Avis juridique important

|

32001L0081

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 309 , 27/11/2001 s. 0022 - 0030

Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/81/EGav den 23 oktober 2001om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningarEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),med beaktande av Regionkommitténs yttrande,(3),i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(4) mot bakgrund av det gemensamma utkast som godkändes av förlikningskommittén den 2 augusti 2001, ochav följande skäl:1. Den allmänna inriktningen och strategin för det femte miljöhandlingsprogrammet godkändes i rådets och medlemsstaternas regeringsföreträdares resolution av den 1 februari 1993 om Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling(5) och anger som mål att kritiska belastningar och nivåer för försurning i gemenskapen inte skall överskridas. I programmet krävs det att alla människor skall ges effektivt skydd mot hälsorisker från luftföroreningar och att miljöskyddet skall beaktas vid fastställande av tillåtna föroreningsnivåer. Enligt programmet skall vidare Världshälsoorganisationens (WHO:s) riktvärden bli tvingande på gemenskapsnivå.2. Medlemsstaterna har undertecknat Göteborgsprotokollet av den 1 december 1999 till Förenta nationernas ekonomiska kommissions för Europa konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar för minskning av försurning, eutrofiering och marknära ozon.3. I Europaparlamentets och rådets beslut nr 2179/98/EG av den 24 september 1998 om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling "Mot en hållbar utveckling"(6) understryks det att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt att utveckla och genomföra en strategi med målsättningen att säkerställa att de kritiska belastningarna när det gäller exponering för försurande, eutrofierande och fotokemiska luftföroreningar inte överskrids.4. Genom rådets direktiv 92/72/EEG av den 21 september 1992 om luftförorening genom ozon(7) åläggs kommissionen att lämna en rapport till rådet om utvärderingen av fotokemiska föroreningar inom gemenskapen åtföljd av eventuella förslag som kommissionen anser lämpliga för att begränsa luftförorening genom marknära ozon samt, om så är nödvändigt, för att minska utsläppen av ozonprekursorer.5. Stora delar av gemenskapen utsätts för nedfall av försurande och eutrofierande ämnen av sådan omfattning att det har negativa verkningar för miljön. WHO:s riktvärden för skydd av människors hälsa och växtlighet mot fotokemiska föroreningar överskrids kraftigt i alla medlemsstaterna.6. Överskridanden av kritiska belastningar bör därför gradvis elimineras och riktvärden respekteras.7. Det är för närvarande inte tekniskt möjligt att uppfylla de långsiktiga målen att eliminera de negativa verkningarna av försurning och minska människors och miljöns exponering för marknära ozon till nivåerna för WHO:s riktvärden. Det är därför nödvändigt att fastställa delmål för försurning och marknära ozonförorening på vilka de nödvändiga åtgärderna för att minska sådan förorening skall grundas.8. När delmålen och åtgärderna för att uppnå dem fastställs bör hänsyn tas till den tekniska genomförbarheten och den kostnad och nytta som de är förenade med. Dessa åtgärder bör säkerställa att de insatser som görs är kostnadseffektiva för gemenskapen som helhet och hänsyn bör tas till behovet av att undvika att enskilda medlemsstater drabbas av orimliga kostnader.9. Gränsöverskridande föroreningar bidrar till försurning, markeutrofiering och bildande av marknära ozon och detta kan endast begränsas genom samordnade åtgärder från gemenskapens sida.10. Att minska utsläppen av de ämnen som orsakar försurning och exponeringen för marknära ozon kommer också att innebära en minskad markeutrofiering.11. Ett kostnadseffektivt sätt att uppnå delmålen är att fastställa nationella tak för varje medlemsstat för utsläpp av svaveldioxid, kväveoxider, flyktiga organiska föreningar och ammoniak. Sådana tak ger en viss flexibilitet åt gemenskapen och medlemsstaterna när det gäller hur de fastställda nivåerna skall nås.12. Medlemsstaterna bör ansvara för att genomföra åtgärder så att de nationella taken respekteras. De framsteg som görs när det gäller att respektera dessa nationella tak måste utvärderas. Nationella program för att minska utsläppen bör därför upprättas och lämnas till kommissionen, och bör innehålla information om de åtgärder som har antagits eller som planeras för att de nationella utsläppstaken inte skall överskridas.13. I överensstämmelse med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna enligt artikel 5 i fördraget, och med särskilt beaktande av försiktighetsprincipen, kan målet för detta direktiv, nämligen att begränsa utsläppen av försurande och eutrofierande föroreningar och av ozonprekursorer, inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna eftersom dessa föroreningar är gränsöverskridande. Detta mål kan därför bättre uppnås på gemenskapsnivå. I enlighet med proportionalitetsprincipen går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för detta ändamål.14. Det bör vid en lämplig tidpunkt göras en översyn av medlemsstaternas framsteg när det gäller utsläppstaken samt en översyn av i vilken mån det är troligt att genomförandet av taken kommer att leda till att delmålen avseende miljön uppfylls för gemenskapen i dess helhet. Vid en sådan översyn bör även hänsyn tas till vetenskapliga och tekniska framsteg, utvecklingen av gemenskapslagstiftningen samt utsläppsminskningarna i länder utanför gemenskapen, särskilt de framsteg som bland annat gjorts av kandidatländerna. För denna översyn bör kommissionen ytterligare undersöka den kostnad och nytta som utsläppstaken medfört, bl.a. deras kostnadseffektivitet, marginalkostnad och marginalnytta och deras socioekonomiska effekter samt eventuella effekter på konkurrenskraften. Vid översynen bör hänsyn också tas till begränsningarna av detta direktivs tillämpningsområde.15. Kommissionen bör i detta syfte utarbeta en rapport till Europaparlamentet och rådet och vid behov föreslå lämpliga ändringar av detta direktiv med hänsyn till effekterna av relevant gemenskapslagstiftning om bl.a. fastställande av utsläppsgränser och produktnormer för relevanta utsläppskällor och internationella bestämmelser om utsläpp från fartyg och luftfartyg.16. Sjötransporter bidrar på ett betydande sätt till utsläpp av svaveldioxid och kväveoxider och även till koncentrationer och deposition av luftföroreningar i gemenskapen. Sådana utsläpp bör därför minskas. Enligt artikel 7.3 i rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv 93/12/EEG(8) skall kommissionen överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att minska det bidrag till försurningen som uppkommer vid förbränning av andra marina bränslen än de som specificeras i artikel 2.3 i det direktivet.17. Medlemsstaterna bör snarast möjligt försöka ratificera bilaga VI till den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg (MARPOL).18. Eftersom försurning och förorening genom ozon är av gränsöverskridande natur bör kommissionen fortsätta att ytterligare undersöka behovet av att utarbeta harmoniserade gemenskapsåtgärder, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 18 i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar(9), i syfte att undvika snedvridning av konkurrensen, och därvid ta hänsyn till avvägningen mellan den nytta och den kostnad som åtgärderna medför.19. Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte tillämpningen av de av gemenskapslagstiftningens bestämmelser som reglerar utsläpp av dessa föroreningar från specifika källor eller bestämmelserna i rådets direktiv 96/61/EG när det gäller gränsvärden för utsläpp och användande av bästa tillgängliga teknik.20. Det är nödvändigt att upprätta utsläppsinventeringar för att övervaka de framsteg som görs när det gäller att respektera de nationella utsläppstaken. Utsläppsinventeringarna måste beräknas i enlighet med internationellt vedertagna metoder och regelbundet rapporteras till kommissionen och Europeiska miljöbyrån (EEA).21. Medlemsstaterna bör fastställa regler om sanktioner vid överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv och säkerställa att de genomförs. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.22. De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(10).23 Kommissionen och medlemsstaterna bör samarbeta internationellt för att uppnå målsättningarna i detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1SyfteSyftet med detta direktiv är att begränsa utsläppen av försurande och eutrofierande föroreningar och av ozonprekursorer för att i gemenskapen förbättra skyddet av miljön och människors hälsa mot risker för negativa verkningar från försurning, markeutrofiering och marknära ozon, och att närma sig de långsiktiga målen att inte överskrida de kritiska nivåerna och belastningarna och effektivt skydda alla människor mot de erkända hälsofaror som luftföroreningar innebär genom att fastställa nationella utsläppstak med åren 2010 och 2020 som riktmärken samt genomföra regelbunden översyn i enlighet med artiklarna 4 och 10.Artikel 2TillämpningsområdeDetta direktiv omfattar utsläpp inom medlemsstaternas territorium och deras exklusiva ekonomiska zoner av de föroreningar som avses i artikel 4 och som kan härledas till människans verksamhet.Det omfattar intea) utsläpp från internationell sjöfart,b) utsläpp från luftfartyg som inte kan hänföras till start och landning,c) utsläpp från Kanarieöarna i fråga om Spanien,d) utsläpp från de utomeuropeiska departementen i fråga om Frankrike,e) utsläpp från Madeira och Azorerna i fråga om Portugal.Artikel 3DefinitionerI detta direktiv avses meda) AOT 40: summan av skillnaden mellan de timvärden för marknära ozon som överskrider 80 µg/m3 (=40 ppb) och 80 µg/m3 under dagens ljusa timmar ackumulerat under perioden maj-juli varje år,b) AOT 60: summan av skillnaden mellan de timvärden för marknära ozon som överskrider 120 µg/m3 (=60 ppb) och 120 µg/m3 ackumulerat under hela året,c) kritisk belastning: en kvantitativ uppskattning av exponeringen för en eller flera föroreningar, under vilken det, såvitt man idag vet, inte uppstår några allvarliga negativa verkningar för vissa känsliga delar av miljön,d) kritisk nivå: den koncentration av föroreningar i atmosfären över vilken det, såvitt man idag vet, kan uppkomma direkta negativa verkningar för olika mottagare, t.ex. människor, växter, ekosystem eller material,e) utsläpp: utsläpp av ett ämne från en punkt eller en diffus källa i atmosfären,f) rutnätscell: en kvadrat på 150 km x 150 km, vilken är den uppdelning som används för att kartlägga kritiska belastningar i Europa och även vid övervakning av utsläpp och nedfall av luftföroreningar inom ramen för samarbetsprogrammet för övervakning och utvärdering av den långväga spridningen av luftföroreningar i Europa (EMEP),g) referenscykeln för utsläpp under start och landning (landing and take-off cycle): en cykel som består av följande tider för varje driftsläge: inflygning 4,0 minuter; taxning/orörligt läge på marken 26,0 minuter, start 0,7 minuter; stigning 2,2 minuter,h) nationella utsläppstak: den största mängd av ett ämne uttryckt i kiloton som får släppas ut i en medlemsstat under ett kalenderår,i) kväveoxider och NOx: kväveoxid och kvävedioxid uttryckt som kvävedioxid,j) marknära ozon: ozon i den nedersta delen av troposfären,k) flyktiga organiska föreningar och VOC: alla organiska föreningar som kan härledas till mänsklig verksamhet, förutom metan, och som kan framkalla fotokemiska oxidanter genom reaktion med kväveoxider under inverkan av solljus.Artikel 4Nationella utsläppstak1. Medlemsstaterna skall senast år 2010 begränsa sina årliga nationella utsläpp av föroreningarna svaveldioxid (SO2), kväveoxider (NOx), flyktiga organiska föreningar (VOC) och ammoniak (NH3), till mängder som inte överskrider de utsläppstak som anges i bilaga I, varvid hänsyn skall tas till eventuella ändringar till följd av gemenskapsåtgärder som vidtas med anledning av de rapporter som avses i artikel 9.2. Medlemsstaterna skall säkerställa att de utsläppstak som anges i bilaga I inte överskrids under något år efter år 2010.Artikel 5Delmål avseende miljönDe nationella utsläppstaken i bilaga I skall ha till syfte att i huvudsak uppfylla följande delmål avseende miljön i hela gemenskapen senast 2010:a) FörsurningOmråden där kritiska belastningar överskrids skall minskas med minst 50 procent (i varje rutnätscell) i förhållande till läget 1990.b) Exponering för marknära ozon med konsekvenser för hälsanMarknära ozonbelastning som överskrider den kritiska nivån för människors hälsa (AOT60 = 0) skall minskas med två tredjedelar i samtliga rutnätsceller jämfört med läget 1990. Dessutom får den marknära ozonbelastningen inte överskrida det absoluta gränsvärdet 2,9 ppm.h i någon rutnätscell.c) Exponering för marknära ozon med konsekvenser för växtlighetenMarknära ozonbelastning som överskrider den kritiska nivån för grödor och halvnaturlig växtlighet (AOT40 = 3ppm.h) skall minskas med en tredjedel i samtliga rutnätsceller jämfört med läget 1990. Dessutom får den marknära ozonbelastningen inte överskrida det absoluta gränsvärdet 10 ppm.h uttryckt som ett överskridande av den kritiska nivån 3 ppm.h i någon rutnätscell.Artikel 6Nationella program1. Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober 2002 utarbeta program för att stegvis minska nationella utsläpp av de föroreningar som anges i artikel 4 med målet att senast år 2010 åtminstone respektera de nationella utsläppstak som anges i bilaga I.2. De nationella programmen skall innehålla information om antagna och planerade strategier och åtgärder samt kvantitativa uppskattningar av hur dessa strategier och åtgärder kommer att påverka utsläppen av föroreningar år 2010. Betydande förväntade förändringar i den geografiska fördelningen av de nationella utsläppen skall anges.3. Medlemsstaterna skall vid behov uppdatera och revidera de nationella programmen senast den 1 oktober 2006.4. Medlemsstaterna skall göra de program som utarbetas enligt punkterna 1, 2 och 3 tillgängliga för allmänheten och relevanta organisationer, t.ex. miljöorganisationer. Den information som hålls tillgänglig för allmänheten och för organisationer enligt denna punkt skall vara tydlig, lättförståelig och lättillgänglig.Artikel 7Utsläppsinventeringar och utsläppsprognoser1. Medlemsstaterna skall utarbeta och årligen uppdatera de nationella utsläppsinventeringarna och utsläppsprognoserna för 2010 i fråga om de föroreningar som anges i artikel 4.2. Medlemsstaterna skall upprätta sina utsläppsinventeringar och utsläppsprognoser i enlighet med metoderna i bilaga III.3. Kommissionen, biträdd av Europeiska miljöbyrån, skall i samarbete med medlemsstaterna och på grundval av information från dessa, upprätta inventeringar och prognoser för de föroreningar som anges i artikel 4. Inventeringarna och prognoserna skall göras tillgängliga för allmänheten.4. Varje uppdatering av de metoder som skall användas i enlighet med bilaga III skall ske i enlighet med förfarandet i artikel 13.2.Artikel 8Rapporter från medlemsstaterna1. Medlemsstaterna skall varje år senast den 31 december till kommissionen och Europeiska miljöbyrån överlämna sina nationella utsläppsinventeringar och sina utsläppsprognoser för 2010, som upprättats enligt artikel 7. De skall överlämna sina slutliga utsläppsinventeringar för året före det föregående året, och de preliminära utsläppsinventeringarna för det föregående året. Utsläppsprognoserna skall innefatta information som gör det möjligt att förstå de sifferuppgifter som representerar de socioekonomiska förutsättningar på vilka prognoserna bygger.2. Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2002 underrätta kommissionen om de program som har utarbetats i enlighet med artikel 6.1 och 6.2.Medlemsstaterna skall senast den 31 december 2006 underrätta kommissionen om de uppdaterade program som har utarbetats i enlighet med artikel 6.3.3. Kommissionen skall vidarebefordra inkomna nationella program till övriga medlemsstater inom en månad efter mottagandet.4. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 13.2, fastställa bestämmelser för att säkerställa att de nationella programmen rapporteras på ett konsekvent och öppet sätt.Artikel 9Rapporter från kommissionen1. År 2004 och 2008 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om de framsteg som har gjorts i samband med genomförandet av de nationella utsläppstak som anges i bilaga I och i vilken omfattning de delmål avseende miljön som anges i artikel 5 kan förväntas vara uppfyllda 2010 samt i vilken omfattning de långsiktiga mål som anges i artikel 1 skulle kunna uppnås senast 2020. Rapporterna skall innehålla en ekonomisk bedömning, bl.a. av kostnadseffektivitet, nytta, uppskattning av marginalkostnad och marginalnytta och socioekonomiska effekter av att införa nationella utsläppstak i vissa medlemsstater och sektorer. De skall även innehålla en översyn av inskränkningarna av detta direktivs tillämpningsområde enligt artikel 2 och en utvärdering av i vilken mån ytterligare minskningar av utsläppen kan vara nödvändiga för att uppnå de delmål avseende miljön som fastställs i artikel 5. Rapporterna skall ta hänsyn till de rapporter som har utarbetats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 8.1 och 8.2 samt till bland annata) all ny gemenskapslagstiftning som kan ha antagits om fastställande av utsläppsgränser och produktnormer för relevanta utsläppskällor,b) utvecklingen av bästa tillgängliga teknik inom ramen för det informationsutbyte som anges i artikel 16 i direktiv 96/61/EG,c) målen