfarande som avses i artikel 77.2.”

   Artikel 3
   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 januari 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 7 september 2005.

            På kommissionens vägnar

         Charlie McCREEVY

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EUT L 134, 30.4.2004, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 1874/2004 (EUT L 326, 29.10.2004, s. 17).

      (2)  EUT L 134, 30.4.2004, s. 114. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1874/2004.

      (3)  EGT L 285, 29.10.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

31976L0891

Rådets direktiv 76/891/EEG av den 4 november 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för mätare för elektrisk energi

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 336 , 04/12/1976 s. 0030 - 0048 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0232  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0226  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0232  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0240  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0240

RÅDETS DIREKTIV av den 4 november 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning för mätare för elektrisk energi (76/891/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens yttrande,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Konstruktion och kontroll av elmätare är i medlemsstaterna underkastade tvingande bestämmelser som inte är lika mellan medlemsstaterna och därmed utgör handelshinder för sådana mätare. Dessa bestämmelser måste därför närmas till varandra.I rådets direktiv 71/316/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning avseende gemensamma bestämmelser för både mätdon och metrologiska kontrollmetoder(3), senast ändrat genom direktiv 72/427/EEG(4), fastställdes förfaranden för EEG-typgodkännande och första EEG-verifikation. Enligt det direktivet bör de tekniska kraven på konstruktion och arbetssätt för elmätare fastställas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Detta direktiv gäller nya direktanslutna induktionsmätare för en eller flera tariffer, utförda för enfas- eller flerfasmätning av aktiv energi vid 50 Hz.Artikel 2I bilagan till detta direktiv anges vilka elmätare som får EEG-märkas.De skall vara föremål för EEG-typgodkännande och underkastas första EEG-verifikation.Artikel 3Medlemsstaterna får inte förhindra, förbjuda eller begränsa att elmätare släpps ut på marknaden eller tas i drift om de försetts med märket för EEG-typgodkännande och märkning för första EEG-verifikation.Medlemsstater som tillämpar lägre värden på största tillåtna fel än dem som anges i direktivet om första EEG-verifikation får fortsätta att använda dessa värden på största tillåtna fel under fem år och sex månader efter dagen för anmälan av detta direktiv.Utgående från vunna erfarenheter och uppnådda resultat i internationella organ skall före utgången av denna tid om fem år och sex månader lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med artikel 19 i direktiv 71/316/EEG.Artikel 41. Medlemsstaterna skall inom 18 månader efter dagen för anmälan sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till den nationella lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 november 1976.På rådets vägnarTh. E. WESTERTERPOrdförande(1) EGT nr C 23, 8.3.1974, s. 51.(2) EGT nr C 101, 23.11.1973, s. 6.(3) EGT nr L 202, 6.9.1971, s. 1.(4) EGT nr L 291, 28.12.1972, s. 156.BILAGAKAPITEL 1 - DEFINITIONER1 DEFINITIONER AV VISSA UTTRYCK SOM ANVÄNDS I DENNA BILAGA 1.1 Influensstorhet eller influensfaktorVarje storhet eller faktor, annan än den mätta storheten, vars inverkan kan påverka mätresultatet.1.2 Felvariation beroende på influensstorhetSkillnaden mellan mätarens procentuella fel när endast en influensstorhet antar två specificerade värden efter varandra.1.3 En influensstorhets referensvärdeVärde på denna storhet för vilket vissa av mätarens egenskaper fastställs.1.4 Basström (Ib)Den ström på vilken vissa av mätarens egenskaper är baserade.1.5 Högsta mätström (Imax)Den högsta ström, vid vilken mätaren skall uppfylla kraven i detta direktiv.1.6 ÖvertonshaltKvoten av övertonernas effektivvärde, som erhålles genom att grundtonen subtraheras från en icke sinusformad växelstorhet, och effektivvärdet av denna icke sinusformade storhet. Övertonshalten uttrycks vanligen i procent.1.7 BashastighetRotorns nominella rotationshastighet, uttryckt i varv per minut, när mätaren arbetar under referensförhållanden vid basström och effektfaktor 1.1.8 BasmomentNominellt moment som utövas på stillastående rotor när mätaren arbetar under referensförhållanden vid basström och effektfaktor 1.1.9 TypUttryck som betecknar alla mätare för enkel- eller flertariff från samma tillverkare som har- lika mätegenskaper,- samma enhetliga utförande hos de delar som avgör dessa mätegenskaper,- samma antal amperevarv hos strömlindningen vid basström och samma antal varv per volt i spänningslindningen vid referensspänning,- samma förhållande mellan högsta mätström och basström.Typen kan omfatta mätare med olika värden på basström och referensspänning.Anmärkningar:a) Dessa mätare skall av tillverkaren betecknas med en eller flera grupper av antingen bokstäver eller siffror eller en kombination av bokstäver och siffror. Varje typ motsvaras av endast en beteckning.b) Typen skall representeras av tre provmätare som är avsedda för typprovning och vars karakteristiska data (basström och referensspänning) bestäms av det behöriga kontrollorganet bland de värden som upptas i av tillverkaren föreslagna tabeller (punkt 6.1.1).c) För specialutföranden av samma typ får amperevarvtalet vara ett annat än det som kännetecknar typen. Det närmaste högre eller lägre amperevarvtalet bör väljas för att få ett helt antal lindningsvarv.Endast av detta skäl får antalet varv per volt i spänningslindningarna avvika från motsvarande värde hos de mätare som valts att representera typen, dock högst med 20 %.d) Kvoten av högsta och lägsta rotormärkhastighet hos mätare av samma typ får inte överstiga 1,5.KAPITEL II - TEKNISKA SPECIFIKATIONER2 MEKANISKA SPECIFIKATIONER 2.1 AllmäntMätare skall vara så konstruerade och utförda att fara undviks vid dess normala användning och under normala betingelser och så att speciellt följande säkerställs:- personsäkerhet mot elchock- personsäkerhet mot följder av överhettning- säkerhet mot spridning av eldAlla delar som under normala driftsbetingelser är utsatta för korrosionsrisk skall vara effektivt skyddade. Skyddande beläggning får icke ta skada vid normalt handhavande eller bli allvarligt angripen vid exponering i luft under normala driftsbetingelser.Mätare skall ha tillräcklig mekanisk hållfasthet och skall tåla den förhöjda temperatur som förväntas uppkomma under normala driftsbetingelser.Mätares delar skall vara tillförlitligt fastsatta och säkrade så att de ej lossnar.Elektriska anslutningar skall vara så utförda att avbrott i kretsen förhindras. Detta gäller också vid överbelastning under de betingelser som anges i dessa normer.Mätares utförande skall vara sådant att risken för överledning mellan spänningsförande delar och åtkomliga, ledande delar på grund av lossnande ledare, skruvar etc. minimeras.2.2 HöljeMätare skall ha betryggande dammsäkert hölje som kan förseglas så att mätarens inre delar är åtkomliga endast sedan förseglingen brutits.Huven skall inte kunna avlägsnas utan användning av verktyg, mynt eller liknande.Höljet skall vara så utfört och inrättat att en tillfällig deformation av höljet inte kan hindra mätaren från att fungera korrekt.Mätare som är avsedda för anslutning till nät med högre spänning till jord än 250 V och vars hölje har åtkomliga metalldelar skall vara försedd med anslutningsklämma för skyddsjord.På mätare som är avsedda att anslutas till nät med en referensspänning till jord på högst 250 V och som har ett hölje som helt eller delvis består av metall skall det vara möjligt att skyddsjorda höljet.2.3 FönsterOm mätarhuven inte är genomsynlig, skall den ha en eller flera fönsteröppningar för avläsning av räkneverket och observation av rotorn. Dessa öppningar skall vara täckta med skivor av genomsynligt material som inte kan avlägsnas utan att förseglingen bryts.2.4 Anslutningsklämmor, anslutningsplintarAnslutningsklämmorna skall sammanföras i en eller flera anslutningsplintar med tillfredsställande mekanisk hållfasthet för anslutning av styva ledare eller kablar.Det skall vara möjligt att på ett enkelt sätt frånskilja spänningsklämman/orna från klämman/orna för ingående ström.Sättet att ansluta ledarna till klämmorna skall säkerställa god och varaktig kontakt och eliminera risken för skadlig uppvärmning eller att ledare lossnar. De hål i isolermaterialet som bildar förlängning