Avis juridique important

|

31996L0084

Europaparlamentets och rådets direktiv 96/84/EG av den 19 december 1996 om ändring av direktiv 89/398/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om specialdestinerade livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 048 , 19/02/1997 s. 0020 - 0021

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 96/84/EG av den 19 december 1996 om ändring av direktiv 89/398/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om specialdestinerade livsmedelEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet (3), ochmed beaktande av följande:I artikel 4 i rådets direktiv 89/398/EEG (4) föreskrivs att de särskilda bestämmelser som skall gälla för de grupper livsmedel som framgår i bilaga I till nämnda direktiv skall fastställas genom särdirektiv av kommissionen.Den 20 december 1994 enades Europaparlamentet, rådet och kommissionen om ett modus vivendi avseende genomförandeåtgärder för de rättsakter som antas enligt förfarandet i artikel 189b i fördraget (5).Dessa särdirektiv avspeglar kunskapsnivån vid tidpunkten för antagandet och följaktligen bör varje ändring som syftar till att tillåta nyheter som grundas på vetenskapliga och tekniska framsteg godkännas, efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén, som inrättades genom kommissionens beslut 95/273/EG (6), i enlighet med förfarandet i artikel 13 i direktiv 89/398/EEG.Det är nödvändigt att föreskriva ett förfarande som gör det möjligt att tillfälligt släppa ut livsmedel, som är resultatet av tekniska nyheter, på marknaden för att utnyttja industrins forskningsresultat i avvaktan på en ändring av det berörda särdirektivet.Tillstånd att släppa ut livsmedel på marknaden kan emellertid, av hänsyn till skyddet för konsumenternas hälsa, endast ges efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén.Ett tillstånd kan endast ges om varan inte innebär någon fara för människors hälsa.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 4 i direktiv 89/398/EEG skall följande punkt införas:"1a. För att göra det möjligt att på marknaden snabbt släppa ut specialdestinerade livsmedel som är ett resultat av vetenskapliga och tekniska framsteg får kommissionen, efter samråd med Vetenskapliga livsmedelskommittén och i enlighet med förfarandet i artikel 13, tillåta att livsmedel som inte motsvarar bestämmelserna om sammansättning som anges i särdirektiven enligt bilaga I släpps ut på marknaden under en period av två år.Om det är nödvändigt får kommissionen i tillståndsbeslutet lägga till bestämmelser om märkning som hänger samman med den ändrade sammansättningen."Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 30 september 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1996.På Europaparlamentets vägnarK. HÄNSCHOrdförandePå rådets vägnarS. BARRETTOrdförande(1) EGT nr 389, 31.12.1994, s. 21, och EGT nr C 41, 13.2.1996, s. 13.(2) EGT nr C 256, 2.10.1995, s. 1.(3) Yttrande avgivet den 11 oktober 1995 (EGT nr C 287, 30.10.1995, s. 108), rådets gemensamma ståndpunkt av den 18 juni 1996 (EGT nr C 315, 24.10.1996, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 23 oktober 1996 (EGT nr C 347, 18.11.1996). Rådets beslut av den 9 december 1996.(4) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 27.(5) EGT nr C 102, 4.4.1996, s. 1.(6) EGT nr L 167, 18.7.1995, s. 22.


Avis juridique important

|

31997L0030

Kommissionens direktiv 97/30/EG av den 11 juni 1997 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/758/EEG om breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 171 , 30/06/1997 s. 0025 - 0048