för år 2008 när det gäller minskning av utsläpp av svaveldioxid och kväveoxid från befintliga stora förbränningsanläggningar, vilket medlemsstaterna skall rapportera om enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar(11),d) minskade utsläpp och åtaganden om minskade utsläpp i tredje land och särskilt lägga vikt vid åtgärder som skall vidtas i kandidatländerna samt möjligheten till ytterligare utsläppsminskningar i områden i närheten av gemenskapen,e) ny gemenskapslagstiftning och nya internationella regler om utsläpp från fartyg och luftfartyg,f) utveckling av transporter och varje ytterligare åtgärd för att kontrollera utsläpp som härrör från dessa,g) utvecklingen på jordbruksområdet, nya boskapsprognoser och förbättringar av metoderna för utsläppsminskning på jordbruksområdet,h) varje betydande ändring på marknaden för energiförsörjning inom en medlemsstat och nya prognoser som återspeglar de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att uppfylla sina internationella åtaganden med avseende på klimatförändringar,i) uppskattning av nuvarande och beräknat överskridande av de kritiska belastningarna och WHO:s riktvärden för marknära ozon,j) möjligheten att fastställa ett förslag till delmål för minskning av markeutrofiering,k) ny teknisk och vetenskaplig information, inklusive en bedömning av osäkerheteni) i nationella utsläppsinventeringar,ii) i inkommande referensuppgifter,iii) i kunskapen om föroreningarnas gränsöverskridande transport och nedfall,iv) i kritiska belastningar och nivåerv) och i de modeller som använtssamt en bedömning av den därav uppkomna osäkerheten vad avser de nationella utsläppstak som krävs för att uppfylla de delmål avseende miljön som anges i artikel 5.l) huruvida det föreligger ett behov av att undvika alltför stora kostnader för en enskild medlemsstat,m) en jämförelse mellan modellberäkningar och observationer av försurning, eutrofiering och marknära ozon, för att förbättra modellerna,n) eventuell användning, vid behov, av relevanta ekonomiska instrument.2. År 2012 skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport som visar i vilken utsträckning de tak som anges i bilaga I respekteras, och om utvecklingen jämfört med de delmål avseende miljön som anges i artikel 5 och de långsiktiga mål som anges i artikel 1. Rapporten skall ta hänsyn till de rapporter som har utarbetats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 8.1 och 8.2 samt till de frågor som anges i punkt 1 a-n.Artikel 10Översyn1. I de rapporter som avses i artikel 9 skall hänsyn tas till de faktorer som anges i artikel 9.1. Mot bakgrund av dessa faktorer, de framsteg som görs för att år 2010 ha uppnått utsläppstaken, de vetenskapliga och tekniska framstegen samt situationen beträffande de framsteg som görs för att uppfylla delmålen i detta direktiv och de långsiktiga målen när det gäller att inte överskrida kritiska belastningar och nivåer samt WHO:s riktlinjer för ozon, skall kommissionen se över detta direktiv inför varje rapport.2. Den översyn som skall vara avslutad 2004 kommer att inbegripa en bedömning av de vägledande utsläppstak för hela gemenskapen som anges i bilaga II. Bedömningen av dessa vägledande utsläppstak skall beaktas vid analysen av ytterligare kostnadseffektiva åtgärder som kan vidtas för att minska utsläppen av alla relevanta föroreningar i syfte att uppnå de delmål avseende miljön som anges i artikel 5 i hela gemenskapen senast 2010.3. Alla översyner skall inbegripa ytterligare analyser av den beräknade kostnaden för och nyttan med nationella utsläppstak, varvid bästa tillgängliga modeller och uppgifter skall utnyttjas i syfte att minska osäkerhetsfaktorn till ett minimum och hänsyn tas till framstegen i Europeiska unionens utvidgning, och fördelarna med alternativa metoder, mot bakgrund av de faktorer som anges i artikel 9.4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 18 i direktiv 96/61/EG skall kommissionen för att undvika en snedvridning av konkurrensen och med beaktande av jämvikten mellan åtgärdernas nytta och kostnad, ytterligare undersöka behovet av att utarbeta harmoniserade gemenskapsåtgärder för de mest relevanta ekonomiska sektorer och produkter som bidrar till försurning, eutrofiering och till att marknära ozon bildas.5. De rapporter som avses i artikel 9 skall, om det är lämpligt, åtföljas av förslag till:a) ändringar av de nationella taken i bilaga I i syfte att uppnå de delmål avseende miljön som anges i artikel 5 och/eller av dessa delmål avseende miljön,b) eventuella ytterligare utsläppsminskningar i syfte att helst senast år 2020 uppnå detta direktivs långsiktiga mål,c) åtgärder som säkerställer att taken respekteras.Artikel 11Samarbete med tredje landFör att främja att det mål som anges i artikel 1 uppnås skall kommissionen och, i tillämpliga fall, medlemsstaterna utan att detta påverkar artikel 300 i fördraget fortsätta med bilateralt och multilateralt samarbete med tredje land och med berörda internationella organisationer (t.ex. Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN-ECE), Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO)), bl.a. genom utbyte av information, i fråga om teknisk och vetenskaplig forskning och utveckling i syfte att förbättra förutsättningarna för att främja utsläppsminskningar.Artikel 12Rapporter om utsläpp från fartyg och luftfartyg1. Kommissionen skall före utgången av 2002 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om i vilken omfattning utsläpp från internationell sjöfart bidrar till försurning, eutrofiering och till att marknära ozon bildas inom gemenskapen.2. Kommissionen skall före utgången av 2004 till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om i vilken omfattning utsläpp från luftfartyg som inte kan hänföras till start och landning bidrar till försurning, eutrofiering och till att marknära ozon bildas inom gemenskapen.3. Varje rapport skall innehålla ett program med åtgärder som skulle kunna vidtas på internationell nivå och på gemenskapsnivå, beroende på vad som är lämpligt, för att minska utsläpp från den berörda sektorn, såsom utgångspunkt för Europaparlamentets och rådets fortsatta överväganden.Artikel 13Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som har inrättats genom artikel 12 i direktiv 96/62/EG, nedan kallad "kommittén".2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 14SanktionenMedlemsstaterna skall fastställa de sanktioner som skall tillämpas vid överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med detta direktiv. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.Artikel 15Genomförande1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta direktiv före den 27 november 2002. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 16IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 17AdressatenDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 23 oktober 2001.På Europaparlamentets vägnarN. FontaineOrdförandePå rådets vägnarA. Neyts-UyttebroeckOrdförande(1) EGT C 56, 29.2.2000, s. 34.(2) EGT C 51, 23.2.2000, s. 11.(3) EGT C 317, 6.11.2000, s. 35.(4) Europaparlamentets yttrande av den 15 mars 2000 (EGT C 377, 29.12.2000, s. 159), rådets gemensamma ståndpunkt av den 7 november 2000 (EGT C 375, 28.12.2000, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 14 mars 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). Europaparlamentets beslut av den 20 september 2001 och rådets beslut av den 27 september 2001.(5) EGT C 138, 17.5.1993, s. 1.(6) EGT L 257, 10.10.1998, s. 1.(7) EGT L 297, 13.10.1992, s. 1.(8) EGT L 121, 11.5.1999, s. 13.(9) EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.(10) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(11) Se s. 1. i detta nummer av EGT.BILAGA INationella utsläppstak för SO2, NOx, VOC och NH3, vilka skall uppnås senast 2010(1)>Plats för tabell>(1) Dessa nationella utsläppstak har utformats för att de delmål avseende miljön som anges i artikel 5 i huvudsak skall uppfyllas. Om dessa mål uppfylls förväntas det leda till en minskning av markeutrofiering i en sådan utsträckning att de områden i gemenskapen med nedfall av gödande kväve som överskrider de kritiska belastningar kommer att minska med cirka 30 % jämfört med läget 1990.BILAGA IIUtsläppstak för SO2, NOx och VOC>Plats för tabell>Dessa utsläppstak har utformats för att de delmål avseende miljön som anges i artikel 5 skall uppnås i hela gemenskapen senast 2010.BILAGA IIIMetoder för utsläppsinventeringar och utsläppsprognoserMedlemsstaterna skall upprätta utsläppsinventeringar och utsläppsprognoser och därvid använda de metoder som man enats om i konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar och uppmanas att använda den gemensamma katalogen för EMEP och CORINAIR(1) vid utarbetande av dessa inventeringar och prognoser.(1) Europeiska miljöbyråns inventering av luftföroreningar.