av anslutningsklämmornas hål skall rymma även ledarisoleringen.Anmärkning:Materialet i anslutningsplinten skall uppfylla kraven enligt ISO rekommendation R 75 (1958), punkt 6, för temperaturen 135 °C.2.5 AnslutningslockAnslutningsklämmorna skall skyddas av ett lock som skall kunna förseglas oberoende av mätarhuven. När mätaren monterats på tavlan skall det inte gå att nå klämmorna utan att bryta förseglingen på anslutningslocket. Anslutningslocket skall därför täcka anslutningsplinten, fästskruvarna för ledarna och om erforderligt ett lämpligt stycke av ledarna och ledarisoleringen.2.6 RäkneverkRäkneverket får vara av visar- eller trumtyp.Registreringsenheten skall vara kilowattimme.I trumräkneverk skall enheten vara angiven intill räkneverkstrummorna.I visarräkneverk skall skalorna (förutom skalan för lägsta värde) vara indelade i 10 lika delar, numrerade 0-9. Entalsskalan skall vara indelad i skaldelar med 1 kWh per skaldel och intill de övriga skalorna skall anges hur många kilowattimmar respektive skaldel motsvarar, dvs. 10, 100, 1000 och 10 000.Skala i ett visarräkneverk, eller trumma i ett trumräkneverk, som visar tiondelar av avläsningsenheten, skall vara inramad med färg eller färgad.Den skala eller den kontinuerligt roterande trumma, som visar det minsta värdet, skall vara indelad i hundra lika delar eller på annat sätt medge motsvarande avläsningsnoggrannhet.Räkneverket skall med start från noll kunna visa en energimängd som svarar mot största mätström vid referensspänning och effektfaktorn 1 under minst 1 500 timmar.All märkning på räkneverket skall vara beständig och lätt läsbar.2.7 Rotorns rotationsriktning och märkningDen rotorkant som syns närmast mätarens framsida skall röra sig från vänster till höger. Rotationsriktningen skall anges med en tydligt synlig och beständig pilmarkering.Skivans kant eller dess kant och ovansida skall vara försedd med ett huvudmärke för att underlätta varvräkning, med en bredd av mellan 1/20 och 1/30 av skivans omkrets.Skivan kan också vara märkt för stroboskopisk eller annan provning. Sådan märkning får inte hindra användning av huvudmärket, när detta används för fotoelektrisk varvräkning.3 ELEKTRISKA SPECIFIKATIONER 3.1 Effektförluster3.1.1 SpänningskretsarFörlusten i varje spänningskrets vid referensspänning, referensfrekvens och referenstemperatur får för enfasmätare inte överstiga 2 W eller 8 VA och för flerfasmätare inte överstiga 2 W eller 10 VA.3.1.2 StrömkretsarFör mätare med basström mindre än 30 A får den skenbara effekt som utvecklas i varje strömkrets vid basström, referensfrekvens och referenstemperatur inte överstiga 2,5 VA, och för mätare med högre basström inte överstiga 5 VA.3.2 UppvärmningVid normala driftsförhållanden får lindningar och isolering inte anta en temperatur som kan inverka menligt på mätarens funktion.När varje strömkrets belastas med sin högsta mätström och varje spänningskrets (liksom sådana hjälpkretsar som är spänningssatta under längre tid än deras termiska tidskonstant anger) matas med 1,2 gånger referensspänningen, får temperaturstegringen (Ät) i mätarens olika delar vid en omgivningstemperatur på högst 40 °C inte överstiga värdena i tabellen nedan.Provningen skall pågå under 2 timmar och mätaren får inte utsättas för drag eller direkt solljus.>Plats för tabell>Vidare får inte mätaren efter provningen uppvisa någon skada och den skall tåla växelspänningsprovning enligt punkt 3.3.3 nedan.Temperaturen i lindningarna skall bestämmas med resistansmetoden (jämför IEC Publication 28: "International Specifications for Copper-type Annealing").Vid mätning av kretsresistansen skall mätarens matarledare vara minst 100 cm långa och ha en sådan tvärsnittsarea att strömtätheten blir mindre än 4 A/mm². Resistansmätningen skall göras vid anslutningarna till plinten.3.3 IsolationsegenskaperMätaren och dess eventuella inbyggda hjälpanordningar skall vara så utförda att de under normala driftsbetingelser behåller tillräckliga isolationsegenskaper, med hänsyn till atmosfärisk inverkan och till de olika spänningar som mätarkretsarna utsätts för i normal drift.Mätaren skall alltså utan att ta skada tåla isolationsprovning enligt punkterna 3.3.2 och 3.3.3.Provningarna får utföras endast på ny, komplett mätare. Huven och plintlocket skall vara på plats (med nedan angivna undantag) och anslutningsskruvarna inskruvade till det läge som motsvarar största tillåtna ledartvärsnitt.Dessa provningar skall endast utföras en enda gång på en och samma mätare enligt IEC Publication 60: "High voltage tests" (1962).Anmärkning: Om anslutningsklämmornas placering på en mätare skiljer sig från placeringen på den mätare som typprovades, skall all isolationsprovning genomföras för den skiljaktiga anslutningsplaceringen.Med avseende på dessa provningar skall uttrycket "jord" ha följande betydelse:a) om mätarhöljet är av metall motsvarar "jord" höljet placerat på ett plant ledande underlag,b) om mätarhöljet helt eller delvis är av isolerande material motsvarar "jord" en ledande folie omkring mätaren ansluten till det plana ledande underlag som mätaren är placerad på.Om det med hänsyn till anslutningslocket är möjligt skall avståndet mellan den ledande folien och införingsöppningarna i anslutningslocket vara ca 2 cm.Vid stötspännings- och växelspänningsprovningarna skall de kretsar som inte utsätts för provspänningen vara anslutna till antingen stativet eller jord enligt nedan.Stötspänningsprovning skall utföras före växelspänningsprovning.Under dessa provningar får varken överslag, skadlig gnistbildning eller genomslag inträffa.Efter provningen får ändringen i det procentuella felet inte överstiga mätonoggrannheten.I detta avsnitt avses med uttrycket "alla anslutningsklämmor" samtliga anslutningsklämmor för strömkretsar, spänningskretsar och eventuella hjälpkretsar med en referensspänning över 40 V.3.3.1 Allmänna betingelser för provning gällande isolationsnivåProvningen skall utföras under normala driftsförhållanden. Isolationsegenskaperna får inte påverkas av damm eller onormal fuktighet.Om inte annat anges, avses med normala betingelser för isolationsprovning- en omgivningstemperatur på 15-25 °C,- en relativ fuktighet på 45-75 %,- mett lufttryck på 86-106 kPa (860-1060 mbar).3.3.2 StötspänningsprovningStötspänningsprovningen skall visa mätarens förmåga att utan att skadas tåla höga kortvariga överspänningar.Anmärkning: Provningarna enligt punkt 3.3.2.1 avser huvudsakligen att säkerställa kvaliteten på å ena sidan isoleringen hos spänningslindningarna, dels mellan lindningsvarv, dels mellan lindningslager, och å andra sidan isolationen mellan mätarens olika kretsar vilka vid normal drift är anslutna till olika fasledare i nätet och mellan vilka överspänningar kan uppträda.Provningarna enligt punkt 3.3.2.2 avser att kontrollera den totala isolationsnivån mot jord för alla elektriska kretsar i mätaren. Denna isolation är grundläggande för personsäkerheten vid fall av överspänning i nätet.Energiinnehållet hos den generator som används för denna provning skall motsvara tillämpliga krav i IEC Publication 60. Stötspänningens vågform är den standardiserade 1,2/50 och dess toppvärde är 6 kV. För varje provning skall den anbringas tio gånger med samma polaritet.3.3.2.1 Provning av isolationen hos spänningskretsar och isolationen mellan kretsarnaProvningen utförs separat för varje krets (eller system av kretsar) som vid normal drift är isolerad från andra kretsar i mätaren. Anslutningarna hos de kretsar som inte utsätts för stötspänning skall vara anslutna till jord.Om spänningskretsarna och strömkretsarna i ett drivsystem vid normal drift är sammankopplade, skall alltså provningen utföras på systemet som helhet. Den andra änden på spänningskretsen skall vara ansluten till jord och stötspänningen skall anbringas mellan strömkretsens anslutningsklämma och jord.Om flera spänningskretsar i en mätare har en gemensam punkt, skall denna punkt anslutas till jord och stötspänningen anbringas i tur och ordning mellan var och en av de fria ändarna (eller därtill ansluten strömkrets) och jord.Hjälpkretsar som är avsedda för anslutning direkt till nätet och har en referensspänning över 40 V skall stötspänningsprovas under samma betingelser som anges ovan för spänningskretsarna. Övriga hjälpkretsar skall inte provas.3.3.2.2 Provning av elektriska kretsars isolation mot jordAlla anslutningar hos mätarens kretsar, utom hos hjälpkretsar med en referensspänning som inte överstiger 40 V, skall sammankopplas.Hjälpkretsar med en referensspänning som inte överstiger 40 V skall anslutas till jord.Stötspänningen skall anbringas mellan samtliga mätarens kretsar och jord.3.3.3 VäxelspänningsprovningVäxelspänningsprovningen skall utföras enligt tabellen nedan.Provspänningen skall vara huvudsakligen sinusformad med frekvensen 50 Hz. Den skall anbringas under 1 minut. Spänningskällan skall kunna avge minst 500 VA.Vid provning enligt A och B i tabellen nedan skall de kretsar som inte provas vara anslutna till stativet.Vid provning med spänning mot jord (C i tabellen nedan), skall hjälpkretsar med en referensspänning som inte överstiger 40 V anslutas till jord.