KOMMISSIONENS DIREKTIV 97/30/EG av den 11 juni 1997 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/758/EEG om breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (1), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 96/79/EG (2), särskilt artikel 13.2 i detta,med beaktande av rådets direktiv 76/758/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (3), senast ändrat Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 10 i detta, ochmed beaktande av följande:Direktiv 76/758/EEG är ett av särdirektiven om det förfarande för EEG-typgodkännande som har fastställts genom direktiv 70/156/EEG. Bestämmelserna i direktiv 70/156/EEG om fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter gäller därför för det här direktivet.Särskilt i artiklarna 3.4 och 4.3 i direktiv 70/156/EEG krävs att ett informationsdokument medföljer varje särdirektiv samt också ett typgodkännandeintyg som grundar sig på bilaga VI till det direktivet för att kunna datorisera typgodkännanden. Det typgodkännandeintyg som föreskrivs i direktiv 76/758/EEG måste ändras i enlighet därmed.Förfarandena behöver förenklas för att upprätthålla överensstämmelsen, som förutses i artikel 9.2 i direktiv 70/156/EEG, mellan vissa särdirektiv och motsvarande förordningar i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, när de nämnda bestämmelserna ändras. I ett första steg behöver de tekniska kraven i direktiv 76/758/EEG ersättas med de i förordning nr 7, 87 och 91 genom hänvisning.Det är nödvändigt att direktiv 76/758/EEG även omfattar varsellyktor, tredje stopplyktor och sidomarkeringslyktor.Hänvisning görs till rådets direktiv 76/756/EEG (4), senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/28/EEG (5), och till rådets direktiv 76/761/EEG (6), senast ändrat Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige.Bestämmelserna i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till teknisk utveckling inrättad genom direktiv 70/156/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 76/758/EEG ändras på följande sätt:1. Titeln skall ersättas med följande:"om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om breddmarkeringslyktor, främre sidpositionslyktor, bakre sidpositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon"2. Artikel 1.1 skall ersättas med följande:"1. Medlemsstaterna skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av breddmarkeringslyktor, främre sidpositionslyktor, bakre sidpositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor som uppfyller de krav på konstruktion och provning som anges i relevanta bilagor."3. Artiklarna 2, 3 och 4 skall ersättas med följande:"Artikel 2Medlemsstaterna skall för varje typ av breddmarkeringslykta, främre sidpositionslykta, bakre sidpositionslykta, stopplykta, varsellykta och sidomarkeringslykta som de godkänner enligt artikel 1, tilldela tillverkaren ett EEG-typgodkännande enligt mallarna i tillägg 3 till bilaga I.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användning av märken som kan leda till förväxling mellan breddmarkeringslyktor, främre sidpositionslyktor, bakre sidpositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor som typgodkänts enligt artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att breddmarkeringslyktor, främre sidpositionslyktor, bakre sidpositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till lyktornas konstruktion eller funktionssätt om lyktorna är försedda med EEG-typgodkännandemärke.2. En medlemsstat får dock förbjuda att breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor med EEG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden om dessa lyktor genomgående avviker från den godkända typen.Denna stat skall genast upplysa övriga medlemsstater och kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall genom det förfarande som beskrivs i artikel 4.6 i direktiv 70/156/EEG meddela varandra varje godkännande de har vägrat eller återkallat enligt detta direktiv."4. Artikel 5.1 skall ersättas med följande:"1. Om den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande finner att ett antal bredmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor med samma EEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den typ som har godkänts, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att försäkra sig om att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits, vilket vid en genomgående bristande överensstämmelse kan leda till återkallelse av EEG-typgodkännandet. De nämnda myndigheterna skall vidta motsvarande åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat upplyses om en sådan bristande överensstämmelse."5. Artiklarna 6-9 skall ersättas med följande:"Artikel 6Av varje beslut som fattas enligt de bestämmelser som införts för genomförandet av detta direktiv, för att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor eller för att förbjuda att de släpps ut på marknaden eller används skall i detalj framgå de skäl på vilka beslutet grundas. Beslutet skall delges den berörda parten, som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för medlemsstaternas lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till fordonets breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra att fordon saluförs, registreras, tas i bruk, eller användas av skäl som hänför sig till fordonets breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 9I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon avsett att används på väg, med eller utan karosseri, med minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, och tillhörande släpvagnar till dessa fordon, med undantag för spårbundna fordon, traktorer och maskiner för jord- eller skogsbruk och alla mobila maskiner."6. Bilagorna skall ersättas med bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Från och med den 1 januari 1998 eller, om offentliggörandet av de dokument som avses i artikel 3 dröjer till efter den 1 juli 1997, sex månader efter det verkliga datumet för offentliggörande av dessa dokument kan medlemsstaterna inte på grunder som avser breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor, och sidomarkeringslyktor- vägra, vad avser fordonstyp eller en typ av ljus som nämns ovan, att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande, eller- förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av ett fordon, eller försäljning eller ibruktagande av breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor, och sidomarkeringslyktor,om ljusen uppfyller kraven i direktiv 76/758/EEG, ändrat genom detta direktiv, och, när det gäller fordonen, är installerade i enlighet med de krav som är utfärdade i direktiv 76/756/EEG.2. Från och med den 1 oktober 1998- skall medlemsstaterna inte längre bevilja EG-typgodkännande, och- kan medlemsstaterna vägra att bevilja nationellt typgodkännandeför varje fordonstyp på grunder som avser breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor, och sidomarkeringslyktor, och för en typ av breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor, och sidomarkeringslyktor om kraven i direktiv 76/758/EEG, ändrat genom detta direktiv, inte uppfylls.3. Från och med den 1 oktober 1999 skall de krav i direktiv 76/758/EEG vilka avser breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor, och sidomarkeringslyktor som komponenter, ändrat genom detta direktiv, vara tillämpliga för ändamålen i artikel 7.2 i direktiv 70/156/EEG.4. Trots punkterna 2 och 3 ovan som avser utbytbara delar skall medlemsstaterna fortsätta att bevilja EG-typgodkännande av breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor och tillåta försäljning och ibruktagande i enlighet med tidigare versioner av direktiv 76/758/EEG förutsatt att sådana ljus- är avsedda att sitta på fordon som redan är i bruk, och- uppfyller kraven i det direktiv som tillämpades när fordonet registrerades första gången.Artikel 3De punkter och bilagor i förordning nr 7, 87 och 91 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga II-IV skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning före den 1 juli 1997-Artikel 41. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1998; om offentliggörandet av de dokument som avses i artikel 3 dröjer efter den 1 juli 1997 skall medlemsstaterna uppfylla denna förpliktelse sex månader efter det verkliga datumet för offentliggörande av dessa dokument. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 1998 eller sex månader efter det verkliga datumet för offentliggörande av de dokument som avses i artikel 3 om detta sker efter den 1 juli 1997.När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 5Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 6Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 juni 1997.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(2) EGT nr L 18, 21.1.1997, s. 7.(3) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 54.(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) Se s. 1 i detta nummer av EGT.(6) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 96.BILAGA "FÖRTECKNING ÖVER BILAGORBILAGA I: Administrativa bestämmelser för typgodkännandeTillägg 1: InformationsdokumentTillägg 2: TypgodkännandeintygTillägg 3: Mallar för EG-typgodkännandemärke för komponentBILAGA II: Räckvidd och tekniska krav för breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordonBILAGA III: Räckvidd och tekniska krav för varsellyktorBILAGA IV: Räckvidd och tekniska krav för sidomarkeringslyktorBILAGA IADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER FÖR TYPGODKÄNNANDE1. DENNA BILAGA AVSER EG-TYPGODKÄNNANDE FÖR KOMPONENT FÖR1.1 breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon som uppfyller kraven i bilaga II,1.2 varsellyktor för motorfordon som uppfyller kraven i bilaga III,1.3 sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon som uppfyller kraven i bilaga IV.2. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE FÖR KOMPONENT2.1 Ansökan om EG-typgodkännande för komponent enligt artikel 3.4 i direktiv 70/156/EEG för en typ av breddmarkeringslykta, främre sidopositionslykta, bakre sidopositionslykta, stopplykta, varsellykta och sidomarkeringslykta skall lämnas av tillverkaren.2.2 En mall för informationsdokumentet ges i tillägg 1.2.3 Följande skall lämnas till den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna:2.3.1 Två stickprov utrustade med det eller de ljus som rekommenderas. Om godkännandet skall tillämpas för anordningar som inte är identiska men symmetriska och lämpliga att montera, den ena på vänstra och den andra på den högra sidan av fordonet, eller alternativt en på framdelen och en på bakdelen, kan de två stickproven som lämnas vara identiska och lämpliga att endast monteras på den högra eller den vänstra sidan av fordonet, eller alternativt endast på framdelen eller endast bakdelen. För en stopplykta med två ljusstyrkenivåer, skall två stickprov med de delar som utgör det system som ger de två nivåstyrkorna finnas med i ansökan.3. MÄRKNING3.1 Anordningen som underkastas EG-typgodkännande för komponent skall bära3.1.1 handelsbeteckningen eller tillverkarens märke3.1.2 för ljus med utbytbara ljuskällor, de typer av glödtrådslampor som föreskrivs3.1.3 för ljus med utbytbara ljuskällor, de typer av glödtrådslampor som föreskrivs,3.2 Dessa markeringar skall vara tydligt läsbara och oförstörbara och skall fästas på den reflekterande ytan, eller på en av de reflekterande ytorna, på anordningen. De skall synas från utsidan när anordningen monteras på fordonet.3.3 Varje anordning skall ha tillräckligt med yta för typgodkännandemärket för komponent. Denna yta skall anges på den ritning som hänvisas till i tillägg 1.4. BEVILJANDE AV EG-TYPGODKÄNNANDE FÖR KOMPONENT4.1 Om de gällande kraven tillgodoses skall EG-typgodkännande enligt artikel 4.3 och, om tillämpligt, 4.4 i direktiv 70/156/EEG beviljas.4.2 En mall för EG-typgodkännandeintyg finns i tillägg 2.4.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall tilldelas varje typ av breddmarkeringslykta, främre sidopositionslykta, bakre sidopositionslykta, stopplykta, varsellykta och sidomarkeringslykta som godkänns. 