Avis juridique important

|

32004L0067

Rådets direktiv 2004/67/EG av den 26 april 2004 om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning (Text av betydelse för EES)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 127 , 29/04/2004 s. 0092 - 0096

Rådets direktiv 2004/67/EGav den 26 april 2004om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(3), ochav följande skäl:(1) Naturgas (nedan kallat "gas") svarar för en allt större andel av gemenskapens energiförsörjning och, som framgår av grönboken Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning, förväntas Europeiska unionen på lång sikt bli alltmer beroende av gasimport från källor utanför EU.(2) Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/30/EG av den 22 juni 1998 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas(4) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/55/EG av den 26 juni 2003 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 98/30/EG(5) håller gemenskapens gasmarknad på att liberaliseras. Därför kan, i fråga om försörjningstrygghet, varje problem som leder till att gasförsörjningen minskar orsaka allvarliga störningar i gemenskapens ekonomiska verksamhet; det blir därför alltmer nödvändigt att trygga gasförsörjningen.(3) Fullbordandet av den inre marknaden för gas förutsätter, för att snedvridningar av marknaden skall undvikas, gemensamma minimibestämmelser för försörjningstryggheten, särskilt genom öppna och icke-diskriminerande strategier för försörjningstryggheten, vilka är förenliga med en sådan marknads krav. Det är därför mycket viktigt att klart och tydligt fastställa alla marknadsaktörers roller och ansvarsområden för att säkerställa en tryggad gasförsörjning och för att den inre marknaden skall fungera väl.(4) De skyldigheter som åläggs företagen avseende en tryggad försörjning bör inte hämma en väl fungerande inre marknad och bör inte heller medföra en orimlig och oproportionerlig börda för aktörerna på gasmarknaden, inbegripet nya och små marknadsaktörer.(5) Med tanke på den växande marknaden för gas i gemenskapen är det viktigt att upprätthålla en tryggad gasförsörjning, särskilt när det gäller hushållskonsumenter.(6) Ett stort urval instrument finns tillgängliga för branschen och i förekommande fall för medlemsstaterna för att uppfylla kraven på försörjningstrygghet. Bilaterala avtal mellan medlemsstater kan vara ett sätt att bidra till att uppnå miniminormerna för försörjningstrygghet med beaktande av fördraget och sekundärrätten, i synnerhet artikel 3.2 i direktiv 2003/55/EG.(7) Minimiriktvärden för lagring av gas kan fastställas antingen på nationell nivå eller av branschen. Naturligtvis bör inga ytterligare investeringskrav följa av detta.(8) Med hänsyn till vikten av att trygga gasförsörjningen, bl.a. genom långtidskontrakt, bör kommissionen bevaka utvecklingen på gasmarknaden på grundval av rapporter från medlemsstaterna.(9) För att bemöta den växande efterfrågan på gas och för att diversifiera gasförsörjningen som en förutsättning för en konkurrenskraftig inre marknad för gas måste gemenskapen under de kommande årtiondena uppbåda stora tillskott till gasförsörjningen, vilka till stor del måste komma från avlägsna källor och transporteras långa sträckor.(10) Gemenskapen, de gasproducerande länderna och transitländerna har ett stort gemensamt intresse av att säkerställa fortsatta investeringar i infrastruktur för gasförsörjning.(11) Långsiktiga avtal har haft mycket stor betydelse för en trygg gasförsörjning i Europa och kommer att ha det även i framtiden. Den nuvarande användningen av långsiktiga kontrakt i gemenskapen är tillräcklig, och sådana kontrakt förväntas fortsättningsvis stå för en stor andel av den totala gasförsörjningen eftersom företagen kommer att behålla dem i sin samlade kontraktsportfölj.(12) Det har gjorts stora framsteg inom utvecklingen av plattformar för likvid handel och genom program för överlåtelse av gas på nationell nivå. Denna trend förväntas fortsätta.(13) Det är viktigt att upprätta verklig solidaritet mellan medlemsstaterna vid större försörjningskriser, ännu viktigare som medlemsstaterna blir alltmer beroende av varandra när det gäller försörjningstryggheten.(14) Medlemsstaternas suveräna rättigheter att bestämma över sina egna naturresurser påverkas inte av detta direktiv.(15) En grupp för samordning av gasförsörjningen bör inrättas, som bör underlätta samordningen av åtgärder för försörjningen på gemenskapsnivå om ett betydande försörjningsavbrott skulle inträffa och även få bistå medlemsstaterna med samordningsåtgärder på nationell nivå. Gruppen bör dessutom regelbundet utväxla upplysningar av intresse om tryggad gasförsörjning och bör reflektera över aspekter som kan ha betydelse vid ett betydande försörjningsavbrott.(16) Medlemsstaterna bör anta och offentliggöra nationella bestämmelser för krissituationer.(17) I detta direktiv bör det finnas regler för den händelse att ett större avbrott inträffar; ett sådant avbrott i leveranserna bör förväntas sträcka sig över avsevärd tid, minst åtta veckor.(18) När det gäller hantering av betydande försörjningsavbrott bör det i detta direktiv föreskrivas en mekanism som grundar sig på en strategi i tre steg. Det första steget skulle avse industrins reaktion på avbrottet i leveranserna, och, om detta inte är tillräckligt, bör medlemsstaterna vidta åtgärder för att avhjälpa avbrottet i leveranserna. Lämpliga åtgärder på gemenskapsnivå bör endast vidtas i det fall att de åtgärder som vidtagits i det första och det andra steget har misslyckats.(19) Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att säkerställa en lämplig nivå för tryggad gasförsörjning - särskilt vid ett större avbrott i leveranserna - och samtidigt bidra till att den inre marknaden för gas fungerar väl, inte, under alla omständigheter, i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, särskilt med tanke på det ökande ömsesidiga beroendet mellan medlemsstaterna när det gäller försörjningstryggheten, och det därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1MålI detta direktiv fastställs åtgärder för att säkerställa en lämplig nivå för tryggad gasförsörjning. Dessa åtgärder bidrar också till en väl fungerande inre marknad för gas. Detta direktiv innehåller bestämmelser om en gemensam ram inom vilken medlemsstaterna skall definiera allmänna, öppna och icke-diskriminerande strategier för försörjningstryggheten, vilka är förenliga med kraven för en konkurrenskraftig inre marknad för gas, klargöra de olika marknadsaktörernas allmänna roller och ansvarsområden samt tillämpa särskilda icke-diskriminerande förfaranden för att säkerställa en tryggad gasförsörjning.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv avses med1. långsiktiga avtal om gasleveranser: avtal om gasleveranser med en löptid på mer än tio år,2. betydande försörjningsavbrott: en situation där gemenskapen riskerar att förlora mer än 20 % av sina gasleveranser från tredjeland och situationen på gemenskapsnivå troligtvis inte kan hanteras på lämpligt sätt med nationella åtgärder.Artikel 3Strategi för att säkerställa gasförsörjningen1. När medlemsstaterna fastställer sin allmänna strategi för att säkerställa lämpliga nivåer för en tryggad gasförsörjning skall de klargöra de olika marknadsaktörernas roller och ansvarsområden för att fullfölja denna strategi och ange tillräckliga miniminormer för tryggad försörjning som måste uppfyllas av aktörerna på gasmarknaden i medlemsstaten i fråga. Normerna skall genomföras på ett icke-diskriminerande och öppet sätt och skall offentliggöras.2. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga mått och steg för att säkerställa att de åtgärder som anges i detta direktiv inte medför en orimlig och oproportionerlig börda för aktörer på gasmarknaden och att de är förenliga med kraven för en konkurrenskraftig inre marknad för gas.3. En icke uttömmande förteckning över instrument för att trygga gasförsörjningen återfinns i bilagan.Artikel 4Försörjningstrygghet för särskilda kunder1. Medlemsstaterna skall inom respektive territorium se till att gasförsörjningen för hushållskonsumenter säkras i lämplig utsträckning, i varje falla) vid ett partiellt avbrott i den nationella gasförsörjningen under en period som skall fastställas av medlemsstaterna med beaktande av nationella förhållanden,b) vid extrem kyla under en nationellt fastställd period med hög förbrukning,c) under perioder med exceptionellt hög efterfrågan på gas under de kallaste perioderna som statistiskt inträffar vart tjugonde år.Dessa kriterier benämns i detta direktiv "normer för försörjningstrygghet".2. Medlemsstaterna får utvidga räckvidden för punkt 1 särskilt till att omfatta små och medelstora företag och andra konsumenter som inte kan ställa om sin gaskonsumtion till andra energikällor, inklusive åtgärder för att säkra det nationella elsystemet om detta är beroende av gasförsörjning.3. I den icke uttömmande förteckningen i bilagan anges exempel på sådana instrument som kan användas för att uppnå normerna för försörjningstrygghet.4. Medlemsstaterna kan, med beaktande av de geologiska förhållandena på sitt territorium och vad som är tekniskt och ekonomiskt genomförbart, även vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att anläggningar för lagring av gas inom territoriet i lämplig grad bidrar till att uppnå normerna för försörjningstrygghet.5. Om en tillräcklig sammankopplingsgrad är tillgänglig kan medlemsstaterna i samarbete med en annan medlemsstat vidta lämpliga åtgärder, inbegripet bilaterala avtal, för att uppnå normerna för försörjningstrygghet genom att använda anläggningar för lagring av gas i den andra medlemsstaten. Dessa åtgärder, särskilt bilaterala avtal, får inte utgöra ett hinder för en väl fungerande inre marknad för gas.6. Medlemsstaterna kan fastställa eller kräva att industrin fastställer minimiriktvärden för eventuella framtida bidrag till försörjningstryggheten från lager inom eller utanför medlemsstatens territorium. Dessa riktvärden skall offentliggöras.Artikel 5Rapportering1. Den rapport som medlemsstaterna i enlighet med artikel 5 i direktiv 2003/55/EG skall offentliggöra, skall även omfatta följande:a) Konkurrenspåverkan av de åtgärder som vidtas enligt artiklarna 3 och 4 på samtliga aktörer på gasmarknaden.b) Nivåer på lagringskapacitet.c) Omfattningen av de långsiktiga avtal om gasleveranser som ingåtts av företag som är etablerade och registrerade på medlemsstaternas territorium, särskilt avtalens återstående löptid, på grundval av uppgifter från de berörda företagen, dock med undantag för kommersiellt känsliga uppgifter, samt uppgifter om gasmarknadens likviditetsgrad.d) Ett regelverk som ger tillräckliga incitament till nyinvesteringar för prospektering och produktion, lagring, LNG och transport av gas, även med beaktande av artikel 22 i direktiv 2003/55/EG i den mån det genomförts i medlemsstaten.2. Denna information skall beaktas av kommissionen i de rapporter som den lägger fram enligt artikel 31 i direktiv 2003/55/EG mot bakgrund av det direktivets konsekvenser för hela gemenskapen och för en allmänt säker och effektiv inre marknad för gas.Artikel 6Övervakning1. Kommissionen skall på grundval av de rapporter som anges i artikel 5.1 övervaka följande:a) I vilken omfattning det ingås nya långsiktiga avtal om gasimport från tredjeländer.b) Om det finns tillräcklig likviditet vad gäller gasförsörjning.c) Nivån när det gäller arbetsgas och uttagskapaciteten från gaslager.d) Graden av sammankoppling mellan medlemsstaternas nationella gassystem.e) Den förutsebara gasförsörjningssituationen mot bakgrund av efterfrågan, försörjningsautonomi och tillgängliga försörjningskällor på gemenskapsnivå när det gäller särskilda geografiska områden i gemenskapen.2. Om kommissionen finner att gasleveranserna i gemenskapen kommer att vara otillräckliga för att möta en förutsebar efterfrågan på gas på lång sikt, får den lägga fram förslag i enlighet med fördraget.3. Kommissionen skall senast den 19 maj 2008 lämna en översynsrapport till Europaparlamentet och rådet om erfarenheterna av tillämpningen av denna artikel.Artikel 7Grupp för samordning av gasförsörjningen1. En grupp för samordning av gasförsörjningen inrättas härmed för att underlätta samordningen av åtgärder för att trygga försörjningen (nedan kallad "gruppen").2. Gruppen skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och representativa organ för berörda industrier och berörda konsumenter under kommissionens ordförandeskap.3. Gruppen skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 8Nationella åtgärder för krissituationer1. Medlemsstaterna skall på förhand utarbeta och, i förekommande fall, uppdatera sina nationella åtgärder för krissituationer och underrätta kommissionen om dessa. Medlemsstaterna skall offentliggöra sina nationella åtgärder för krissituationer.2. Medlemsstaternas åtgärder för krissituationer skall säkerställa att marknadsaktörerna i förekommande fall ges tillräckliga möjligheter till en första reaktion på krissituationen.3. Med förbehåll för artikel 4.1 kan medlemsstaterna lämna uppgifter till ordföranden i gruppen om sådana händelser som de på grund av händelsernas omfattning och exceptionella karaktär anser inte kan hanteras på ett lämpligt sätt genom nationella åtgärder.Artikel 9Gemenskapsmekanism1. Om en händelse inträffar som sannolikt kommer att utvecklas till ett betydande försörjningsavbrott under en avsevärd tid eller vid en händelse som en medlemsstat i enlighet med artikel 8.3 lämnat uppgift om skall kommissionen så snart som möjligt på en medlemsstats begäran eller på eget initiativ sammankalla gruppen.2. Gruppen skall undersöka och vid behov bistå medlemsstaterna med att samordna de åtgärder som vidtas på nationell nivå för att hantera det betydande försörjningsavbrottet.3. Gruppen skall vid fullgörandet av sina uppgifter till fullo beakta följande:a) De åtgärder som gasindustrin vidtar som en första reaktion på ett betydande försörjningsavbrott.b) De åtgärder som medlemsstaterna vidtar, till exempel de som vidtas enligt artikel 4, inklusive relevanta bilaterala avtal.4. Om de åtgärder som vidtas på nationell nivå enligt punkt 3 är otillräckliga för att hantera effekterna av en händelse enligt punkt 1 får kommissionen i samråd med gruppen utfärda rekommendationer till medlemsstaterna om ytterligare åtgärder för att bistå de medlemsstater som särskilt berörs av det betydande försörjningsavbrottet.5. Om de åtgärder som vidtas på nationell nivå i enlighet med punkt 4 är otillräckliga för att hantera effekterna av en händelse enligt punkt 1, kan kommissionen lägga fram ett förslag för rådet om ytterligare nödvändiga åtgärder.6. Alla åtgärder på gemenskapsnivå som anges i denna artikel skall innehålla bestämmelser som syftar till att garantera en skälig och rättvis ersättning till de företag som berörs av de åtgärder som skall vidtas.Artikel 10Övervakning av genomförandet1. Senast den 19 maj 2008 skall kommissionen, mot bakgrund av hur medlemsstaterna har genomfört detta direktiv, rapportera om i vilken mån de instrument som används enligt artiklarna 3 och 4 är effektiva och om hur de påverkar den inre marknaden för gas och utvecklingen av konkurrensen på den inre marknaden för gas.2. Mot bakgrund av resultatet av övervakningen kan kommissionen vid behov utfärda rekommendationer eller lägga fram förslag om ytterligare åtgärder för att förbättra försörjningstryggheten.Artikel 11InförlivandeMedlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 19 maj 2006. De skall genast till kommissionen överlämna texten till dessa bestämmelser samt en jämförelsetabell över bestämmelserna och detta direktiv.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 12IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 13Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 26 april 2004.På rådets vägnarJ. WalshOrdförande(1) EUT C 331 E, 31.12.2002, s. 262.(2) EUT C 133, 6.6.2003, s. 16.(3) Ännu ej offentliggjort i EUT.(4) EGT L 204, 21.7.1998, s. 1.(5) EUT L 176, 15.7.2003, s. 57.BILAGAIcke uttömmande förteckning över instrument för att trygga gasförsörjningen, till vilka hänvisning görs i artikel 3.3 och artikel 4.3- arbetsgas i lagringskapacitet,- uttagskapacitet från gaslager,- tillhandahållande av rörledningskapacitet så att gas kan omledas till berörda områden,- likviditet på gasmarknaden,- flexibiliteten i systemet,- utveckling av den avkopplingsbara efterfrågan,- användning av alternativa reservbränslen i industrianläggningar och kraftverk,- gränsöverskridande kapacitet,- samarbete mellan systemansvariga för överföringssystem i angränsande medlemsstater när det gäller samordnad styrning av gasflöden,- samordnad styrning av gasflöden mellan operatörerna för distributions- och överföringssystemen,- inhemsk produktion av gas,- flexibilitet i produktion,- flexibilitet i import,- diversifiering av gasförsörjningskällor,- långsiktiga avtal,- investeringar i infrastruktur för gasimport via terminaler för återförgasning samt gasledningar.