>Plats för tabell>4 MÄRKNING PÅ MÄTAREN 4.1 MärkskyltVarje mätare skall vara försedd med en märkskylt. Märkskylten kan utgöras av räkneverkets tavla eller vara en skylt inne i mätaren.Märkningen på märkskylten skall vara beständig, lätt läsbar och synlig utifrån. Följande uppgifter skall lämnas på märkskylten:a) a) tillverkarens märke eller firma,b) typbeteckning,c) märke för EEG-typgodkännande,d) antal och typ av drivsystem, antingen under formen enfas med 2-ledare, trefas med 4-ledare, osv, eller med hjälp av symboler enligt harmoniserad gemenskapsstandard,e) referensspänningen,f) basströmmen och högsta mätström uttryckt enligt formen 10-40 A eller 10 (40) A,g) referensfrekvensen 50 Hz,h) mätarkonstanten uttryckt i Wh/r eller r/kWh,i) mätarens tillverkningsnummer och tillverkningsår,j) referenstemperaturen om den avviker från 23 °C.Därutöver kan mätaren vara märkt med tillverkningsort, handelsbeteckning, särskilt serienummer, eldistributörens namn, ett märke som indikerar överensstämmelse med europeisk standard och identifieringssiffra för inkopplingsschemat. Ingen annan information eller märkning får förekomma annat än efter särskilt tillstånd.4.2 Inkopplingsschema och uttagsmärkningVarje mätare skall vara försedd med ett entydigt inkopplingsschema. Detta skall visa hur ledningarna skall anslutas till de olika anslutningsklämmorna, även hjälpanordningarnas. För flerfasmätare skall också anges den fasföljd för vilken mätaren är avsedd. Inkopplingsschemat kan åtföljas av en identifieringssiffra på märkskylten. Om anslutningsklämmorna är märkta skall märkningen visas på inkopplingsschemat. Inkopplingsschemat får ersättas av en identifieringssiffra specificerad i nationell standard i den medlemsstat där mätaren skall användas.KAPITEL III - METROLOGISKA KRAV5 METROLOGISKA KRAV 5.1 Största tillåtna felUnder referensbetingelserna enligt punkt 5.2 nedan får inte enfasmätare och flerfasmätare med symmetrisk belastning uppvisa större fel än som anges i tabell I, och flerfasmätare med enfasbelastning (vid symmetrisk spänningstillförsel) inte uppvisa större fel än som anges i tabell II.>Plats för tabell>>Plats för tabell>Vid basström och effektfaktorn 1 får skillnaden mellan de procentuella felen för en flerfasmätare med enfasbelastning resp. med symmetrisk flerfasbelastning inte överstiga 2,5 %.Anmärkning: Med enfasbelastning hos en flerfasmätare avses för ett system med fyra ledare, varav en nolledare, uttag från en fas till nolledare, och för ett system med tre ledare, utan nolledare, uttag mellan två faser. I båda fallen skall spänningstillförseln vara symmetrisk.5.2 ReferensbetingelserMed undantag för de fall som särskilt anges i denna bilaga skall bestämning av fel och felvariation som funktion av influensstorheter utföras vid följande referensbetingelser:a) Mätaren skall vara stängd, dvs. mätarhuven skall vara påsatt.b) På trumräkneverk får bara den snabbast roterande trumman vara i rörelse, även om den inte är synlig.c) Före mätning skall spänningskretsarna ha stått under spänning under minst en timme, och provströmmen skall i tur och ordning ställas in på ökande eller minskande värden, varvid varje värde skall upprätthållas tillräckligt länge för att stabil rotorhastighet skall uppnås.Därutöver skall för flerfasmätared) fasföljden vara den som anges på inkopplingsschemat,e) spänningar och strömmar vara i huvudsak symmetriska, dvs.- varje fasspänning eller huvudspänning får inte avvika med mer än 1 % från sitt medelvärde,- varje ström i ledarna får inte avvika med mer än 2 % från sitt medelvärde,- fasförskjutningarna mellan var och en av strömmarna och motsvarande fasspänning får oavsett effektfaktorn inte avvika från varandra med mer än 2°.Tabell III anger influensstorheternas referensvärden.>Plats för tabell>5.3 Influensstorheternas inverkanFör var och en av influensstorheterna skall felvariationen bestämmas under de betingelser som anges i tabell IV. För övrigt skall referensbetingelserna enligt 5.2 ovan gälla vid bestämningen.>Plats för tabell>5.4 Inverkan av korttidsöverströmmarProvningskretsen skall vara i huvudsak icke-induktiv. Sedan mätaren belastats med korttidsöverström med bibehållen spänning skall den tillåtas återta begynnelsetemperaturen, varvid spänningskretsen/arna skall stå under spänning (ca. 1 timme).Mätaren skall kunna tåla en stötström (som kan erhållas t.ex. genom urladdning av en kondensator eller från nätet med hjälp av tyristorstyrning) som har ett toppvärde på 50 gånger den högsta mätströmmen (dock högst 7 000 A) och som under 1 ms är högre än 25 gånger den högsta mätströmmen (dock högst 3 500 A).Tilläggsfelet vid basström och effektfaktorn 1 får efter provningen inte överstiga 1,5 %.5.5 Tilläggsfel på grund av egenuppvärmningSedan mätarens spänningskretsar stått under referensspänning under minst en timme med strömkretsarna strömlösa, belastas strömkretsarna med högsta mätström. Felet skall mätas omedelbart efter inkopplingen av strömmen och därefter med tillräckligt små tidsintervall för att en korrekt kurva över tilläggsfelet som funktion av tiden skall kunna uppritas.Provningen skall pågå i minst en timme, och därefter i varje fall tills tilläggsfelet som registreras under en tjugominutersperiod inte överskrider 0,2 %.Tilläggsfelet på grund av egenuppvärmningen får vid mätning enligt ovan inte överstiga 1 % vid effektfaktorn 1 och 1,5 % vid effektfaktorn 0,5.5.6 TomgångUnder betingelser enligt punkt 5.2 och strömlösa strömkretsar får rotorn inte rotera ett helt varv för någon spänning mellan 80 och 110 % av referensspänningen. Den får dock röra sig obetydligt. För trumräkneverk skall detta krav gälla när endast en trumma är i rörelse.5.7 StartUnder betingelser enligt punkt 5.2 skall mätarrotorn starta och fortsätta att rotera för en ström genom mätaren som uppgår till 0,5 % av basströmmen vid effektfaktorn 1. Rotorn skall fullborda minst ett varv. För ett trumräkneverk skall detta krav gälla när endast en eller två trummor är i rörelse.5.8 Överensstämmelse mellan räkneverkets visning och mätarkonstantenFörhållandet mellan antalet rotorvarv och räkneverkets visning skall vara korrekt.5.9 Minsta injusteringsområdenEn mätare som justerats för att uppfylla kraven i detta direktiv skall ha minst följande injusteringsområden:a) injusteringsområde vid full belastning:± 4 % av rotorhastigheten vid strömmen 0,5 Imax, referensspänning, frekvensen 50 Hz och effektfaktorn 1,b) injusteringsområde vid lätt belastning:± 4 % av rotorhastigheten vid strömmen 5 %, referensspänning, frekvensen 50 Hz och effektfak- torn 1,c) injusteringsområde vid fasförskjutning (om sådan injusteringsanordning finns på mätaren).± 1 % av rotorhastigheten vid effektfaktorn 0,5 (induktiv), strömmen 0,5 Imax, frekvensen 50 Hz och referensspänning.KAPITEL IV - EEG-TYPGODKÄNNANDEEEG-typgodkännande av elmätare utfärdas enligt bestämmelserna i direktiv 71/316/EEG. Vissa av dessa bestämmelser specificeras i detta kapitel.6 EEG-TYPGODKÄNNANDE 6.1 Förfarande för EEG-typgodkännande6.1.1 Tekniska handlingarTill ansökan om EEG-typgodkännande skall fogas följande handlingar:- En ritning över mätaren som helhet, eventuellt åtföljt av ett fotografi.- En detaljerad beskrivning av hur mätaren och dess huvuddelar (samt eventuella varianter därav) är uppbyggda.- Ritningar av följande huvuddelar (samt eventuella varianter därav):botten, handtag och fästpunkterhöljeanslutningsplint med lockdrivsystem, lindningar och luftgapbromsdon och dess inställningsmetodräkneverkrotorövre och nedre rotorlageranordningar för temperaturkompenseringanordningar för kompensering av överbelastninginjustering för induktiv belastninginjustering för låg belastninghjälpkretsarmärkskylt.- Schema över inre och yttre anslutningar (inklusive hjälpkretsar) med visning av fasföljden.- Tabell över spännings- och strömlindningarna, dvs. antalet lindningsvarv, ledartvärsnittsarea, isolation.- Tabell över konstanter och vridmoment för alla värden på ström och spänning.