4.3 Ett godkännandenummer i enlighet med bilaga VII till direktiv 70/156/EEG skall tilldelas varje typ av breddmarkeringslykta, främre sidopositionslykta, bakre sidopositionslykta, stopplykta, varsellykta och sidomarkeringslykta som godkänns. Samma medlemsstat skall inte tilldela en annan typ av breddmarkeringslykta, främre sidopositionslykta, bakre sidopositionslykta, stopplykta, varsellykta och sidomarkeringslykta samma nummer.4.4 Där EG-typgodkännande för komponent begärs för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som omfattar breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidpositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor eller sidomarkeringslyktor och andra ljus, kan ett nummer för EG-typgodkännande för komponent tilldelas, förutsatt att de nämnda ljusen uppfyller kraven i detta direktiv och att var och en av övriga ljus som utgör en del av belysnings- och ljussignalanordningen för vilken EG-typgodkännande för komponent begärs överensstämmer med det särdirektiv som tillämpas för den.5. EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE FÖR KOMPONENT5.1 Utöver de märkningar som hänvisas till i punkt 3.1 skall alla breddmarkeringslyktor, främre sidpositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor som överensstämmer med typ som har godkänts enligt detta direktiv bära ett EG-typgodkännandemärke för komponent.5.2 Detta märke skall innehålla5.2.1 en rektangel som omger bokstaven `e` följt av de enskilda nummer eller bokstäver för den medlemsstat som har beviljat typgodkännande,>Plats för tabell>5.2.2 i närheten av rektangeln det `grundläggande godkännandenummer` som finns i avsnitt 4 i det typgodkännandenummer som hänförs till i bilaga VII till direktiv 70/156/EEG, föregånget av de två siffror vilka anger det sekvensnummer som tilldelats den senaste större tekniska ändringen i direktiv 76/758/EEG den dag som EG-typgodkännande beviljades. I detta direktiv är sekvensnumret- 02 för bilaga II,- 00 för bilaga III,- 00 för bilaga IV5.2.3 ytterligare en symbol på följande sätt5.2.3.1 för anordningar som möter kraven i detta direktiv med avseende på de främre sidopositionslyktor, bokstaven `A`,5.2.3.2 för anordningar som möter kraven i detta direktiv med avseende på de bakre sidopositionslyktor, bokstaven `R`,5.2.3.3 för anordningar som möter kraven i detta direktiv med avseende på stopplyktor, bokstaven `S`, följt av figur `1` när anordningen har en ljusstyrkenivå, figur `2` när anordningen har två styrkenivåer och figur `3` när anordningen möter de särskilda kraven för stopplyktor av kategori S3.5.2.3.4 för anordningar bestående av både bakre sidopositionslyktor och stopplyktor och som möter kraven i detta direktiv med avseende på dessa ljus, bokstaven `R` och `S1` eller `S2`, vilken av dem det nu är, avskilda med ett horisontellt tankstreck,5.2.3.5 för anordningar som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på varsellyktor, bokstäverna `RL`,5.2.3.6 för anordningar som uppfyller kraven i detta direktiv med avseende på sidomarkeringslyktor, en av symbolerna `SM1` eller `SM2` beroende på anordningarnas kategori,5.2.3.7 för främre och bakre positionsljus för vilka siktvinklarna är asymmetriska med avseende på referensaxeln i en horisontell riktning, en pil som pekar mot den sida på vilken de fotometriska specifikationerna möts upp till en vinkel på 80° H,5.2.3.8 för ljus som kan användas som enskilda ljus eller som en av ett aggregat med två ljus, dessutom bokstaven `D` till höger av den symbol som nämns i punkterna 5.2.3.1-5.2.3.4.5.3 EG-typgodkännandemärket för komponent skall fästas på ljusets lyktglas, eller en av lyktglasen, på sådant sätt att det är tydligt läsbart och oförstörbart även när ljusen sitter fast på fordonet.5.4 Godkännandemärkets arrangemang5.4.1 Oberoende lyktorExempel på EG-typgodkännandemärke för komponent ges i figur 1 i tillägg 3.5.4.2 Grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus:5.4.2.1 Där ett nummer för EG-typgodkännande för komponent ges ut, enligt punkt 4.4 ovan för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som innehåller breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor eller stopplyktor och andra ljus kan ett EG-typgodkännandemärke fästas, som består av5.4.2.1.1 en rektangel som omger bokstaven `e` följt av de enskilda nummer eller bokstäver för den medlemsstat som har beviljat typgodkännande (se punkt 5.2.1),5.4.2.1.2 det grundläggande godkännandenumret (se punkt 5.2.2, första halvan av meningen),5.4.2.1.3 om nödvändigt, den begärda pilen, såvida den är avsedd för ljusaggregatet i sin helhet.5.4.2.2 Detta märke kan placeras var som helst på de ljus som är grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda, förutsatt att5.4.2.2.1 det är synligt när ljusen har installerats,5.4.2.2.2 inga ljusöverförande komponenter i de grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljusen kan tas bort utan att godkännandemärket samtidigt tas den.5.4.2.3 Identifikationssymbolen skall för var och en av ljusen som motsvarar varje direktiv enligt vilka EG-typgodkännande för komponent beviljades, tillsammans med sekvensnumret (se punkt 5.2.2, andra halvan av meningen) och, där det är nödvändigt, bokstaven `D` och den begärda pilen vara markerade5.4.2.3.1 endera på den lämpliga ljusalstrande ytan,5.4.2.3.2 eller i en grupp på ett sådant sätt att varje av de grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljusen tydligt kan identifieras.5.4.2.4 Måtten för detta märkes komponenter skall inte understiga de minsta mått som anges för enskilda märken i de olika direktiven enligt vilka EG-typgodkännande för komponent beviljades.5.4.2.5 Exempel på ett EG-typgodkännandemärke för komponent för ett ljus som är grupperat, kombinerat eller ömsesidigt inbyggt med andra ljus ges i figur 2 i tillägg 3.5.4.3 För lyktor som är ömsesidigt inbyggda med andra lyktor där ljuslyktan också kan användas för andra typer av strålkastare,5.4.3.1 skall de bestämmelser som har utfärdats i punkt 5.4.2 tillämpas,5.4.3.2 dessutom där samma ljuslykta används kan denna bära de olika godkännandemärken som avser de olika typerna av strålkastare eller ljusenheter, förutsatt att huvuddelen av strålkastaren, även om den inte kan avskiljas från lyktan, också omfattar det utrymme som beskrivs i punkt 33 ovan samt bär godkännandemärkena för sin verkliga funktion,5.4.3.3 om olika typer av stålkastare finns i ljuslyktans huvuddel, kan denna bära de olika godkännandemärkena.5.4.3.4 Exempel på ett EG-typgodkännande för komponent för ett ljus som är grupperat, kombinerat eller ömsesidigt inbyggt med andra ljus ges i figur 3 i tillägg 3.6. TYPÄNDRINGAR ELLER ÄNDRINGAR I GODKÄNNANDEN6.1 För ändringar i den typ som har godkänts enligt detta direktiv skall bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 70/156/EEG tillämpas.7. ÖVERENSSTÄMMELSE I PRODUKTION7.1 En allmän regel är att åtgärder för att tillförsäkra överensstämmelse i produktion skall vidtas i enlighet med de bestämmelser som redovisas i artikel 1 i direktiv 70/156/EEG.7.2 Varje anordning som hänvisas till i punkt 1.1 ovan skall uppfylla de fotometriska och kalorimetriska villkor som beskrivs i punkterna 6 och 8 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga II till detta direktiv. Likväl, då en anordning väljs på måfå från en serieproduktion, skall kraven på den minsta ljusstyrka som alstras (uppmätt med ett standardljus som hänvisas till i punkt 7 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga II till detta direktiv) begränsas till 80 % av den minsta värde som specificeras i punkterna 6.1-6.2 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga II till detta direktiv, i alla relevanta riktningar.7.3 Varje anordning som hänvisas till i punkt 1.2 ovan skall uppfylla de villkor som beskrivs i punkterna 7-9 och 11 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga III till detta direktiv. Likväl, då en anordning väljs på måfå från en serieproduktion, skall kraven på den minsta och den högsta ljusstyrka som alstras (uppmätt med ett standardljus som hänvisas till i punkt 10 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga III till detta direktiv) begränsas till 80 % av det minsta värde som specificeras i punkterna 7.1-7.2 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga III till detta direktiv och skall inte överstiga 120 % av det högsta värde som specificeras i punkt 7.3 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga III till detta direktiv.7.4 Varje anordning som hänvisas till i punkt 1.3 ovan skall uppfylla de villkor som beskrivs i punkterna 7 och 8 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga IV till detta direktiv. Likväl, då en anordning väljs på måfå från en serieproduktion, skall den ljusstyrka som alstras i alla relevanta riktningar begränsas till 80 % av det minsta värde och inte överskrida 120 % av det högsta värde som specificeras i punkt 7.1 i det dokument som hänvisas till i punkt 2.1 i bilaga IV till detta direktiv.Tillägg 1Informationsdokument nr . . . om EG-komponenttypgodkännande för breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon >Start Grafik>(Direktiv 76/758/EEG, senast ändrat genom direktiv . . ./. . ./EG)Följande uppgifter skall i tillämpliga delar lämnas i tre exemplar tillsammans med en innehållsförteckning. Eventuella ritningar skall vara i lämplig skala och tillräckligt detaljrika, i A4-storlek eller i en folder i A4-format. Om fotografier finns skall dessa visa tillräckligt med detaljer.Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektroniska funktioner skall gällande uppgifter om deras prestanda lämnas.0 Allmänt0.1 Märke (tillverkare): .0.2 Typ och kommersiell beteckning (ange förekommande varianter): .0.5 Tillverkarens namn och adress: .0.7 Om det förekommer komponenter och separata tekniska enheter, .placering och fastsättningsmetod av EG-godkännandemärke: .0.8 Monteringsfabrikens adresser: .1 Beskrivning av anordningen1.1 Typ av anordning: .1.1.1 Anordningens funktioner: .1.1.2 Anordningens klass eller kategori: .1.1.3 Färgen på det ljus som alstras eller reflekteras: .1.2 Ritning eller ritningar med tillräckliga detaljer för att kunna identifiera anordningstyp och som visar1.2.1 i vilket geometriskt läge anordningen skall monteras på fordonet (inte tillämpligt för belysning för bakre registeringsskylt): .1.2.2 kontrollaxeln som skall anses vara referensaxeln vid provning (horisontell vinkel H = 0°, vertikal vinkel V = 0°) och den punkt som skall anses vara referenscentrum i proviningen (inte tillämpligt för reflektoranordningar och belysning för bakre registreringsskylt): .1.2.3 läget avsett för EG-typgodkännandemärket för komponent: .1.2.4 för belysning för bakre registreringsskylt, det geometriska läget i vilket anordningen skall monteras i förhållande till den yta som skall tas upp av registreringsskylten, och konturerna av den yta som skall vara lämpligt upplyst: .1.2.5 för strålkastare och främre dimljus, en främre avbildning av ljus med detaljer om lyktglasens ribbverk, om sådana finns, och tvärsnitt: .1.3 En kort teknisk beskrivning som i synnerhet anger, bortsett från ljus med icke utbytbara ljuskällor, den kategori eller de kategorier av ljuskällor som föreskrivs vilka skall vara en eller flera av de som finns i direktiv 76/761/EEG (inte tillämpligt för reflektoranordning): .1.4 Särskilda uppgifter1.4.1 För belysning för bakre registreringsskylt, ett utlåtande om anordningen är avseedd för en bred/hög/både bred och hög skylt: .1.4.2 För strålkastare1.4.2.1 uppgifter om strålkastarna är avsedda att avge både halv- och helljus eller endast en av dessa strålar: .1.4.2.2 uppgifter om strålkastaren är avsedd för halvljus, om den är konstruerad för både vänster- och högertrafik, eller för endast en av körriktningarna: .1.4.2.3 om strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, en beskrivning av strålkastarens infattningsläge i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren är för användning i enbart detta läge, eller dessa lägen: .1.4.3 För positionsljus, bromsljus och blinkers,1.4.3.1 om anordningen också kan användas i ett aggregat med två ljus av samma kategori: .1.4.3.2 om anordningen har två ljusstyrkenivåer (bromsljus och blinkers av kategori 2b) anordningsdiagram och beskrivning över systemets egenskaper som tillförsäkrar de två styrkenivåerna: .1.4.4 För reflektoranordningar, en kort beskrivning som ger tekniska specifikationer om material i reflektoranordningens optiska enhet: .1.4.5 För backningsstrålkastare, en angivelse om anordningen är avsedd att endast installeras i par med andra anordningar i ett fordon: .