Avis juridique important

|

31988L0332

Rådets direktiv 88/332/EEG av den 13 juni 1988 om ändring av vissa direktiv om saluföring av utsäde och uppförökningsmaterial, i syfte att anta bestämmelser om regler för tillämpning av de bestämmelser avseende utsäde och uppförökningsmaterial som uppfyller mindre strikta krav

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 151 , 17/06/1988 s. 0082 - 0083 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 26 s. 0212  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 26 s. 0212

RÅDETS DIREKTIV av den 13 juni 1988 om ändring av vissa direktiv om saluföring av utsäde och uppförökningsmaterial, i syfte att anta bestämmelser om regler för tillämpning av de bestämmelser avseende utsäde och uppförökningsmaterial som uppfyller mindre strikta krav (88/332/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), ochmed beaktande av följande:Följande direktiv som fastställer krav för saluföring av utsäde och uppförökningsmaterial innehåller bestämmelser om att medlemsstaterna får tillåtas att för en viss tidsperiod medge försäljning av utsäde och uppförökningsmaterial av en kategori som uppfyller mindre strikta krav, eller av utsäde och uppförökningsmaterial av sorter som inte tas upp i den gemensamma sortlistan över arter av lantbruks- och köksväxter eller i de nationella sortlistorna:- rådets direktiv 66/400/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av betutsäde(3), senast ändrat genom direktiv 88/95/EEG(4),- rådets direktiv 66/401/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av foderväxter(5), senast ändrat genom direktiv 87/480/EEG(6),- rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd(7), senast ändrat genom direktiv 87/120/EEG(8),- rådets direktiv 66/403/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsädespotatis(9), senast ändrat genom direktiv 87/374/EEG(10),- rådets direktiv 66/404/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av uppförökningsmaterial för skogsbruket(11), senast ändrat genom förordning (EEG) nr 3768/85(12),- rådets direktiv 68/193/EEG av den 9 april 1968 om saluföring av material för vegetativ förökning av vinrankor(13), senast ändrat genom direktiv 86/155/EEG(14),- rådets direktiv 69/208/EEG av den 30 juni 1969 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter(15), senast ändrat genom direktiv 87/480/EEG,- rådets direktiv 70/458/EEG av den 29 september 1970 om saluföring av utsäde av köksväxter(16), senast ändrat genom direktiv 87/481/EEG(17)För att dessa bestämmelser skall fungera mer effektivt är det lämpligt att anta regler för hur de skall tillämpas.Det är lämpligt att sådana regler antas enligt det förfarande som tillämpas vid behandling av förslag i Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Följande punkt skall läggas till artikel 17 i direktiv 66/400/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 21."Artikel 2 Följande punkt skall läggas till artikel 17 i direktiv 66/401/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 21."Artikel 3 Följande punkt skall läggas till artikel 17 i direktiv 66/402/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 21."Artikel 4 Följande punkt skall läggas till artikel 16 i direktiv 66/403/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 19."Artikel 5 Följande punkt skall läggas till artikel 15 i direktiv 66/404/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17."Artikel 6 Följande punkt skall läggas till artikel 14 i direktiv 68/193/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17."Artikel 7 Följande punkt skall läggas till artikel 16 i direktiv 69/208/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 20."Artikel 8 Följande punkt skall läggas till artikel 33 i direktiv 70/458/EEG:"3. Regler för tillämpning av punkt 1 får antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 40."Artikel 9 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 13 juni 1988.På rådets vägnarI. KIECHLEOrdförande(1) EGT nr C 287, 14.11.1986, s. 4.(2) EGT nr C 7, 12.1.1987, s. 298.(3) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2290/66.(4) EGT nr L 56, 2.3.1988, s. 42.(5) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2298/66.(6) EGT nr L 273, 26.9.1987, s. 43.(7) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2309/66.(8) EGT nr L 49, 18.2.1987, s. 39.(9) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2320/66.(10) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 36.(11) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2326/66.(12) EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.(13) EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 15.(14) EGT nr L 118, 7.5.1986, s. 23.(15) EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.(16) EGT nr L 225, 12.10.1970, s. 7.(17) EGT nr L 273, 26.9.1987, s. 45.