- Beskrivning och ritning över hur verifikationsmärken och försegling är avsedda att placeras.6.1.2 Överlämnande av mätare för EEG-typgodkännandeI samband med begäran om EEG-typgodkännande skall tre mätare som representerar typen överlämnas (se punkt 1.9 b).Det behöriga kontrollorganet kan begära att ytterligare exemplar ställs till förfogande, om- ansökan inte enbart omfattar de tre mätare som anges i första stycket ovan, utan också en eller flera varianter därav (material i höljet, eventuell flertariffsanordning, fjärravläsning, anordning för att förhindra baklängesrotation, etc.), som kan betraktas som tillhörande samma typ, särskilt om anslutningarna är anordnade på annat sätt,- ansökan avser utvidgning av ett tidigare typgodkännande.6.2 Undersökning för EEG-typgodkännandeÖverlämnade mätare skall uppfylla de tekniska kraven enligt punkterna 2, 3 och 4, samt de metrologiska kraven enligt punkt 5.För att ta hänsyn till möjlig mätosäkerhet vid kontrollmätningarna är det dock tillåtet att parallellförskjuta nollinjen upp till 1 % vid uppritning av felkurvor enligt tabellerna I och II. Förskjutningen skall i så fall gälla samtliga felkurvor.6.3 Mätpunkter vid EEG-typgodkännandeprovningVid provning avseende de metrologiska kraven enligt punkt 5 ovan skall minst följande mätningar utföras:- För alla enfasmätare och för flerfasmätare med symmetrisk belastning vid effektfaktorn 1:5 %, 10 %, 20 %, 50 % och 100 % av Ib samt för varje hel multipel av Ib upp till Imax.- För alla enfasmätare och för flerfasmätare med symmetrisk belastning vid effektfaktorn 0,5, induktiv:10 %, 20 %, 50 % och 100 % av Ib och för varje hel multipel av Ib upp till Imax.- För flerfasmätare med en fas belastad:20 %, 50 % och 100 % av Ib, 50 % av Imax och Imax med effektfaktorn 1 samt Ib med effektfaktorn 0,5, induktiv.Provningarna skall genomföras för var och en av faserna, en fas i taget.Influensstorheternas inverkan skall undersökas åtminstone för följande fall:- Omgivningstemperaturens inverkan vid0,1 Ib, Ib och Imax (effektfaktor 1),0,2 Ib, Ib och Imax (effektfaktor 0,5, induktiv).- Inverkan av läge, spänning, frekvens, kurvform, yttre magnetfält, magnetfält från hjälpanordningar samt mekanisk belastning av varje räkneverk, under de betingelser som anges i tabell IV.- Inverkan av omvänd fasföljd (för flerfasmätare) vid0,5 Ib, Ib och Imax för symmetrisk belastning och effektfaktorn 1 resp.0,5 Ib för enfasbelastning och effektfaktorn 1 (denna provning skall upprepas för var och en av faserna).Därutöver skall följande provningar genomföras:- Kortvariga överströmmar, egenuppvärmning, start och kontroll av injusteringsområden, enligt punkterna 5.4, 5.5, 5.7 och 5.9.- Tomgång, vid 80 %, 100 % och 110 % av referensspänningen.- Räkneverkets visning enligt punkt 5.8. Provningen skall genomföras under tillräckligt lång tid för att avläsningsonoggrannheten skall vara högst ± 0,2 %.6.4 EEG-typgodkännandeintygEEG-typgodkännandeintyg skall åtföljas av de beskrivningar, ritningar och scheman som är nödvändiga för att identifiera typen och förklara dess funktion.KAPITEL V - FÖRSTA EEG-VERIFIKATIONFörsta EEG-verifikation av elmätare skall utföras enligt kraven i direktiv 71/316/EEG. Dessa skall kompletteras med följande särskilda bestämmelser:7 FÖRSTA EEG-VERIFIKATION Första verifikation av elmätare skall omfatta provning för godkännande och undersökning av överensstämmelse med godkänd typ.7.1 GodkännandeprovningGodkännandeprovning av mätare skall säkerställa deras kvalitet inom de områden som anges i punkt 7.1.1 nedan.7.1.1 Slag av provningar för godkännande1. - Isolationsprovning2. - Kontroll av mekaniska egenskaper med påsatt mätarhuv3. - Tomgångsprovning4. - Startprovning5-10. - Noggrannhetsprovning11. - Kontroll av mätarkonstantenProvningarna skall helst genomföras i ovanstående ordning. Detaljerade anvisningar finns i punkterna 7.1.2 och 7.1.3 nedan.7.1.2 Villkor för godkännandeprovningProvningen skall genomföras på varje mätare. Mätarhuven skall vara påsatt, utom för vissa mekaniska egenskaper och vid behov för kontroll av räkneverket.Om första verifikation sker i tillverkarens verkstad får dock provningarna göras utan påsatt huv, förutsatt att det i förväg har fastställts att detta inte nämnvärt påverkar mätarens egenskaper. Vid provning av isolationsegenskaper skall dock huven vara påsatt. Efter det att isolationsprovningen genomförts med godkänt resultat, men före varje annan provning, skall mätaren under minst en timme vara ansluten till referensspänning med en ström på ca 0,1 Ib vid effektfaktorn 1. Härigenom uppvärms spänningskretsarna och det kan kontrolleras att rotorn roterar fritt.Provningarna 3-11 skall genomföras under de betingelser som anges i tabell III eller tabell V.>Plats för tabell>7.1.3 Förfarande vid godkännandeprovning7.1.3.1 Isolationsprovning (provning nr 1)Växelspänningsprovningen innebär att en växelspänning med frekvensen 50 Hz och effektivvärdet 2 kV anbringas under en minut mellan samtliga förbundna klämmor och den plana metallyta som mätaren anligger emot. Vid denna provning skall de hjälpkretsar som har en nominell spänning av högst 40 V anslutas till den plana metallytan.Provningen genomförs för varje apparat av tillverkaren på dennes ansvar. Det berörda kontrollorganet skall kontrollera provningen.7.1.3.2 Kontroller med stängt mätarhölje (provning nr 2)- Mätarhöljet och stativet skall synbarligen vara i gott skick.- Visarskivans skala skall vara korrekt placerad.- Alla föreskrivna detaljer skall vara anbringade.7.1.3.3 Tomgång (provning nr 3)Det berörda kontrollorganet skall välja endera av följande två provningar:- Vid referensspänning och med en ström av 0,001 Ib vid effektfaktorn 1 får inte rotorn fullborda ett helt varv.- Provning enligt punkt 5.6.7.1.3.4 Start (provning nr 4)Om tomgångsprovning har utförts enligt första strecksatsen i punkt 7.1.3.3 skall startprovningen utföras enligt följande:Med mätaren ansluten till referensspänning, effektfaktorn 1 och strömstyrkan 0,006 Ib skall rotorn starta och röra sig mer än ett varv.Om tomgångsprovning har utförts enligt andra strecksatsen i punkt 7.1.3.3 skall startprovningen utföras enligt punkt 5.7.Anmärkning: Provningarna 3 och 4 skall för trefasmätare utföras med alla faser belastade.7.1.3.5 Noggrannhetsprovning (provningar nr 5-10)Noggrannhetsprovningarna skall utföras för de strömmar och effektfaktorer som anges i tabell VI. I dessa fall behöver inte lindningarna uppnå termisk jämvikt. Eftersom dessa provningar vanligen genomförs under betingelser som inte motsvarar kraven för typgodkännande, skall värdena enligt tabell VI nedan, med större toleranser, användas i stället för värdena i tabellerna I och II.>Plats för tabell>Anmärkning: Provning nr 5 skall för flertariffsmätare upprepas för varje avläsning som motsvarar en särskild tariff. Den/De tariffjusterande elektromagneten/erna skall anslutas enligt specifikationerna i inkopplingsschemat.De tillåtna felen får inte systematiskt utnyttjas i samma riktning.7.1.3.6 Kontroll av räkneverkets överensstämmelse med mätarkonstanten (provning nr 11)Det skall kontrolleras att förhållandet mellan antalet rotorvarv och räkneverkets/ens visning är korrekt.7.1.3.7 MätosäkerhetEgenskaperna hos de mätdon och annan utrustning som används för provningarna nr 5-10, och i tillämpliga fall nr 11, skall vara sådana att de mätfel som kan hänföras till dem inte överstiger de relativa värdena- ± 0,4 % vid effektfaktor 1,- ± 0,6 % vid effektfaktor 0,5, induktiv.7.2 Undersökning av överensstämmelse med godkänd typ7.2.1 Slag av undersökning av överensstämmelse med godkänd typFör att avgöra om de metrologiska egenskaperna hos de mätare som tillverkats och överlämnats för första verifikation uppfyller kraven i detta direktiv får undersökning av överensstämmelse med godkänd typ utföras efter godkännandeprovningen, med intervall som bestäms av det behöriga kontrollorganet, på tre slumpmässigt utvalda mätare.Undersökningen skall omfatta en eller flera provningar som utvalts bland dem som beskrivs i detta direktiv (punkterna 3 och 5), särskilt bland dem som avser inverkan av influensstorheter.Dessa provningar skall genomföras under de referensbetingelser som anges i punkt 5.2 och i de mätpunkter som anges i punkt 6.3.Följande kontroller får genomföras utan påsatt huv:- kvaliteten på ytbehandlingen, t.ex. av färgskiktet,- utväxlingsförhållandet,- slag av kraftöverföring till räkneverket,- kvaliteten på lödningar och/eller svetsar,- förskruvningarnas åtdragning,- förekomst av filspån och metalldamm,- injusteringsområdena (okulär besiktning).Anmärkning:När mätare av godkänd typ tillverkas seriemässigt är det önskvärt att undersökning av överensstämmelse med godkänd typ sker med intervall som står i proportion till produktionsvolymen. Dessutom skall denna procedur genomföras varje gång något fel, som förefaller systematiskt, upptäcks vid godkännandeprovning eller andra provningar.7.3 Märkning för EEG-verifikation och förseglingMätare som uppfyllt kraven vid provning för första EEG-verifikation skall förses med märkning för första EEG-verifikation.Förseglingen skall förses med märkning för första EEG-verifikation och skall anbringas på ett sådant sätt att det är omöjligt att komma åt mätarens inre delar utan att förseglingen bryts.