>Slut Grafik>Tillägg 2MALL Maximiformat: A4 (210 × 297 mm) EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG >Start Grafik>Myndighetens stämpelMeddelande om- typgodkännande (1)- utvidgat typgodkännande (1)- vägrat typgodkännande (1)- återkallat typgodkännande (1)för en typ av fordon/komponent/separat teknisk enhet (1) med beaktande av direktiv . . ./. . ./EEG, senast ändrat genom direktiv . . ./. . ./EG.Typgodkännandenummer: .Orsak till utvidgning: .AVSNITT I0.1 Fabrikat (tillverkarens handelsbeteckning): .0.2 Typ och allmän(na) handelsbeteckning(ar): .0.3 Märkning av typen, om sådana finns på fordonet/komponenten/den separata tekniska enheten (1) (2): .0.3.1 Märkningens placering: .0.4 Fordonskategori (1) (3): .0.5 Tillverkarens namn och adress: .0.7 Var och hur typgodkännandemärket är anbringat på komponenter och separata tekniska enheter:.0.8 Adress(er) till monteringsanläggning(ar): .AVSNITT II1. Ytterligare information (i tillämpliga fall): se förlängning2. Teknisk tjänst som ansvarar för provningen: .3. Datum för provningsrapporten: .4. Provningsrapportens nummer: .5. Eventuella anmärkningar: se förlängning6. Ort: .7. Datum: .8. Underskrift: .9. Innehållsförteckningen till en dokumentation som lämnats till den godkännande myndigheten, och som kan erhållas på begäran, bifogas.(1) Stryk om ej tillämpligt.(2) Om märkningen av typen innehåller tecken som inte är relevanta för beskrivningen av de fordon, komponenter eller den tekniska enhet som omfattas av detta typgodkännandeintyg, skall sådana tecken anges med symbolen "?" i dokumenter (t.ex. ABC??123??).(3) Enligt definitionen i del A i bilaga II till direktiv 70/156/EEG.Förlängning till EG-Typgodkännandeintyg nr . . .om komponenttypgodkännande av en belysnings- och ljussignalanordning enligt direktiven 76/757/EEG; 76/758/EEG; 76/759/EEG; 76/760/EEG; 76/761/EEG; 76/762/EEG; 77/538/EEG; 77/539/EEG; 77/540/EEG (1), senast ändrat genom direktiv(en). . .1 Ytterligare uppgifter1.1 Om tillämpligt, beskriv för varje ljus1.1.1 Kategorin eller kategorierna av anordning(ar) .1.1.2 Antal och kategorin av ljuskällor (inte tillämpligt för reflektoranordning) (2) .1.1.3 Färgen på det ljus som alstras eller reflekteras: .1.1.4 Godkännande som beviljats för att endast användas som en utbytbar del för fordon som redan är i bruk: ja/nej (1)1.2 Särskilda uppgifter för vissa typer av belysnings- eller ljussignalanordningar .1.2.1 För reflektoranordningar: Isolerad/del av en hopsättning eller anordning (1)1.2.2 För belysning för bakre registreringsskylt: Anordning för upplysning av en hög skylt/en låg skylt (1)1.2.3 För strålkastare: Om utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens infattningsläge i förhållande till marken och fordonets lägnsrgående mittplan, om strålkastaren är för användning i enbart detta läge, eller dessa lägen: .1.2.4 För backningsstrålkastare: Denna anordning skall endast installeras i fordonet som en del av ett par av anordningar: ja/nej (1)5 Anmärkningar5.1 Ritningar5.1.1 För belysning för bakre registreringsskylt: den medföljande ritningen nr. . . . visar det geometeriska läget i vilket anordningen skall monteras i förhållande till den yta som skall tas upp av registreringsskylten, och konturerna av den yta som skall vara lämpligt upplyst.5.1.2 För reflektoranordningar: den medföljande ritningen nr . . . visar det geometeriska läget i vilket anordningen skall monteras på fordonet.5.1.3 För alla andra belysnings- och ljussignalanordningar: den medföljande ritningen nr . . . visar det geometeriska läget i vilket anordningen skall monteras på fordonet, samt anordningens referensaxel och referenscentrum.5.2 För strålkastare: Driftsätt som används under provningen (punkt 5.2.3.9 i bilaga I till direktiv 76/761/EEG): .(1) Stryk det som inte är tillämpligt.(2) För ljus med icke utbytbara ljuskällor, ange antal ljuskällor och deras wattförbrukning.>Slut Grafik>Tillägg 3EXEMPEL PÅ EG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE FÖR KOMPONENT Figur 1a >Hänvisning till >Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en främre sidopositionslykta, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt bilaga II till detta direktiv (02) under det grundläggande godkännandenumret 1471. Pilen visar den sida på vilken de erforderliga fotometriska specifikationerna möts upp till en vinkel på 80° H.Figur 1b>Hänvisning till >Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en bakre sidopositionslykta, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt bilaga II till detta direktiv (02) under det grundläggande godkännandenumret 1471, som också kan användas i ett aggregat med två bakre sidopositionslyktor.Figur 1c>Hänvisning till >Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en anordning som består av både en bakre sidopositionslykta och en stopplykta med en ljusstyrkenivå, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt bilaga II till detta direktiv (02) under det grundläggande godkännandenumret 1471.Figur 1d>Hänvisning till >Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en stopplykta med två ljusstyrkenivåer, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt bilaga II detta direktiv (02) under det grundläggande godkännandenumret 1471.Figur 1e>Hänvisning till >Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en varsellykta, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt bilaga III detta direktiv (00) under det grundläggande godkännandenumret 1471.Figur 1f>Hänvisning till >Den anordning som bär det EG-typgodkännandemärke för komponent som visas ovan är en sidomarkeringslykta, typgodkänd i Tyskland (e1) enligt bilaga III detta direktiv (00) under det grundläggande godkännandenumret 1471.Figur 2aFörenklad märkning av grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus när två eller fler ljus är delar av ett och samma aggregat >Hänvisning till >MODELL B>Hänvisning till >MODELL C>Hänvisning till >Anmärkning: De tre exemplen på godkännandemärken, modellerna A, B och C, representerar tre varianter av märkning för en belysnings- och ljussignalanordning när två eller fler ljus är delar av en och samma enhet av grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus. Dessa godkännandemärken visar att anordningen godkändes i Tyskland (e1) under det grundläggande godkännandenumret 1712 och består aven bakre och en sidoreflektor av klass 1A godkänd i enlighet med rådets direktiv 76/757/EEG (EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 32), sekvensnummer 02,en bakre blinkers av kategori 2a godkänt i enlighet med rådets direktiv 76/759/EEG (EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 71), sekvensnummer 01,ett rött bakre positionsljus (R) godkänt i enlighet med bilaga II till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 02,ett bakre dimljus (F) godkänt i enlighet med rådets direktiv 77/538/EEG (EGT nr 220, 29.8.1977, s. 60), sekvensnummer 00,en backningsstrålkastare (AR) godkänd i enlighet med rådets direktiv 77/539/EEG (EGT nr L 220, 29.8.1997, s. 72), sekvensnummer 00,ett bromsljus med två ljusstyrkenivåer (S2) godkänt i enlighet med bilaga II till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 02,en sidomarkeringslykta av kategori 1 (SMI) godkänd i enlighet med bilaga IV till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 00.Figur 2bFörenklad märkning av grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus när två eller fler ljus är delar av ett och samma aggregat >Hänvisning till >MODELL B>Hänvisning till >MODELL C>Hänvisning till >MODELL D>Hänvisning till >Anmärkning: De fyra exemplen på godkännandemärken, modellerna A, B C och D, representerar fyra varianter av märkning för en belysnings- och ljussignalanordning när två eller fler ljus är delar av en och samma enhet av grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda ljus. Dessa godkännandemärken visar att anordningen godkändes i Tyskland (e1) under det grundläggande godkännandenumret 7120 och består avett främre positionsljus (A) godkänt i enlighet med bilaga II till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 02,en strålkastare (HCR) med ett avbländarljus som är konstruerat för höger- och vänstertrafik och färdljus med en högsta styrka på mellan 86,250 och 101,250 candela (som visas i numret 30), godkänd i enlighet med bilaga V till direktiv 76/761/EEG, sekvensnummer 02,em främre varsellykta (RL) godkänd i enlighet med bilaga III till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 00,en främre blinkers av kategori la godkänd i enlighet med direktiv 76/759/EEG, sekvensnummer 01,Figur 3>Hänvisning till >Exemplet ovan motsvarar den märkning på en lykta som är avsedd att användas för olika typer av strålkastare, nämligenantingen en strålkastare med ett avbländarljus som är konstruerat för båda trafiksystemen och ett färdljus med en högsta styrka på mellan 86,250 och 101,250 candela (visas med numret 30), godkänd i Tyskland (e1) under det grundläggande godkännandenumret 7120 i enlighet med kraven i bilaga IV till direktiv 76/761/EEG, sekvensnummer 04, som är ömsesidigt inbyggd med en varsellykta, godkänd i enlighet med bilaga III till direktiv 76/758/EEG, sekvensnummer 00eller en strålkastare med ett avbländarljus och ett färdljus som är konstruerade för båda trafiksystemen, godkänd i Tyskland (e1) under det grundläggande godkännandenumret 7122 i enlighet med kraven i bilaga II till direktiv 76/761/EEG, sekvensnummer 01, som är ömsesidigt inbyggd medeller också båda av de ovan nämnda strålkastarna, godkända som enskilda ljus.Huvuddelen av strålkastaren skall bära det enda giltiga godkännandenumret, t.ex.>Hänvisning till >eller>Hänvisning till >eller>Hänvisning till >eller>Hänvisning till >BILAGA IIRÄCKVIDD OCH TEKNISKA KRAV1 RÄCKVIDDDenna bilaga avser breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor och stopplyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon2 TEKNISKA KRAV2.1 De tekniska kraven är de som redovisas i punkterna 1 och 5 till 8, i bilagorna I, IV och V i förordning nr 7 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, som består av en konsolidering avföljande dokument:- ändringar i 01 och 02-serien som omfattar tillägg 1 till ändringar i 02-serien och flertalet rättningar (1)- tryckfelet (2)- tillägg 2 till ändringar i 02-serien (3)- korrigering 1 i tillägg 2 och tillägg 3 till ändringar i 02-serien (4)förutom att2.1.1 där hänvisning gör till `förordning nr 48` skall detta tydas som `direktiv 76/756/EEG`,2.1.2 där hänvisning görs till `förordning nr 37` skall detta tydas som `bilaga VII till direktiv 76/761/EEG`,2.1.3 fotnot 1 i tabellen i punkt 6 skall tydas på följande sätt:`Installationen av den anordning i motorfordon och släpvagnar till dessa fordon som hänvisas till ovan redovisas i direktiv 76/756/EEG.`>Plats för tabell>BILAGA IIIRÄCKVIDD OCH TEKNISKA KRAV1 RÄCKVIDDDenna bilaga avser varsellyktor för motorfordon.2 TEKNISKA KRAV2.1 De tekniska kraven är de som redovisas i punkterna 2 och 6 till 11, i bilaga 3 4 i förordning nr 87 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, som består av en konsolidering avföljande dokument:- förordningen i originalform (00) (1),- rättelse 1 till förordning nr 87 (2),- tillägg 1 till förordning nr 87 (3),förutom att2.1.1 där hänvisning gör till `förordning nr 48` skall detta tydas som `direktiv 75/756/EEG`.