title: Kommissionens direktiv 2008/88/EG av den 23 september 2008 om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilagorna II och III till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)

text:
               24.9.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 256/12

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/88/EG
   av den 23 september 2008
   om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilagorna II och III till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter (1), särskilt artikel 8.2,
   efter samråd med vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter, och
   av följande skäl:

               (1)

               Efter offentliggörandet av en vetenskaplig studie 2001 om sambandet mellan permanenta hårfärger och risken för blåscancer (Use of permanent hair dyes and bladder cancer risk) konstaterade vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter som är avsedda för konsumenter, som genom kommissionens beslut 2004/210/EG (2) ersattes av vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter, att det fanns risker som gav anledning till oro. Kommittén rekommenderade kommissionen att vidta ytterligare åtgärder för att kontrollera användningen av hårfärgningsämnen.

               (2)

               Vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter rekommenderade vidare en övergripande strategi för säkerhetsbedömning av hårfärgningsämnen, som bl.a. omfattar krav på att testa de ämnen som används i hårfärgningsmedel med avseende på eventuell genotoxicitet eller mutagenicitet.

               (3)

               Till följd av yttrandet från vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter enades kommissionen, medlemsstaterna och berörda parter om en övergripande strategi för att reglera användningen av ämnen i hårfärgningsmedel, enligt vilken industrin måste inkomma med vetenskapliga data om ämnena till kommittén för utvärdering.

               (4)

               Ämnen för vilka det inte lämnats in någon uppdaterad säkerhetsdokumentation så att en adekvat riskbedömning kan göras bör införas i bilaga II till direktiv 76/768/EEG.

               (5)

               Vissa hårfärgningsämnen har redan förbjudits, antingen efter yttranden från vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter eller för att det saknas säkerhetsdata. De ämnen som för närvarande behandlas har noggrant valts ut för gemensam reglering, eftersom de förtecknas i bilaga IV. Eftersom inte någon säkerhetsdokumentation om ämnenas användning i hårfärgningsmedel lämnades in till vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter för riskbedömning inom de överenskomna tidsfristerna, saknas det bevis för att ämnena kan betraktas som säkra för människors hälsa vid användning i hårfärgningsmedel.

               (6)

               Ämnen utan säkerhetsdokumentation, dvs. 1-hydroxi-2,4-diaminobensen (2,4-Diaminophenol) och dess dihydroklorid; 1,4-dihydroxibensen (Hydroquinone); [4-[[4-anilino-1-naftyl][4-(dimetylamino)fenyl]metylen]cyklohexa-2,5-dien-1-yliden]dimetylammoniumklorid (Basic Blue 26); dinatrium-3-[(2,4-dimetyl-5-sulfonatofenyl)azo]-4-hydroxinaftalen-1-sulfonat (Ponceau SX) och 4-[(4-aminofenyl)(4-iminocyklohexa-2,5-dien-1-yliden)metyl]-o-toluidin och dess hydroklorid (Basic Violet 14), som är upptagna som färgämnen i bilaga IV och som hårfärgningsämnen i del 1 och 2 i bilaga III, ska strykas från bilaga III och förbjudas för användning i hårfärgningsmedel i bilaga II.

               (7)

               Direktiv 76/768/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (8)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för kosmetiska produkter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilagorna II och III till direktiv 76/768/EEG ska ändras på det sätt som anges i bilagan till detta direktiv.
   Artikel 2
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 14 februari 2009 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i det här direktivet.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 14 augusti 2009.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 23 september 2008.

            På kommissionens vägnar

         Günter VERHEUGEN

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 169.

      (2)  EUT L 66, 4.3.2004, s. 45.

      BILAGA
      Direktiv 76/768/EEG ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  I bilaga II ska följande referensnummer 1329–1369 läggas till:

                              Ref.nr

                              Kemiskt namn/INCI-namn

                              ”1329

                              4-[(4-Aminofenyl)(4-iminocyklohexa-2,5-dien-1-yliden)metyl]-o-toluidin (CAS-nr 3248-93-9; Einecs-nr 221-832-2) och dess hydroklorid (Basic Violet 14; CI 42510) (CAS-nr 632-99-5; Einecs-nr 211-189-6), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1330

                              4-(2,4-Dihydroxifenylazo)bensensulfonsyra (CAS-nr 2050-34-2; Einecs-nr 218-087-0) och dess natriumsalt (Acid Orange 6; CI 14270) (CAS-nr 547-57-9; Einecs-nr 208-924-8), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1331

                              3-Hydroxi-4-(fenylazo)-2-naftoesyra (CAS-nr 27757-79-5; Einecs-nr 248-638-0) och dess kalciumsalt (Pigment Red 64:1; CI 15800) (CAS-nr 6371-76-2; Einecs-nr 228-899-7), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1332

                              2-(6-Hydroxi-3-oxo-(3H)-xanten-9-yl)bensoesyra, fluorescein (CAS-nr 2321-07-5; Einecs-nr 219-031-8) och dess dinatriumsalt (Acid Yellow 73 sodium salt; CI 45350) (CAS-nr 518-47-8; Einecs-nr 208-253-0), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1333

                              4′,5′-Dibromo-3′,6′-dihydroxispiro[isobensofuran-1(3H),9′-[9H]xanten]-3-on, 4′,5′-dibromfluorescein (Solvent Red 72) (CAS-nr 596-03-2; Einecs-nr 209-876-0) och dess dinatriumsalt (CI 45370) (CAS-nr 4372-02-5; Einecs-nr 224-468-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1334

                              2-(3,6-Dihydroxi-2,4,5,7-tetrabromoxanten-9-yl)-bensoesyra, fluorescein, 2′,4′,5′,7′-tetrabromo-; (Solvent Red 43) (CAS-nr 15086-94-9; Einecs-nr 239-138-3), dess dinatriumsalt (Acid Red 87; CI 45380) (CAS-nr 17372-87-1; Einecs-nr 241-409-6) och dess aluminiumsalt (Pigment Red 90:1 Aluminium lake) (CAS-nr 15876-39-8; Einecs-nr 240-005-7), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1335

                              Xantylium, 9-(2-karboxifenyl)-3-(2-metylfenyl)amino)-6-((2-metyl-4-sulfofenyl)amino)-, inre salt (CAS-nr 10213-95-3); och dess natriumsalt (Acid Violet 9; CI 45190) (CAS-nr 6252-76-2; Einecs-nr 228-377-9), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1336

                              3′,6′-Dihydroxi-4′,5′-dijodospiro(isobensofuran-1(3H),9′-[9H]xanten)-3-on (Solvent Red 73) (CAS-nr 38577-97-8, Einecs-nr 254-010-7) och dess natriumsalt (Acid Red 95; CI 45425) (CAS-nr 33239-19-9, Einecs-nr 251-419-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1337