Avis juridique important

|

31997L0035

Kommissionens direktiv 97/35/EG av den 18 juni 1997 om anpassning till den tekniska utvecklingen för andra gången av rådets direktiv 90/220/EEG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 169 , 27/06/1997 s. 0072 - 0073

KOMMISSIONENS DIREKTIV 97/35/EG av den 18 juni 1997 om anpassning till den tekniska utvecklingen för andra gången av rådets direktiv 90/220/EEG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (1), ändrad genom kommissionens direktiv 94/15/EG (2), särskilt artikel 20 i detta, ochmed beaktande av följande:I bilaga III till direktiv 90/220/EEG ingår den ytterligare information som krävs vid anmälan för utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade organismer.De erfarenheter som gjorts i samband med utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade organismer visar att det är nödvändigt att underlätta insamlandet av uppgifter och information efter det att en produkt släppts ut på marknaden i enlighet med direktivet.Dessa uppgifter och denna information skall bidra till bedömningen av liknande eller mer komplexa produkter som skall släppas ut på marknaden, samt vid tillämpningen av kontrollåtgärder i enlighet med direktiv 90/220/EEG.Detta kan uppnås genom utökning av den information som skall lämnas i samband med anmälningar i enlighet med del C i direktivet samt på etiketterna för sådana produkter.Det är därför lämpligt att bilaga III ändras till att omfatta sådana krav på information.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som upprättats i enlighet med artikel 21 i direktiv 90/220/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga III till direktiv 90/220/EEG skall ersättas med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 Medlemsstaterna skall anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 juli 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 18 juni 1997.På kommissionens vägnarRitt BJERREGAARDLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15.(2) EGT nr L 103, 22.4.1994, s. 20.BILAGA "BILAGA IIIYTTERLIGARE UPPGIFTER SOM KRÄVS VID ANMÄLAN FÖR UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADENA. Utom uppgifterna i bilaga II skall följande uppgifter lämnas i en anmälan som avser produkter som skall släppas ut på marknaden:1. Produktens namn och namn på de genetiskt modifierade organismer som den innehåller.2. Tillverkarens eller distributörens namn samt dennes adress i gemenskapen.3. Produktspecifika uppgifter och exakta användningsvillkor, inklusive i tillämpliga fall typen av miljö eller geografiskt avgränsade områden inom gemenskapen som produkten lämpar sig för.4. Avsett användningsområde: industri, jordbruk, hantverk eller konsumenter i allmänhet.5. Sådana uppgifter om den genetiska modifiering som införs som kan vara relevanta vid upprättandet av en förteckning över modifieringar som införts i organismer (arter). Dessa uppgifter kan omfatta nukleotidsekvenser eller annan information som är av relevans för införandet i en sådan förteckning.B. Utom uppgifterna enligt A skall enligt artikel 11 i detta direktiv följande uppgifter lämnas i tillämpliga fall:1. Åtgärder som skall vidtas vid oavsiktlig utsättning eller felaktig användning.2. Särskilda anvisningar eller rekommendationer för lagring och hantering.3. Beräknad tillverkning inom och/eller import till gemenskapen.4. Förslag till förpackning, vilken måste vara utformad så att oavsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer undviks under lagring eller i andra sammanhang.5. Förslag till märkning, vilken åtminstone i sammanfattad form måste omfatta de uppgifter som anges i A.1, A.2, A.3, B.1 och B.2.C. Följande uppgifter skall i enlighet med artikel 11 i detta direktiv tillhandahållas i anmälan som avser produkter som skall släppas ut på marknaden:Förslag till märkning. På en etikett eller i ett bifogat dokument skall information om att produkten innehåller eller består av genetiskt modifierade organismer tillhandahållas. I fråga om produkter som släpps ut på marknaden i blandningar med organismer som inte modifierats genetiskt är det tillräckligt att ange att genetiskt modifierade organismer kan förekomma i produkten."


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/82/EU av den 25 oktober 2011 om underlättande av ett gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott

text:
               5.11.2011

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 288/1

         EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/82/EU
   av den 25 oktober 2011
   om underlättande av ett gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 87.2,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               Förbättrad trafiksäkerhet är ett av huvudmålen för unionens transportpolitik. Unionen arbetar för att förbättra trafiksäkerheten för att minska antalet dödsolyckor, personskador och materiella skador. I detta arbete är det viktigt att konsekvent följa upp, och utdöma påföljder för, trafikbrott som begås i unionen och som allvarligt äventyrar trafiksäkerheten.

               (2)

               På grund av att lämpliga förfaranden saknas och trots de befintliga möjligheter som ges enligt rådets beslut 2008/615/RIF av den 23 juni 2008 om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (2), och rådets beslut 2008/616/RIF av den 23 juni 2008 om genomförande av beslut 2008/615/RIF (3) (nedan kallade Prümbesluten), verkställs påföljder i form av bötesstraff emellertid sällan för vissa trafikbrott om de begås med ett fordon som är registrerat i en annan medlemsstat än den där brottet ägde rum. Detta direktiv syftar till att se till att trafiksäkerhetsrelaterade brott även i dessa fall utreds på ett effektivt sätt.

               (3)

               I sitt meddelande av den 20 juli 2010 med titeln ”Mot ett europeiskt område för trafiksäkerhet: politiska riktlinjer för trafiksäkerhet 2011–2020” påpekade kommissionen att upprätthållandet av lagstiftningen fortfarande är en avgörande faktor för att skapa förutsättningar för en betydande minskning av antalet dödsfall och skador i trafiken. Rådet ansåg i sina slutsatser av den 2 december 2010 om trafiksäkerhet dessutom att medlemsstaterna borde överväga behovet av att ytterligare stärka upprätthållandet av trafikreglerna, där så är lämpligt även på unionsnivå. Rådet uppmanade kommissionen att undersöka möjligheterna att harmonisera trafikregler på unionsnivå där så är lämpligt. Kommissionen bör därför utvärdera behovet av att i framtiden föreslå ytterligare åtgärder som underlättar gränsöverskridande uppföljning av trafikbrott, särskilt sådana som gäller allvarliga trafikolyckor.

               (4)

               Större konvergens mellan medlemsstaternas kontrollåtgärder bör också uppmuntras, och kommissionen bör i detta avseende undersöka om det finns ett behov av att utveckla gemensamma standarder för automatisk kontrollutrustning för trafiksäkerhetskontroller.

               (5)

               Unionsmedborgarna bör göras mer medvetna om de trafiksäkerhetsregler som gäller i de olika medlemsstaterna och om genomförandet av detta direktiv, i synnerhet genom lämpliga åtgärder som säkerställer tillräcklig information om konsekvenserna av att inte följa trafiksäkerhetsreglerna vid resor i en annan medlemsstat än registreringsmedlemsstaten.

               (6)

               För att förbättra trafiksäkerheten i hela unionen och säkerställa att inhemska och utländska förare som begår trafiksäkerhetsrelaterade brott behandlas lika, bör uppföljningen av trafikbrott underlättas, oberoende av i vilken medlemsstat fordonet är registrerat. Ett system för gränsöverskridande informationsutbyte bör därför införas för vissa fastställda trafiksäkerhetsrelaterade brott, oavsett om dessa är av administrativ eller straffrättslig art enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning, som gör det möjligt för den medlemsstat där brottet begicks att få tillgång till uppgifter i registreringsmedlemsstatens fordonsregister.