>Plats för tabell>BILAGA IVRÄCKVIDD OCH TEKNISKA KRAV1 RÄCKVIDDDetta direktiv avser sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.2 TEKNISKA KRAV2.1 De tekniska kraven är de som redovisas i punkterna 2 och 5 till 8, i bilagorna 1, 4 och 5 i förordning nr 91 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa, som består av en konsolidering avföljande dokument:- förordningen i originalform (00) (1),- tillägg 1 till förordning nr 91 (2),förutom att2.1.1 där hänvisning gör till `förordning nr 48` skall detta tydas som `direktiv 76/756/EEG`,2.1.2 där hänvisning görs till `förordning nr 37` skall detta tydas som `bilaga VII till direktiv 76/761/EEG`,>Plats för tabell>Tekniska krav till förordning nr 7 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa som avses i artikel 3 och i bilaga II punkt 2.1 i kommissionens direktiv 97/30/EG om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/758/EEG (1) om breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon 1. DEFINITIONER I denna förordning gäller följande:1.1 Med främre sidopositionslykta avses den lykta som används för att ange fordonets närvaro och bredd när det betraktas framifrån.1.2 Med bakre sidopositionslykta avses den lykta som används för att ange fordonets närvaro och bredd när det betraktas bakifrån.1.3 Med stopplykta avses den lykta som används för att, för andra trafikanter bakom fordonet, ange att fordonets förare ansätter färdbromsen.Stopplyktan kan aktiveras med hjälp av en retarder eller en liknande anordning.1.4 Med breddmarkeringslykta avses de lyktor som är monterade på fordonets yttersta kant och så högt som möjligt på fordonet och som är avsedda att klart ange fordonets totala bredd. På vissa motordrivna fordon och släpvagnar är denna lykta avsedd att komplettera fordonets sidopositionslyktor för att särskilt rikta uppmärksamheten till dess bredd.1.5 Definitioner av termer:De definitioner som ges i förordning nr 48 och de ändringsserier till denna som gäller vid tidpunkten för typgodkännandet skall tillämpas i denna förordning.1.6 Med olika typer av främre och bakre positionslyktor, stopplyktor och breddmarkeringslyktor avses lyktor som för varje kategori skiljer sig åt i så viktiga avseenden som- handelsbetäckning eller märke,- optiksystemets egenskaper (grad av styrka, ljusfördelningsvinklar, typ av glödlampa etc.) eller- vad gäller stopplyktor med två ljusstyrkenivåer, det system som är avsedd att dämpa belysningen nattetid.5. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER 5.1 Varje tillhandahållen anordning skall uppfylla föreskrifterna i avsnitten 6 och 8.5.2 Anordningarna skall vara så konstruerade och uppbyggda att de vid normala användningsförhållanden och trots eventuella vibrationer som de kan utsättas för vid sådan användning, förblir funktionsdugliga och behåller de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.5.3 Lyktor som blivit godkända som främre eller bakre sidopositionslyktor skall även anses godkända som breddmarkeringslyktor.5.4 Främre och bakre sidopositionslyktor som är grupperade, kombinerade eller ömsesidigt inbyggda kan även användas som breddmarkeringslyktor.6. LJUSSTYRKA HOS UTSÄNT LJUS 6.1 I referensaxeln skall det utsända ljuset från vart och ett av de två anordningarna ha en ljusstyrka som varken understiger det lägsta värdet eller överstiger det högsta värdet som anges nedan:>Plats för tabell>6.2 Utanför referensaxeln och inom de vinkelområden som definieras i figurerna i bilaga I skall styrkan hos det utsända ljuset från var och en av de två bifogade anordningarna uppfylla följande krav:6.2.1 Styrkan i det utsända ljuset skall inte i någon av de riktningar som motsvarar punkterna i ljusfördelningstabellen i bilaga IV understiga det minimivärde som fastställs i punkt 6.1 med den procentsats som för riktningen i fråga anges i nämnda tabell.6.2.2 Ljussignalanordningen får inte, i någon riktning inom det utrymme från vilket lyktan i fråga är synlig, överskrida det högsta värde som anges i 6.1 ovan.6.2.3 En ljusstyrka på 60 cd skall dock tillåtas för bakre sidopositionslyktor som är ömsesidigt inbyggda med stopplyktor (se 6.1.2) nedanför ett plan som bildar en vinkel på 5° nedåt från horisontalplanet.6.2.4 Dessutom:6.2.4.1 Över hela de fält som definieras i diagrammen i bilaga I får styrkan i det utsända ljuset beträffande främre och bakre sidopositionslyktor och breddmarkeringslyktor inte understiga 0,05 cd, beträffande stopplyktor med en styrkenivå inte understiga 0,3 cd och beträffande stopplyktor med två styrkenivåer inte understiga 0,03 cd dagtid och 0.07 cd nattetid.6.2.4.2 Om en bakre sidopositionslykta är ömsesidigt inbyggd med en stopplykta skall förhållandet mellan de ljusstyrkor som faktiskt uppmäts för de två lyktorna då dessa är tända samtidigt och ljusstyrkan hos den bakre sidopositionslyktan då denna är tänd ensam vara minst 5:1 inom det område som avgränsas av de raka horisontella linjerna genom ± 5° V och de raka vertikala linjerna genom ± 10° H i ljusfördelningstabellen. När stopplyktan har två styrkenivåer skall detta krav uppfyllas när nattalternativet är påslaget.6.2.4.3 Bestämmelserna i 2.2 i bilaga IV till denna förordning om lokala ljusstyrkevariationer skall iakttas.6.3 Ljusstyrkorna skall mätas med glödlamporna stadigvarande tända, och i fråga om anordningar som avger selektivt gult eller rött ljus, med färgat ljus.6.4 Beträffande en stopplykta som ger två styrkenivåer skall den tid som förflyter, mellan det att eltillförseln slagits på och att det ljus som uppmäts på referensaxeln uppgått till 90 % av det värde som uppmäts i enlighet med punkt 6.3, mätas för både dag- och nattalternativen. Den tid som uppmäts för nattalternativet skall inte överstiga tiden för dagalternativet.6.5 bilaga IV, som nämns i 6.2.1, ger uppgifter om de mätmetoder som skall användas.7. PROVNINGSFÖRFARANDE 7.1 Alla mätningar skall utföras på vita standardglödlampor av den kategori som rekommenderas för anordningen och elektricitetens märkspänning skall vara reglerad så att det normala ljusflöde som föreskrivs för dessa glödlampstyper erhålls.7.1.1 Alla mätningar på lyktor som är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall göras på 6,75 V, 13,5 V eller 28.0 V.Vad gäller ljuskällor som försörjs genom ett särskilt strömförsörjningsaggregat skall ovan nämnda märkspänningar tillämpas på ingångarna till detta strömförsörjningsaggregat. Provningslaboratoriet kan be tillverkaren tillhandahålla det särskilda strömförsörjningsaggregat som behövs för att försörja ljuskällan.7.2 Beträffande stopplyktor för vilka en extraanordning används för att erhålla ljusstyrkan för nattetid skall den märkspänning som tillämpas på den anordning som mäter nattljusstyrkan vara samma som den som tillämpas för att mäta dagljusstyrkan (2).7.3 När en bakre sidopositionslykta är ömsesidigt inbyggd med en stopplykta med två ljusstyrkenivåer och är konstruerad så att en extraanordning hela tiden reglerar styrkan på det ljus som utsänds skall mätningen av det ljus som utsänds utföras med användande av samma märkspänning för anordningen ifråga, som den som, om den tillämpades på glödlampan, skulle få lampan att avge det normala ljusflöde som föreskrivs för denna lamptyp.7.4 De vertikala och horisontella gränserna för en ljussignalanordnings reflekterade yta (punkt 1.6.2) skall fastställas och mätas i förhållande till referenscentrumet (punkt 1.6.5).8. FÄRG PÅ UTSÄNT LJUS Färgen på det utsända ljuset skall ligga inom gränserna för de koordinater som i bilaga V till denna förordning föreskrivs för färgen i fråga.(1) Funktions- och installationsvillkoren för dessa extraanordningar kommer att specificeras i särskilda bestämmelser.(2) EGT nr L 171, 30.6.1997, s. 25.BILAGA I Främre och bakre sidopositionslyktor, breddmarkeringslyktor och stopplyktor: Minsta vinklar som krävs för ljusfördelningen för dessa lyktor (1) De minsta vertikala vinklarna för ljusfördelning är 15° över och 15° under horisontalplanet för samtliga anordningar som omfattas av denna förordning utom för stopplyktorna i kategori S3 för vilka de ligger på 10° över och 5° under horisontalplanet.Minsta horisontella vinklar för ljusfördelningen >Hänvisning till >>Start Grafik>Främre sidopositionslyktor, breddmarkeringslyktor>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Bakre positionslyktor, breddmarkeringslyktor>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Stopplyktor (S1 och S2)>Slut Grafik>>Hänvisning till >>Start Grafik>Stopplyktor (S3)>Slut Grafik>Anmärkning:(1) De vinklar som visas i dessa diagram gäller de anordningar som monteras på fordonets högra sida. Pilarna pekar mot fordonets framdel.BILAGA IV Fotometriska mätningar 1. MÄTMETODER 1.1 Vid fotometriska mätningar skall ströreflektioner förhindras genom lämplig avskärmning.1.2 Om mätresultaten ifrågasätts skall mätningarna utföras på ett sådant sätt att följande krav uppfylls:1.2.1 Mätavståndet skall vara sådant att lagen om omvänd proportionalitet mot avståndet i kvadrat kan tillämpas.1.2.2 Mätutrustningen skall vara sådan att mottagarens öppning sedd från lyktans referenscentrum har en vinkel på mellan 10 minuter och 1 grad.1.2.3 Ljusstyrkekravet för en viss observationsriktning skall anses uppfyllt om det uppfylls i en riktning som inte avviker mer än 15 minuter från observationsriktningen.2. TABELL ÖVER STANDARDLJUSFÖRDELNINGEN >Hänvisning till >>Plats för tabell>2.1 Riktningen H = 0° och V = 0° motsvarar referensaxeln. På fordonet är den horisontell och parallell med fordonets symmetrilängdplan och orienterad i den erfordrade synbarhetsriktningen. Den passerar genom referenscentrum. Den passerar genom referenscentrum. De värden som visas i tabellen anger för de olika mätriktningarna de minsta ljusstyrkorna som procenttal av det lägsta värde som krävs i axeln för varje lykta (i riktningen H = 0° och V = 0°)2.2 Inom ljusdistributionsfältet som i punkt 2 grafiskt visas som ett diagram bör ljusmönstret vara övervägande enhetligt, dvs. ljusstyrkan i varje riktning av en del av det fält som avgränsas av linjerna skall motsvara åtminstone det lägsta av de minimivärden som finns angivna som procentsatser på de linjer i diagrammet som omger riktningen i fråga.3. FOTOMETRISK MÄTNING AV LYKTOR UTRUSTADE MED FLERA KÄLLOR Den fotometriska kapaciteten skall kontrolleras.3.1 För icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra)med ljuskällan kvar i lyktan i enlighet med punkt 7.1.1 i denna förordning.3.2 För utbytbara glödlampor:När de är utrustade med massproducerade glödlampor på 6,75 V, 13,5 V eller 28.0 V skall ljusstyrkan ligga mellan det maximivärde som fastställs i denna förordning och minimivärdet i denna förordning ökat med den tillåtna avvikelse för ljusflöden som medges för typen av glödlampa ifråga såsom det fastställs i förordning nr 37 om tillverkning av glödlampor. Alternativt kan en standardglödlampa användas i var och en av de enskilda positionerna och användas med sitt standardflöde medan de enskilda mätningarna i varje position läggs samman.BILAGA V Färg på utsänt ljus >Plats för tabell>För kontroll av dessa färgegenskaper skall en ljuskälla med en färgtemperatur på 2,856 K motsvarande ljuskälla A enligt Internationella belysningskommissionen (CIE) användas. För lyktor som endast är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall färgegenskaperna mätas på den i lyktan befintliga ljuskällan, i enlighet med punkt 7.1.1 i denna förordning.Tekniska krav till förordning nr 87 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa som avses i artikel 3 och i bilaga III punkt 2.1 i kommissionens direktiv 97/30/EG om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/758/EEG (1) om breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon 2. DEFINITIONER I denna förordning gäller följande:2.1 Med varsellykta avses en framåtriktad lykta som är avsedd att göra fordonet lättare synligt när det körs under dagtid.2.2 De definitioner som ges i förordning nr 48 och de ändringsserier till denna som gäller vid tidpunkten för typgodkännandet skall tillämpas i denna förordning.2.3 Olika typer av varsellyktor är varsellyktor som skiljer sig från varandra i sådana väsentliga hänseenden som2.3.1 handelsbetäckning eller märke,2.3.2 optiksystemets egenskaper eller2.3.3 glödlampskategori6. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER 6.1 Varje lampa skall överensstämma med de krav som fastställs i punkterna nedan.6.2 Varsellyktor skall vara så konstruerade och uppbyggda att de vid normala användningsförhållanden och trots eventuella vibrationer som de kan utsättas för vid sådan användning förblir funktionsdugliga och behåller de egenskaper som föreskrivs i denna förordning.7. LJUSSTYRKA FÖR UTSÄNT LJUS 7.1 I referensaxeln skall det utsända ljuset från varje lykta ha en ljusstyrka som inte understiger 400 cd.7.2 Utanför referensaxeln skall styrkan i det utsända ljuset inte i någon av de riktningar som motsvarar punkterna i ljusfördelningstabellen i bilaga III understiga det minimivärde som fastställs i punkt 7.1 med den procentsats som för riktningen i fråga anges i nämnda tabell.7.3 Styrkan i det utsända ljuset skall inte överstiga 800 cd i någon riktning.7.4 Vad lyktor som innehåller fler än en ljuskälla beträffar skall lyktan uppfylla den minimisstyrka som krävs när någon av ljuskällorna är ur funktion och när alla ljuskällorna är tända skall maximalstyrkan inte överstigas.8. REFLEKTERANDE YTAN Den reflekterande ytan skall inte understiga 40 cm².9. FÄRG PÅ UTSÄNT LJUS Färgen på ljuset skall vara vit. För mätning av dessa färgegenskaper skall en ljuskälla med en färgtemperatur på 2 856 K (motsvarande ljuskälla A enligt Internationella belysningskommissionen, CIE) användas. För lyktor som endast är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall färgegenskaperna mätas på den i lyktan befintliga ljuskällan, i enlighet med punkt 10.2 i denna förordning. Färgen skall ligga inom gränserna för de trikromatiska koordinater som föreskrivs i bilaga IV till denna förordning.10 PROVNINGSFÖRFARANDE 10.1 Alla mätningar skall utföras med en ofärgad standardglödlampa av den kategori som rekommenderas för varsellyktan vilken skall vara reglerad så att det normala ljusflöde som föreskrivs för denna glödlampskategori erhålls.10.2 Alla mätningar på lyktor som är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall göras på 6,75 V, 13,5 V eller 28,0 V.Vad gäller ljuskällor som försörjs genom ett särskilt strömförsörjningsdon skall ovan nämnda märkspänningar tillämpas på ingångarna till detta strömförsörjningsdon. Provningslaboratoriet kan be tillverkaren tillhandahålla det särskilda strömförsörjningsdon som behövs för att försörja ljuskällan.11. VÄRMEBESTÄNDIGHETSTEST 11.1 Lyktan skall undergå ett prov som innebär att den efter att ha värmts upp i tjugo minuter skall användas oavbrutet under en timme. Omgivningstemperaturen skall vara 23° C ± 5°. Den glödlampa som används skall vara av den kategori som rekommenderas för lyktan och försörjas med ström med en märkspänning som ger den medelmärkeffekt som föreskrivs för motsvarande testmärkspänning. För lyktor som endast är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall dock testet utföras med ljuskällan i lyktan, i enlighet med punkt 10.2 i denna förordning.11.2 Där endast maximal märkeffekt föreskrivs skall testet utföras genom att märkspänningen justeras så att en märkeffekt motsvarande 90 % av den föreskrivna märkeffekten uppnås. Den föreskrivna medel- eller maximalmärkeffekt som avses ovan skall under alla förhållanden väljas från märkspänningarna 6, 12 eller 24 V vid vilka den når sitt högsta värde. För lyktor som endast är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall de testföreskrifter som fastställs i punkt 10.2 i denna förordning tillämpas.11.3 Efter det att lyktans temperatur stabiliserats vid omgivningstemperaturen skall inga tecken på skada, missformning eller färgförändring kunna skönjas. Om tvivel förekommer skall ljusstyrkan mätas i enlighet med punkt 7 ovan. Vid denna mätning skall värdena uppgå till åtminstone 90 % av de värden som uppmättes före värmebeständighetstestet.(1) EGT nr L 171, 30.6.1997, s. 25.BILAGA III Fotometriska mätningar 1. Vid fotometriska mätningar skall ströreflektioner förhindras genom lämplig avskärmning.2. Om mätresultaten ifrågasätts skall mätningarna utföras på ett sådant sätt att följande krav uppfylls:2.1 Mätavståndet skall vara sådant att lagen om omvänd proportionalitet mot avståndet i kvadrat kan tillämpas.2.2 Mätutrustningen skall vara sådan att mottagarens öppning sedd från lyktans referenscentrum har en vinkel mellan 10' och 1.2.3 Ljusstyrkekravet för en viss observationsriktning skall anses uppfyllt om det uppfylls i en riktning som inte avviker mer än 15' från observationsriktningen.3. TABELL ÖVER STANDARDLJUSFÖRDELNINGEN>Hänvisning till >3.1 Riktningen H = 0° och V = 0° motsvarar referensaxeln. (På fordonet är den horisontell och parallell med fordonets symmetrilängdplan och orienterad i den erfordrade synbarhetsriktningen). Den passerar genom referenscentrum. De värden som visas i tabellen anger för de olika mätriktningarna de minsta ljusstyrkorna som procenttal av det lägsta värde som krävs i axeln för varje lykta (i riktningen H = 0° och V = 0°)3.2 Inom ljusdistributionsfältet som i punkt 3 grafiskt visas som ett diagram bör ljusmönstret vara övervägande enhetligt, d.v.s. ljusstyrkan i varje riktning av en del av det fält som avgränsas av linjerna skall motsvara åtminstone det lägsta av de minimivärden som finns angivna som procentsatser på de linjer i diagrammet som omger riktningen i fråga.BILAGA IV Färg på utsänt ljus TRIKROMATISKA KOORDINATER >Plats för tabell>>Plats för tabell>Tekniska krav till förordning nr 91 i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa som avses i artikel 3 och i bilaga IV punkt 2 i kommissionens direktiv 97/30/EG om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/758/EEG (1) om breddmarkeringslyktor, främre sidopositionslyktor, bakre sidopositionslyktor, stopplyktor, varsellyktor och sidomarkeringslyktor för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon 2. DEFINITIONER 2.1 De definitioner som ges i förordning nr 48 och de ändringsserier till denna som gäller vid tidpunkten för typgodkännandet skall tillämpas i denna förordning2.2 Med breddmarkeringslykta avses en lykta som används för att ange fordonets närvaro då det betraktas från sidan.2.3 Med typ av sidomarkeringslykta avses en sidomarkeringslykta som inte skiljer sig åt i så viktiga hänseenden som2.3.1 handelsbetäckning eller märke,2.3.2 optiksystemets egenskaper (grad av styrka, ljusfördelningsvinklar, typ av glödlampa etc.).6. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER 6.1 Varje sidomarkeringslykta för vilken godkännande ansöks om skall överensstämma med de föreskrifter som fastställs i punkt 7 och 8 i denna förordning.6.2 Sidomarkeringslyktor skall vara utformade så att de vid normal användning trots de vibrationer de utsätts för fortsätter att fungera tillfredsställande och uppfyller de egenskaper som denna förordning föreskriver.7. LJUSSTYRKA HOS UTSÄNT LJUS 7.1 Ljusstyrkan hos det ljus som sänds ut av vart och ett av de två provexemplaren skall vara:>Plats för tabell>7.1.4 När en lykta innehåller fler än en ljuskälla gäller följande:Lyktan skall uppfylla kravet på den minimistyrka som krävs när någon av ljuskällorna är ur funktion.När samtliga ljuskällor är påslagna skall den föreskrivna maximistyrkan inte överstigas.7.2 Utanför referensaxeln och inom de vinkelområden som definieras i figurerna i bilaga I skall styrkan hos det utsända ljuset från vart och ett av de två bifogade sidomarkeringslyktorna uppfylla följande krav:7.2.1 Styrkan i det utsända ljuset skall inte i någon av de riktningar som motsvarar punkterna i ljusfördelningstabellen i bilaga IV, understiga det minimivärde som fastställs i punkt 7.1 med den procentsats som för riktningen i fråga anges i nämnda tabell.7.2.2 Sidomarkeringslyktan får inte, i någon riktning inom det utrymme från vilket lyktan i fråga är synlig, överskrida det högsta värde som anges i 7.1 ovan.7.2.3 Bestämmelserna i 2.2 i bilaga IV till denna förordning om lokala ljusstyrkevariationer skall iakttas.7.3 Bilaga IV, som nämns i 7.2.1, ger uppgifter om de mätmetoder som skall användas.8. FÄRG PÅ UTSÄNT LJUS 8.1 Sidomarkeringslyktan skall utsända gult ljus. Den kan dock utsända rött ljus om den bakre sidomarkeringslyktan är grupperad, kombinerad eller ömsesidigt inbyggd med bakre positionsljuset, bakre sidopositionslyktan, bakre dimljuset eller stopplyktan eller är grupperad med eller delar den ljusutsändande ytan med bakre reflektorn.8.2 Färgen på det utsända ljuset skall ligga inom gränserna för de trikromatiska koordinater som i bilaga V till denna förordning föreskrivs för färgen i fråga.9. PROVNINGSFÖRFARANDE 9.1 Mätningarna skall utföras med en ofärgad standardglödlampa av den typ som rekommenderas för sidomarkeringslyktan och vara reglerad så att det normala ljusflöde som föreskrivs för denna lamptyp erhålls med beaktande av bestämmelserna i punkt 9.2.9.2 Alla mätningar på lyktor som är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall göras på 6,75 V, 13,5 V eller 28.0 V.Vad gäller ljuskällor som försörjs genom ett särskilt strömförsörjningsaggregat skall ovan nämnda märkspänningar tillämpas på ingångarna till detta strömförsörjningsaggregat. Provningslaboratoriet kan be tillverkaren tillhandahålla det särskilda strömförsörjningsaggregat som behövs för att försörja ljuskällan.(1) EGT nr L 171, 30.6.1997, s. 25.BILAGA I Minsta vinklar som krävs för ljusfördelningen Minsta vertikala vinklar, SM1 och SM2: >Hänvisning till >Minsta horisontella vinklar, SM1: >Hänvisning till >Minsta horisontella vinklar, SM2: >Hänvisning till >BILAGA IV Fotometriska mätningar 1. MÄTMETODER 1.1 Vid fotometriska mätningar skall ströreflektioner förhindras genom lämplig avskärmning.1.2 Om mätresultaten ifrågasätts skall mätningarna utföras på ett sådant sätt att följande krav uppfylls:1.2.1 Mätavståndet skall vara sådant att lagen om omvänd proportionalitet mot avståndet i kvadrat kan tillämpas.1.2.2 Mätutrustningen skall vara sådan att mottagarens öppning sedd från lyktans referenscentrum har en vinkel på mellan 10 minuter och 1 grad.1.2.3 Ljusstyrkekravet för en viss observationsriktning skall anses uppfyllt om det uppfylls i en riktning som inte avviker mer än 15 minuter från observationsriktningen.1.3 Riktningen H = 0° och V = 0° motsvarar referensaxeln. (På fordonet är den horisontell och parallell med fordonets symmetrilängdplan och orienterad i den erfordrade synbarhetsriktningen.) Den passerar genom referenscentrum.2. TABELLER ÖVER LJUSFÖRDELNINGEN 2.1 Kategori SM1 av sidomarkeringslykta>Hänvisning till >2.1.1 Minimivärden:0.6 cd på alla punkter förutom referensaxeln på där minimivärdet skall vara 4.0 cd.2.1.2 Maximivärden25.0 cd på alla punkter.2.2 Kategori SM2 av sidomarkeringslykta>Hänvisning till >2.2.1 Minimivärden:0.6 cd på alla punkter.2.2.2 Maximivärden25.0 cd på alla punkter.2.3 För kategorierna SM1 och SM2 av sidomarkeringslyktor kan det vara tillräckligt att bara kontrollera fem av de punkter som provningsmyndigheten valt ut.2.4 Inom ljusdistributionsfältet som i punkt 3 visas som ett diagram bör ljusmönstret vara övervägande enhetligt, dvs. ljusstyrkan i varje riktning av en del av det fält som avgränsas av linjerna skall motsvara åtminstone det lägsta av de minimivärden som tillämpas på linjen i fråga.3. FOTOMETRISK MÄTNING AV LYKTOR UTRUSTADE MED FLERA KÄLLOR Den fotometriska kapaciteten skall kontrolleras.3.1 För icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra)med ljuskällan kvar i lyktan i enlighet med punkt 9.2 i denna förordning.3.2 För utbytbara glödlampor:När de är utrustade med massproducerade glödlampor på 13,3 V eller 28 V skall ljusstyrkan ligga mellan det maximivärde som fastställs i denna förordning och minimivärdet i denna förordning ökat med den tillåtna avvikelse för ljusflöden som medges för typen av glödlampa ifråga såsom det fastställs i förordning nr 37 för tillverkning av glödlampor. Alternativt kan en standardglödlampa användas i vart och ett av de enskilda positionerna och användas med sitt standardflöde medan de enskilda mätningarna i varje position läggs samman.BILAGA V Färg på det ljus som alstras: Ljus för trikromatiska koordinater >Plats för tabell>För kontroll av dessa färgegenskaper skall en ljuskälla med en färgtemperatur på 2,856 K motsvarande ljuskälla A enligt Internationella belysningskommissionen (CIE) användas. För lyktor som endast är utrustade med icke-utbytbara ljuskällor (glödlampor och andra) skall färgegenskaperna mätas på den i lyktan befintliga ljuskällan, i enlighet med punkt 9.2 i denna förordning.


title: Kommissionens direktiv 2009/51/EG av den 25 maj 2009 om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG när det gäller specifikationen för det verksamma ämnet nikosulfuron (Text av betydelse för EES )

text:
               26.5.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 127/5

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2009/51/EG
   av den 25 maj 2009
   om ändring av rådets direktiv 91/414/EEG när det gäller specifikationen för det verksamma ämnet nikosulfuron
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNA KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 6.1 andra stycket andra strecksatsen, och
   av följande skäl:

               (1)

               Genom kommissionens direktiv 2008/40/EG (2) infördes det verksamma ämnet nikosulfuron i bilaga I till direktiv 91/414/EEG efter en granskning där Förenade kungariket var rapporterande medlemsstat. I direktiv 2008/40/EG fastställs en lägsta renhetsgrad på 930 g/kg. Denna renhetsgrad grundade sig på den specifikation som sökanden lämnade in.

               (2)

               Det är dock gängse praxis att fastställa lägsta renhetsgrad utifrån specifikationer som FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) utarbetat i fråga om verksamma ämnens renhetsgrad och föroreningshalter. I FAO:s specifikation för nikosulfuron (3) anges en lägsta renhetsgrad på 910 g/kg. Denna specifikation ingick i den bedömningsrapport som granskades av medlemsstaterna och Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) och lades fram för kommissionen i form av Efsas vetenskapliga rapport om nikosulfuron (4) den 29 november 2007. Även om gemenskapen har rätt att fastställa en egen skyddsnivå för människors och djurs hälsa och för miljön är det ändå gängse praxis att använda FAO:s nivåer. För att ge andra producenter, som följer den nivå som FAO fastställt, möjlighet att saluföra sina produkter är det nödvändigt att anpassa specifikationen i enlighet därmed.

               (3)

               Det är därför berättigat att ändra lägsta renhetsgrad för nikosulfuron.