               (7)

               Ett effektivare gränsöverskridande utbyte av uppgifter i fordonsregister, vilket bör förenkla identifiering av personer som misstänks för trafiksäkerhetsrelaterade brott, kan öka den preventiva effekten och leda till att en person som framför ett fordon registrerat i en annan medlemsstat än den där brottet begås uppvisar större försiktighet, och därmed förhindra dödsfall i trafiken.

               (8)

               De trafiksäkerhetsrelaterade brott som omfattas av detta direktiv behandlas inte på ett enhetligt sätt i medlemsstaterna. I vissa medlemsstaters nationella lagstiftning klassificeras dessa brott som ”administrativa”, medan de i andra klassificeras som ”straffrättsliga”. Detta direktiv bör tillämpas oavsett hur dessa brott klassificeras i nationell lagstiftning.

               (9)

               Inom ramen för Prümbesluten ger medlemsstaterna varandra rätt att få tillgång till uppgifter i sina respektive fordonsregister för att förbättra informationsutbytet och påskynda gällande förfaranden. Bestämmelserna om tekniska specifikationer för och tillgången till automatiskt uppgiftsutbyte som anges i Prümbesluten bör så långt som möjligt inkluderas i detta direktiv.

               (10)

               Befintliga programvaror bör därför ligga till grund för uppgiftsutbytet enligt detta direktiv och bör samtidigt också underlätta medlemsstaternas rapportering till kommissionen. Sådana programvaror bör säkerställa ett snabbt, säkert och konfidentiellt utbyte av specifika uppgifter i fordonsregistren mellan medlemsstater. Man bör utnyttja den programvara som används inom det europeiska informationssystemet för fordon och körkort (Eucaris), och som medlemsstaterna enligt Prümbesluten måste använda när det gäller uppgifter i fordonsregister. Kommissionen bör rapportera om en bedömning av hur de programvaror som används för tillämpningen av detta direktiv fungerar.

               (11)

               Tillämpningsområdet för ovannämnda programvaror bör begränsas till processer som används i informationsutbytet mellan nationella kontaktställen i medlemsstaterna. Förfaranden och automatiserade processer i vilka informationen ska användas faller utanför tillämpningsområdet för sådan programvara.

               (12)

               Informationshanteringsstrategin för EU:s inre säkerhet syftar till att hitta de enklaste, mest spårbara och mest kostnadseffektiva lösningarna för uppgiftsutbyte.

               (13)

               Medlemsstaterna bör kunna kontakta ägaren eller innehavaren av fordonet eller den på annat sätt identifierade person som misstänks för det trafiksäkerhetsrelaterade brottet för att hålla den berörda personen informerad om tillämpliga förfaranden och om de rättsliga följderna enligt lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks. I samband med detta bör medlemsstaterna överväga att skicka informationen om de trafiksäkerhetsrelaterade brotten på det språk som registreringsbeviset är avfattat på eller det språk som det är mest troligt att den berörda personen förstår, för att se till att denne klart förstår den lämnade informationen. Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att endast den berörda personen informeras och inte tredje part. I det avseendet bör medlemsstaterna använda detaljerade rutiner motsvarande de som används för uppföljning av sådana överträdelser, däribland när så är lämpligt genom rekommenderad försändelse. Detta gör det möjligt för den personen att bemöta informationen på ett lämpligt sätt, särskilt genom att be om ytterligare information, betala bötesbeloppet eller utöva sin rätt till försvar, särskilt i händelse av att fel person pekats ut. Ytterligare åtgärder omfattas av tillämpliga rättsliga instrument, inklusive instrument som rör ömsesidigt bistånd och ömsesidigt erkännande, till exempel rådets rambeslut 2005/214/RIF av den 24 februari 2005 om tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande av bötesstraff (4).

               (14)

               Medlemsstaterna bör överväga att tillhandahålla motsvarande översättning av det informationsbrev som skickats av den medlemsstat där brottet begicks, enligt vad som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/64/EU av den 20 oktober 2010 om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden (5).

               (15)

               För att bedriva en trafiksäkerhetspolitik som syftar till en hög skyddsnivå för samtliga trafikanter i unionen, och med hänsyn till de mycket varierande förhållandena som råder inom unionen, bör medlemsstaterna, utan att detta påverkar striktare politik och lagstiftning, agera för att säkerställa större konvergens mellan medlemsstaterna när det gäller trafikregler och upprätthållandet av dessa. Inom ramen för sin rapport till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv bör kommissionen undersöka behovet av att utveckla gemensamma standarder för att upprätta jämförbara metoder, rutiner och minimistandarder på unionsnivå, och då beakta internationellt samarbete och befintliga trafiksäkerhetsavtal, i synnerhet Wienkonventionen om vägtrafik av den 8 november 1968.

               (16)

               Inom ramen för sin rapport till Europaparlamentet och rådet om medlemsstaternas tillämpning av detta direktiv bör kommissionen undersöka behovet av gemensamma kriterier för medlemsstaternas förfaranden för uppföljning av underlåtenhet att betala böter i enlighet med medlemsstaternas lagar och förfaranden. I denna rapport bör kommissionen ta upp frågor såsom förfarandena mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter när det gäller att överföra det slutliga beslutet om en påföljd och/eller en bot och erkännandet och verkställandet av det slutliga beslutet.

               (17)

               Under förberedelserna för översynen av detta direktiv bör kommissionen samråda med berörda aktörer på trafiksäkerhetsområdet, såsom trafiksäkerhetsmyndigheter och brottsbekämpande myndigheter, brottsofferföreningar och andra icke-statliga organisationer som verkar inom trafiksäkerhetsområdet.

               (18)

               Närmare samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter bör gå hand i hand med respekt för grundläggande rättigheter, särskilt rätten till respekt för integritet och skydd av personuppgifter, som bör garanteras genom särskilda förfaranden för dataskydd vilka särskilt bör beakta särdragen i gränsöverskridande online-åtkomst till databaser. Det är nödvändigt att de programvaror som ska användas gör det möjligt att utbyta information under säkra former och säkerställer att de översända uppgifterna förblir konfidentiella. De uppgifter som samlas in enligt detta direktiv får inte användas i något annat syfte än vad som anges i direktivet. Medlemsstaterna bör iaktta skyldigheterna när det gäller villkor för användning och tillfällig lagring av uppgifterna.

               (19)

               Eftersom uppgifterna rörande identifieringen av en gärningsman utgör personuppgifter, bör medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa tillämpningen av relevanta bestämmelser i rådets rambeslut 2008/977/RIF av den 27 november 2008 om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (6). Alla berörda personer bör ha rätt att när de underrättas om brottet få information om rätten att ta del av, rätta och radera personuppgifter och om hur länge uppgifterna högst kan lagras på laglig väg, samt bör ha rätt att få oriktiga personuppgifter rättade och utan dröjsmål få olagligt registrerade uppgifter raderade, utan att detta påverkar iakttagandet av de formella kraven i samband med den berörda medlemsstatens förfaranden för överklagande och prövning.

               (20)

               Det bör vara möjligt för tredjeland att delta i utbytet av uppgifter ur fordonsregister, förutsatt att de har ingått ett avtal om detta med unionen. Ett sådant avtal behöver innehålla nödvändiga bestämmelser om dataskydd.

               (21)

               Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som särskilt fastställs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna som det hänvisas till i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen.

               (22)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte heller är bindande för eller tillämpligt på dem.

               (23)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som inte heller är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

               (24)

               I syfte att uppfylla målet om informationsutbyte mellan medlemsstaterna genom samverkande system bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen när det gäller att beakta relevanta ändringar till beslut 2008/615/RIF och beslut 2008/616/RIF eller när det krävs i unionsrättsakter som är direkt relevanta för uppdateringen av bilaga I. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

               (25)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (7) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (26)

               Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att säkerställa en hög skyddsnivå för samtliga trafikanter i unionen genom att underlätta gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott, när dessa begås med ett fordon registrerat i en annan medlemsstat än den där brottet begicks, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (27)

               Europeiska datatillsynsmannens har hörts och antagit ett yttrande (8).

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte
   Detta direktiv syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för samtliga trafikanter i unionen genom att underlätta gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott och därmed verkställandet av påföljder, när dessa brott begås med ett fordon registrerat i en annan medlemsstat än den medlemsstat där brottet begicks.
   Artikel 2
   Tillämpningsområde
   Detta direktiv gäller följande trafiksäkerhetsrelaterade brott:

               a)

               Fortkörning.

               b)

               Ej använt bilbälte.

               c)

               Rödljuskörning.

               d)

               Rattfylleri.

               e)

               Drograttfylleri.

               f)

               Ej burit hjälm.

               g)

               Användning av förbjuden körbana.

               h)

               Olaglig användning av mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning under körning.

         Artikel 3
   Definitioner
   I detta direktiv avses med
   a)   fordon: varje motordrivet fordon, även motorcyklar, som normalt är avsett för person- eller godstransport på väg,
   b)   medlemsstat där brottet begicks: den medlemsstat där brottet begicks,
   c)   registreringsmedlemsstat: den medlemsstat där det fordon varmed trafikbrottet begicks är registrerat,
   d)   fortkörning: överskridande av de hastighetsbegränsningar som gäller för vägen och för fordonet i fråga i den medlemsstat där brottet begicks,
   e)   ej använt bilbälte: åsidosättande av kravet på att använda bilbälte eller fasthållningsanordningar för barn i enlighet med rådets direktiv 91/671/EEG av den 16 december 1991 om obligatorisk användning av bilbälten och fasthållningsanordningar för barn i fordon (9) och lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   f)   rödljuskörning: körning mot rött trafikljus eller annan relevant stoppsignal, i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   g)   rattfylleri: körning under påverkan av alkohol, i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   h)   drograttfylleri: körning under påverkan av droger eller andra substanser med liknande effekt, i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   i)   ej burit hjälm: underlåtenhet att bära hjälm, i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   j)   användning av förbjuden körbana: olaglig användning av en del av vägen (körfält för utryckningsfordon, kollektivtrafikkörfält eller tillfälligt avstängda körfält på grund av trafikstockning eller vägarbete), i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   k)   olaglig användning av mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning under körning: olaglig användning av mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning under körning, i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i den medlemsstat där brottet begicks,
   l)   nationellt kontaktställe: behörig myndighet som utsetts för utbyte av uppgifter om fordonsregister (vehicle registration data),
   m)   automatisk sökning: förfarande för tillgång online för att söka i en, flera eller samtliga medlemsstaters eller deltagande länders databaser,
   n)   fordonsinnehavare: den person som är registrerad ägare till fordonet, i enlighet med den definition som anges i lagstiftningen i registreringsmedlemsstaten.
   Artikel 4
   Förfarande för informationsutbyte mellan medlemsstaterna
   1.   Vid utredningen av de trafiksäkerhetsrelaterade brott som avses i artikel 2 ska medlemsstaterna ge övriga medlemsstaters nationella kontaktställen, som avses i punkt 3 i den här artikeln, tillträde till följande uppgifter i de nationella fordonsregistren, med rätt att göra automatiska sökningar angående

               a)

               uppgifter om fordonet, och

               b)

               uppgifter om fordonsägaren eller fordonsinnehavaren.

         De uppgifter som avses i leden a och b som är nödvändiga för att göra sökningen ska överensstämma med bilaga I.
   2.   Sökningar i form av utgående förfrågningar ska, med hjälp av det fullständiga registreringsnumret, utföras av det nationella kontaktstället i den medlemsstat där brottet begicks.
   Dessa sökningar ska utföras i överensstämmelse med förfarandena i kapitel 3 i bilagan till beslut 2008/616/RIF, med undantag för punkt 1 i kapitel 3 i bilagan till beslut 2008/616/RIF, som ska omfattas av bilaga I till detta direktiv.
   Den medlemsstat där brottet begicks ska inom ramen för detta direktiv använda de uppgifter som erhållits för att fastställa vem som är personligen ansvarig för trafiksäkerhetsrelaterade brott som avses i artiklarna 2 och 3.
   3.   Varje medlemsstat ska för utbyte av de uppgifter som avses i punkt 1 utse ett nationellt kontaktställe. De nationella kontaktställenas befogenheter ska fastställas i enlighet med den berörda medlemsstatens tillämpliga nationella lagstiftning.
   4.   Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att informationsutbytet sker via samverkande elektroniska system utan att uppgifter från andra databaser används. Medlemsstaterna ska se till att detta informationsutbyte sker på ett kostnadseffektivt och säkert sätt och säkerställa säkerheten för och skyddet av de överförda uppgifterna, i så stor utsträckning som möjligt med hjälp av befintlig programvara, såsom den för artikel 12 i beslut 2008/615/RIF särskilt utarbetade programvaran och ändrade versioner av denna programvara, i överensstämmelse med bilaga I till detta direktiv och med punkterna 2 och 3 i kapitel 3 i bilagan till beslut 2008/616/RIF. De ändrade versionerna av programvaran ska möjliggöra informationsutbyte både online i realtid och via batchöverföring, och det senare alternativet möjliggör ett utbyte av flera förfrågningar eller svar i ett enda meddelande.
   5.   Varje medlemsstat ska ansvara för sina kostnader för administrationen, användningen och underhållet av den programvara som avses i punkt 4.
   Artikel 5
   Informationsbrev om trafiksäkerhetsrelaterade brott
   1.   Den medlemsstat där brottet begicks ska besluta huruvida uppföljningsförfaranden ska inledas avseende de trafiksäkerhetsrelaterade brott som avses i artikel 2.
   Om den medlemsstat där brottet begicks beslutar att inleda sådana förfaranden ska denna medlemsstat, i överensstämmelse med sin nationella lagstiftning, informera ägaren, innehavaren av fordonet, eller den på annat sätt identifierade person som misstänks för det trafiksäkerhetsrelaterade brottet om detta.
   Denna information ska i enlighet med den nationella lagstiftningen omfatta de rättsliga följderna av detta inom den medlemsstats territorium där brottet begicks enligt den medlemsstatens lagstiftning.
   2.   När den medlemsstat där brottet begicks skickar ut informationsbrevet till ägaren, innehavaren eller den på annat sätt identifierade person som misstänks för det trafiksäkerhetsrelaterade brottet ska, i enlighet med den nationella lagstiftningen, all relevant information inkluderas, framför allt vilket trafiksäkerhetsrelaterat brott i artikel 2 som avses, ort, datum och tidpunkt för brottet, vilken nationell lagstiftning som överträtts samt påföljden och i tillämpliga fall uppgifter om den utrustning som har använts för att upptäcka brottet. För det ändamålet får den medlemsstat där brottet begicks använda mallen i bilaga II.
   3.   Om den medlemsstat där brottet begicks beslutar att inleda ytterligare förfaranden avseende de trafiksäkerhetsrelaterade brott som avses i artikel 2, ska den medlemsstat där brottet begicks för att säkerställa respekten för de grundläggande rättigheterna skicka ut informationsbrevet på det språk som registreringsbeviset är avfattat på, om detta är känt, eller på ett av de officiella språken i registreringsmedlemsstaten.
   Artikel 6
   Medlemsstaternas rapportering till kommissionen
   Medlemsstaterna ska senast den 7 november 2014 förelägga kommissionen en preliminär rapport. De ska även förelägga kommissionen en fullständig rapport senast den 6 maj 2016 och därefter vartannat år.
   Den fullständiga rapporten ska innehålla uppgifter om hur många automatiska sökningar som den medlemsstat där brottet begicks har genomfört riktade till det nationella kontaktstället i registreringsmedlemsstaten till följd av brott som begåtts på dess territorium, tillsammans med uppgifter om vilken typ av brott som förfrågningarna gällde samt om antalet resultatlösa förfrågningar.
   Den fullständiga rapporten ska även innehålla en beskrivning av situationen på nationell nivå vad gäller uppföljningen av trafiksäkerhetsrelaterade brott, med information om andelen sådana brott som har följts upp genom ett informationsbrev.
   Artikel 7
   Dataskydd
   1.   Bestämmelserna om dataskydd i rambeslut 2008/977/RIF ska tillämpas på personuppgifter som behandlats enligt detta direktiv.
   2.   Framför allt ska varje medlemsstat, inom en rimlig tidsperiod, säkerställa att personuppgifter som behandlas enligt detta direktiv korrigeras om de är felaktiga eller raderas eller blockeras när de inte längre behövs, i enlighet med artiklarna 4 och 5 i rambeslut 2008/977/RIF, och att en tidsgräns för lagring av uppgifter fastställs i enlighet med artikel 9 i det rambeslutet.
   Medlemsstaterna ska säkerställa att alla personuppgifter som behandlas enligt detta direktiv, endast används för de syften som anges i artikel 1 och att berörda personer har samma rättigheter att ta del av uppgifter och till rättelse, radering eller blockering av uppgifter samt att begära ersättning och att överklaga som de som följer av nationell lagstiftning som antas för att genomföra relevanta bestämmelser i rambeslut 2008/977/RIF.
   Alla relevanta bestämmelser om dataskydd i Prümbesluten ska också tillämpas på personuppgifter som behandlats enligt detta direktiv.
   3.   Berörda personer ska ha rätt att få information om vilka personuppgifter som är registrerade i registreringslandet, som har översänts till den medlemsstat där brottet begicks, inbegripet datum för begäran och den behöriga myndigheten i den medlemsstat där brottet begicks.
   Artikel 8
   Information till trafikanter i unionen
   1.   Kommissionen ska på sin hemsida offentliggöra en sammanfattning på alla officiella språk för unionens institutioner av de bestämmelser som gäller i medlemsstaterna och som omfattas av tillämpningsområdet för detta direktiv. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om dessa bestämmelser.
   2.   Medlemsstaterna ska tillhandahålla trafikanter nödvändig information om de regler som gäller på deras territorium och de åtgärder genom vilka detta direktiv genomförs, i samarbete med trafiksäkerhetsorganisationer, icke-statliga organisationer som är verksamma på trafiksäkerhetsområdet och bilklubbar.
   Artikel 9
   Delegerade akter
   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 10 för uppdatering av bilaga I till följd av tekniska framsteg och för att beakta relevanta ändringar till beslut 2008/615/RIF och beslut 2008/616/RIF eller när det krävs i unionsrättsakter som är direkt relevanta för uppdateringen av bilaga I.
   Artikel 10
   Delegeringens utövande
   1.   Befogenhet att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
   2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 9 ska ges till kommissionen för en period av fem år från 6 november 2011. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, om inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
   3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 9 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
   4.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
   5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 9 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
   Artikel 11
   Översyn av direktivet
   Kommissionen ska senast den 7 november 2016 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om medlemsstaternas tillämpning av detta direktiv. I rapporten ska kommissionen framför allt inrikta sig på följande aspekter samt, när det är lämpligt, lägga fram förslag som omfattar dessa aspekter:

               —

               En bedömning av huruvida direktivet ska utvidgas till att även omfatta andra trafiksäkerhetsrelaterade brott.