               (4)

               Eftersom medlemsstaterna enligt artikel 2 i direktiv 2008/40/EG ska tillämpa bestämmelserna om genomförande av det direktivet från och med den 1 juli 2009 bör den ändrade specifikationen för nikosulfuron även tillämpas från samma datum, utan att det påverkar tillämpningen av de andra tidsfrister som fastställs i artikel 3 i direktiv 2008/40/EG. Följaktligen bör det här direktivet träda i kraft så snart som möjligt.

               (5)

               Direktiv 91/414/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (6)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I kolumn 4 (Renhetsgrad) på rad 176 (nikosulfuron) i bilaga I till direktiv 91/414/EEG ska ”930 g/kg” ersättas med ”910 g/kg”.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2009 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser tillsammans med en jämförelsetabell över dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2009.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 25 maj 2009.

            På kommissionens vägnar

         Androulla VASSILIOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

      (2)  EUT L 87, 29.3.2008, s. 5.

      (3)  709/TC 2006.

      (4)  ”Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance nicosulfuron” (färdigställd den 29 november 2007), EFSA Scientific Report, nr 120, s. 1–91, 2007.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/14/EU av den 21 maj 2013 om ändring av direktiv 2003/41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv 2009/65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv 2011/61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg  Text av betydelse för EES

text:
               31.5.2013

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 145/1

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2013/14/EU
   av den 21 maj 2013
   om ändring av direktiv 2003/41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv 2009/65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv 2011/61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 53.1,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
   med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
   av följande skäl:

               (1)

               Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG (4) regleras tjänstepensionsinstitut på unionsnivå. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (5) regleras företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) på unionsnivå. Vidare regleras genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU (6) förvaltare av alternativa investeringsfonder (nedan kallade AIF-förvaltare) på unionsnivå. I samtliga tre direktiv fastställs tillsynskrav för riskhantering hos tjänstepensionsinstitut, förvaltningsbolag och investeringsbolag avseende fondföretag, respektive av AIF-förvaltare.

               (2)

               En konsekvens av finanskrisen är att investerare, däribland tjänstepensionsinstitut, fondföretag och alternativa investeringsfonder (nedan kallade AIF-fonder), i alltför hög grad förlitat sig på kreditbetyg när de investerat i skuldinstrument, utan att nödvändigtvis göra en egen bedömning av kreditvärdigheten hos emittenter av sådana skuldinstrument. För att förbättra kvaliteten på investeringar som görs av tjänstepensionsinstitut, fondföretag och AIF-fonder, och därmed skydda investerare i sådana fonder, är det lämpligt att kräva att tjänstepensionsinstitut, förvaltnings- och investeringsbolag avseende fondföretag, samt AIF-förvaltare undviker att ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg eller att använda dem som den enda parametern vid kreditriskbedömning i samband med investeringar av tjänstepensionsinstitut, fondföretag och AIF-fonder. Därför bör den allmänna principen om att inte i alltför hög grad förlita sig på kreditbetyg integreras i riskhanteringsprocesser och i system hos tjänstepensionsinstitut, förvaltnings- och investeringsbolag avseende fondföretag, och AIF-förvaltare, samt anpassas till deras specifika förutsättningar.

               (3)

               För att ytterligare klarlägga den allmänna principen att inte i alltför hög grad förlita sig på kreditbetyg, som bör införas i direktiven 2009/65/EG och 2011/61/EU, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen med avseende på att faktiskt förhindra att förvaltnings- och investeringsbolag avseende fondföretag och AIF-förvaltare i alltför hög grad förlitar sig på kreditbetyg för att bedöma kreditvärdigheten hos tillgångar som de innehar. Därför bör man i detta avseende ändra kommissionens befogenheter i dessa direktiv att anta delegerade akter om allmänna bestämmelser avseende riskhanteringsprocesser och system som används av förvaltnings- och investeringsbolag avseende fondföretag och AIF-förvaltare. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att den offentliggör resultaten av sådana samråd. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

               (4)

               De relevanta åtgärderna i detta direktiv bör utgöra ett komplement till andra bestämmelser i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (7). I dessa bestämmelser fastställs det allmänna målet att minska investerares alltför stora förlitan på kreditbetyg, vilket bör göra det lättare att förverkliga detta mål.

               (5)

               Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att minska tjänstepensionsinstituts, fondföretags och AIF-fonders alltför stora förlitan på kreditbetyg i samband med deras investeringar, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, genom samordnat agerande, och det därför på grund av den unionstäckande strukturen hos, och effekterna av, tjänstepensionsinstituts, förvaltnings- och investeringsbolags avseende fondföretag, AIF-fonders och kreditvärderingsinstituts verksamhet bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (6)

               Direktiv 2003/41/EG, 2009/65/EG och 2011/61/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

               (7)

               I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av den 28 september 2011 från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (8), har medlemsstaterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändring av direktiv 2003/41/EG
   I artikel 18 i direktiv 2003/41/EG ska följande punkt införas:

      ”1a.   Med beaktande av arten, omfattningen och komplexiteten hos de övervakade institutionerna, ska medlemsstaterna säkerställa att de behöriga myndigheterna övervakar lämpligheten i institutionernas kreditvärderingsförfaranden, utvärderar användningen av hänvisningar till kreditbetyg utfärdade av kreditvärderingsinstitut enligt definitionen i artikel 3.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (9) i deras placeringspolicy och i tillämpliga fall motverka effekterna av sådana hänvisningar, i syfte att minska ensidig och mekanisk förlitan på sådana kreditbetyg.

   Artikel 2
   Ändringar av direktiv 2009/65/EG
   Artikel 51 i direktiv 2009/65/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               I punkt 1 ska första stycket ersättas med följande:
               ”1.   Ett förvaltnings- eller investeringsbolag ska använda ett förfarande för riskhantering som gör det möjligt för det att vid varje tidpunkt kontrollera och bedöma den risk som är knuten till positionerna och deras bidrag till den allmänna riskprofilen för fondbolagets portfölj. Framför allt ska det inte ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg som utfärdats av kreditvärderingsinstitut enligt definitionen i artikel 3.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (10) för att bedöma kreditvärdigheten hos fondföretags tillgångar.

               2.

               Följande punkt ska införas:
               ”3a.   Med beaktande av arten, omfattningen och komplexiteten hos de övervakade fondbolagens verksamhet, ska de behöriga myndigheterna övervaka lämpligheten i förvaltnings- och investeringsbolagens kreditvärderingsförfaranden, utvärdera användningen av hänvisningar till kreditbetyg, som avses i punkt 1 första stycket, i fondbolagens placeringsinriktningar och i tillämpliga fall motverka effekterna av sådana hänvisningar, i syfte att minska ensidig och mekanisk förlitan på sådana kreditbetyg.”

               3.

               Punkt 4 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Led a ska ersättas med följande:

                                       ”a)

                                       Kriterier för att bedöma lämpligheten i det förfarande för riskhantering som används av förvaltningsbolaget eller investeringsbolaget i enlighet med punkt 1 första stycket.”

                           b)

                           Följande stycke ska läggas till:
                           ”De kriterier som avses i första stycket led a ska säkerställa att förvaltningsbolaget eller investeringsbolaget förhindras från att ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg, som avses i punkt 1 första stycket, för att bedöma kreditvärdigheten hos fondföretagets tillgångar.”

         Artikel 3
   Ändringar av direktiv 2011/61/EU
   Artikel 15 i direktiv 2011/61/EU ska ändras på följande sätt:

               1.

               I punkt 2 ska första stycket ersättas med följande:
               ”2.   AIF-förvaltare ska införa lämpliga riskhanteringssystem för att på ett tillfredsställande sätt identifiera, mäta, hantera och övervaka alla risker som är relevanta för varje AIF-fonds investeringsstrategi och för vilka fonden är exponerad eller kan komma att exponeras. Framför allt ska AIF-förvaltare inte ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg som utfärdats av kreditvärderingsinstitut enligt definitionen i artikel 3.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av den 16 september 2009 om kreditvärderingsinstitut (11) för att bedöma kreditvärdigheten hos AIF-fondernas tillgångar.

               2.

               Följande punkt ska införas:
               ”3a.   Med beaktande av arten, omfattningen och komplexiteten hos AIF-fondernas verksamhet, ska de behöriga myndigheterna övervaka lämpligheten i AIF-förvaltarnas kreditvärderingsförfaranden, utvärdera användningen av hänvisningar till kreditbetyg, som avses i punkt 2 första stycket, i AIF-fondernas investeringsstrategier och i tillämpliga fall motverka effekterna av sådana hänvisningar, i syfte att minska ensidig och mekanisk förlitan på sådana kreditbetyg.”

               3.

               I punkt 5 ska följande stycke läggas till:
               ”De åtgärder som specificerar de riskhanteringssystem som avses i första stycket led a ska säkerställa att AIF-förvaltare förhindras från att ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg, som avses i punkt 2 första stycket, för att bedöma kreditvärdigheten hos AIF-fonders tillgångar.”

         Artikel 4
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 21 december 2014. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 5
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

   Artikel 6
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 21 maj 2013.

            På Europaparlamentets vägnar

         M. SCHULZ

            Ordförande

            På rådets vägnar

         L. CREIGHTON

            Ordförande

      (1)  EUT C 167, 13.6.2012, s. 2.

      (2)  EUT C 229, 31.7.2012, s. 64.

      (3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 januari 2013 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 13 maj 2013.

      (4)  EUT L 235, 23.9.2003, s. 10.

      (5)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 32.

      (6)  EUT L 174, 1.7.2011, s. 1.

      (7)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 1.

      (8)  EUT C 369, 17.12.2011, s. 14.

      (9)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 1.”

      (10)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 1.”

      (11)  EUT L 302, 17.11.2009, s. 1.”