               —

               En bedömning av direktivets effektivitet när det gäller att minska antalet dödsolyckor på unionens vägar, i synnerhet huruvida detta direktivs effektivitet påverkas av dess territoriella tillämpningsområde.

               —

               En bedömning av behovet att utveckla gemensamma standarder för utrustning för automatisk kontroll och för förfaranden. I detta sammanhang uppmanas kommissionen att på unionsnivå utveckla riktlinjer för trafiksäkerhet inom ramen för den gemensamma transportpolitiken för att med hjälp av jämförbara metoder och praxis säkerställa ökad konvergens när det gäller medlemsstaternas upprätthållande av trafikreglerna. Dessa riktlinjer bör åtminstone omfatta överträdelse av hastighetsgränser, rattfylleri, underlåtenhet att använda säkerhetsbälte och rödljuskörning.

               —

               En bedömning av behovet att inom ramen för all relevant EU-politik, däribland den gemensamma transportpolitiken, förstärka verkställandet av påföljder när det gäller trafiksäkerhetsrelaterade brott och föreslå gemensamma kriterier i fråga om uppföljandeförfaranden i händelse av underlåtenhet att betala böter.

               —

               En utvärdering av möjligheterna att harmonisera trafikreglerna i lämpliga fall.

               —

               En bedömning av den programvara som avses i artikel 4.4 i syfte att säkerställa ett korrekt genomförande av detta direktiv samt garantera ett effektivt, snabbt, säkert och konfidentiellt utbyte av specifika uppgifter i fordonsregistren.

         Artikel 12
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 7 november 2013. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 13
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 14
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

      Utfärdat i Strasbourg den 25 oktober 2011.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BUZEK

            Ordförande

            På rådets vägnar

         M. DOWGIELEWICZ

            Ordförande

      (1)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 december 2008 (EUT C 45 E, 23.2.2010, s. 149) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 17 mars 2011 (EUT C 136 E, 6.5.2011, s. 1). Europaparlamentets ståndpunkt av den 6 juli 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 29 september 2011.

      (2)  EUT L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (3)  EUT L 210, 6.8.2008, s. 12.

      (4)  EUT L 76, 22.3.2005, s. 16.

      (5)  EUT L 280, 26.10.2010, s. 1.

      (6)  EUT L 350, 30.12.2008, s. 60.

      (7)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (8)  EUT C 310, 5.12.2008, s. 9.

      (9)  EGT L 373, 31.12.1991, s. 26.

      BILAGA I

         UPPGIFTER RÖRANDE DEN SÖKNING SOM AVSES I ARTIKEL 4

                  Artikel

                  O/V (1)

                  Anmärkningar

                  Uppgifter om fordonet

                  O

                  Registreringsmedlemsstat

                  O

                  Registreringsnummer

                  O

                  (A (2))

                  Uppgifter om brottet

                  O

                  Medlemsstat där brottet begicks

                  O

                  Referensdatum för brottet

                  O

                  Referensklockslag för brottet

                  O

                  Ändamålet med sökningen

                  O

                  Kod som anger typen av brott i enlighet med artikel 2

                              1

                              =

                              Fortkörning

                              2

                              =

                              Rattfylleri

                              3

                              =

                              Ej använt bilbälte

                              4

                              =

                              Rödljuskörning

                              5

                              =

                              Användning av förbjuden körbana

                              10

                              =

                              Drograttfylleri

                              11

                              =

                              Ej burit hjälm

                              12

                              =

                              Olaglig användning av mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning under körning

         TILLHANDAHÅLLNA UPPGIFTER SOM AVSES I ARTIKEL 4

      Del I.   Uppgifter om fordonet

                  Artikel

                  O/V (3)

                  Anmärkningar

                  Registreringsnummer

                  O

                  Chassinummer/fordonets identifieringsnummer

                  O

                  Registreringsland

                  O

                  Märke

                  O

                  (D.1 (4)) t.ex. Ford, Opel, Renault.

                  Fordonets modell

                  O

                  (D.3) t.ex. Focus, Astra, Megane.

                  EU-kategorikod

                  O

                  (J) t.ex mopeder, motorcyklar, bilar.

      Del II.   Uppgifter om fordonsägaren eller fordonsinnehavaren

                  Artikel

                  O/V (5)

                  Anmärkningar

                  Uppgifter om fordonsinnehavare

                  (C.1 (6))
                  Uppgifterna avser innehavaren av det berörda registreringsbeviset.

                  Registrerade innehavares (företags) namn

                  O

                  (C.1.1)
                  Separata fält ska användas för efternamn, infix, titlar osv.
                  och
                  namnet i utskriftsvänligt format ska kommuniceras.

                  Förnamn

                  O

                  (C.1.2)
                  Separata fält ska användas för förnamn och initialer
                  och
                  namnet i utskriftsvänligt format ska kommuniceras.

                  Adress

                  O

                  (C.1.3)
                  Separata fält ska användas för gata, husnummer och annex, postnummer, bostadsort, bosättningsland osv.
                  och
                  adressen i utskriftsvänligt format ska kommuniceras.

                  Kön

                  V

                  Man, kvinna

                  Födelsedatum

                  O

                  Rättslig enhet

                  O

                  Enskild person, förening, bolag, företag m.m.

                  Födelseort

                  V

                  ID-nummer

                  V

                  Ett nummer som entydigt identifierar personen eller företaget.

                  Uppgifter om fordonsägaren

                  (C.2) Uppgifterna avser fordonets ägare.

                  Ägarens (företagets) namn

                  O

                  (C.2.1)

                  Förnamn

                  O

                  (C.2.2)

                  Adress

                  O

                  (C.2.3)

                  Kön

                  V

                  Man, kvinna

                  Födelsedatum

                  O

                  Rättslig enhet

                  O

                  Enskild person, förening, bolag, företag m.m.

                  Födelseort

                  V

                  ID-nummer

                  V

                  Ett nummer som entydigt identifierar personen eller företaget.

                  För skrotade fordon, stulna fordon eller registreringsskyltar eller föråldrad fordonsregistrering ska inga uppgifter om ägare eller innehavare anges. I stället ska meddelandet ”Information saknas” skickas.

         (1)  O = obligatorisk när den finns i ett nationellt register, V = valfri.

         (2)  Harmoniserad dokumentförkortning, se rådets direktiv 1999/37/EG av den 29 april 1999 om registreringsbevis för fordon (EGT L 138, 1.6.1999, s. 57).

         (3)  O = obligatorisk när den finns i ett nationellt register, V = valfri.

         (4)  Harmoniserad dokumentförkortning, se direktiv 1999/37/EG.

         (5)  O = obligatorisk när den finns i ett nationellt register, V = valfri.

         (6)  Harmoniserad dokumentförkortning, se direktiv 1999/37/EG.

      BILAGA II

         MALL FÖR DET INFORMATIONSBREV

         som avses i artikel 5

      [Försättsblad]

      KOMMISSIONENS UTTALANDE OM DEN RÄTTSLIGA GRUNDEN

         ”Kommissionen noterar att både rådet och Europaparlamentet är överens om att byta ut den rättsliga grund som föreslagits av kommissionen, nämligen artikel 91.1c i EUF-fördraget, mot artikel 87.2 i EUF-fördraget. Trots att kommissionen delar de båda medlagstiftarnas åsikt om vikten av att uppnå syftet med förslaget till direktiv, nämligen att förbättra trafiksäkerheten, anser kommissionen dock från ett rättsligt och institutionellt perspektiv att artikel 87.2 i EUF-fördraget inte är en lämplig rättslig grund och förbehåller sig därför rätten att använda alla rättsliga medel som står till dess förfogande.”