                              2′,4′,5′,7′-Tetrajodofluorescein (CAS-nr 15905-32-5; Einecs-nr 240-046-0), dess dinatriumsalt (Acid Red 51; CI 45430) (CAS-nr 16423-68-0; Einecs-nr 240-474-8) och dess aluminiumsalt (Pigment Red 172 Aluminium lake)(CAS-nr 12227-78-0; Einecs-nr 235-440-4), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1338

                              1-Hydroxi-2,4-diaminobensen (2,4-Diaminophenol) (CAS-nr 95-86-3; Einecs-nr 202-459-4) och dess dihydroklorid (2,4-Diaminophenol HCl) (CAS-nr 137-09-7; Einecs-nr 205-279-4), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1339

                              1,4-Dihydroxibensen (Hydroquinone) (CAS-nr 123-31-9; Einecs-nr 204-617-8), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1340

                              [4-[[4-Anilino-1-naftyl][4-(dimetylamino)fenyl]metylen]cyklohexa-2,5-dien-1-yliden]dimetylammoniumklorid (Basic Blue 26 CI 44045) (CAS-nr 2580-56-5; Einecs-nr 219-943-6), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1341

                              Dinatrium-3-[(2,4-dimetyl-5-sulfonatofenyl)azo]-4-hydroxinaftalen-1-sulfonat (Ponceau SX; CI 14700) (CAS-nr 4548-53-2; Einecs-nr 224-909-9), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1342

                              Trinatriumtris[5,6-dihydro-5-(hydroxiimino)-6-oxonaftalen-2-sulfonato(2-)-N5,O6]ferrat(3-) (Acid Green 1; CI 10020) (CAS-nr 19381-50-1; Einecs-nr 243-010-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1343

                              4-(Fenylazo)resorcinol (Solvent Orange 1; CI 11920) (CAS-nr 2051-85-6; Einecs-nr 218-131-9) och dess salter, vid användning i hårfärgningsmedel

                              1344

                              4-[(4-Etoxifenyl)azo]naftol (Solvent Red 3; CI 12010) (CAS-nr 6535-42-8; Einecs-nr 229-439-8) och dess salter, vid användning i hårfärgningsmedel

                              1345

                              1-[(2-Kloro-4-nitrofenyl)azo]-2-naftol (Pigment Red 4; CI 12085) (CAS-nr 2814-77-9; Einecs-nr 220-562-2) och dess salter, vid användning i hårfärgningsmedel

                              1346

                              3-Hydroxi-N-(o-tolyl)-4-[(2,4,5-triklorofenyl)azo]naftalen-2-karboxamid (Pigment Red 112; CI 12370) (CAS-nr 6535-46-2; Einecs-nr 229-440-3) och dess salter, vid användning i hårfärgningsmedel

                              1347

                              N-(5-kloro-2,4-dimetoxifenyl)-4-[[5-[(dietylamino)sulfonyl]-2-metoxifenyl]azo]-3-hydroxinaftalen-2-karboxamid (Pigment Red 5; CI 12490) (CAS-nr 6410-41-9; Einecs-nr 229-107-2) och dess salter, vid användning i hårfärgningsmedel

                              1348

                              Dinatrium-4-[(5-kloro-4-metyl-2-sulfonatofenyl)azo]-3-hydroxi-2-naftoat (Pigment Red 48; CI 15865) (CAS-nr 3564-21-4; Einecs-nr 222-642-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1349

                              Kalcium-3-hydroxi-4-[(1-sulfonato-2-naftyl)azo]-2-naftoat (Pigment Red 63:1; CI 15880) (CAS-nr 6417-83-0; Einecs-nr 229-142-3), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1350

                              Trinatrium-3-hydroxi-4-(4′-sulfonatonaftylazo)naftalen-2,7-disulfonat (Acid Red 27; CI 16185) (CAS-nr 915-67-3; Einecs-nr 213-022-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1351

                              2,2′-[(3,3′-Dikloro[1,1′-bifenyl]-4,4′-diyl)bis(azo)]bis[N-(2,4-dimetylfenyl)-3-oxobutyramid] (Pigment Yellow 13; CI 21100) (CAS-nr 5102-83-0; Einecs-nr 225-822-9), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1352

                              2,2′-[Cyklohexylidenbis[(2-metyl-4,1-fenylen)azo]]bis[4-cyklohexylfenol] (Solvent Yellow 29; CI 21230) (CAS-nr 6706-82-7; Einecs-nr 229-754-0), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1353

                              1-(4-(Fenylazo)fenylazo)-2-naftol (Solvent Red 23; CI 26100) (CAS-nr 85-86-9; Einecs-nr 201-638-4), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1354

                              Tetranatrium-6-amino-4-hydroxi-3-[[7-sulfonato-4-[(4-sulfonatofenyl)azo]-1-naftyl]azo]naftalen-2,7-disulfonat (Food Black 2; CI 27755) (CAS-nr 2118-39-0; Einecs-nr 218-326-9), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1355

                              Etanaminium, N-(4-((4-(dietylamino)fenyl)(2,4-disulfofenyl)metylen)-2,5-cyklohexadien-1-yliden)-N-etyl-, hydroxid, inre salt, natriumsalt (Acid Blue 1; CI 42045) (CAS-nr 129-17-9; Einecs-nr 204-934-1), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1356

                              Etanaminium, N-(4-((4-(dietylamino)fenyl)(5- hydroxi-2,4-disulfofenyl)metylen)-2,5-cyklohexadien-1-yliden)-N-etyl-, hydroxid, inre salt, kalciumsalt (2:1) (Acid Blue 3; CI 42051) (CAS-nr 3536-49-0; Einecs-nr 222-573-8), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1357

                              Bensenmetanaminium, N-etyl-N-(4-((4-(etyl((3-sulfofenyl)metyl)amino)fenyl)(4-hydroxi-2-sulfofenyl)metylen)-2,5-cyklohexadien-1-yliden)-3-sulfo-, hydroxid, inre salt, dinatriumsalt (Fast Green FCF; CI 42053) (CAS-nr 2353-45-9; Einecs-nr 219-091-5), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1358

                              1,3-Isobensofurandion, reaktionsprodukter med metylkinolin och kinolin (Solvent Yellow 33; CI 47000) (CAS-nr 8003-22-3; Einecs-nr 232-318-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1359

                              Nigrosin (CI 50420) (CAS-nr 8005-03-6), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1360

                              8,18-Dikloro-5,15-dietyl-5,15-dihydrodiindolo[3,2-b:3′,2′-m]-trifenodioxazin (Pigment Violet 23; CI 51319) (CAS-nr 6358-30-1; Einecs-nr 228-767-9), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1361

                              1,2-Dihydroxiantrakinon (Pigment Red 83; CI 58000) (CAS-nr 72-48-0; Einecs-nr 200-782-5), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1362

                              Trinatrium-8-hydroxipyren-1,3,6-trisulfonat (Solvent Green 7; CI 59040) (CAS-nr 6358-69-6; Einecs-nr 228-783-6), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1363

                              1-Hydroxi-4-(p-toluidino)antrakinon (Solvent Violet 13; CI 60725) (CAS-nr 81-48-1; Einecs-nr 201-353-5), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1364

                              1,4-Bis(p-tolylamino)antrakinon (Solvent Green 3; CI 61565) (CAS-nr 128-80-3; Einecs-nr 204-909-5), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1365

                              6-Kloro-2-(6-kloro-4-metyl-3-oxobenso[b]tien-2(3H)-yliden)-4-metylbenso[b]tiofene-3(2H)-on (VAT Red 1; CI 73360) (CAS-nr 2379-74-0; Einecs-nr 219-163-6), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1366

                              5,12-Dihydrokino[2,3-b]akridin-7,14-dion (Pigment Violet 19; CI 73900) (CAS-nr 1047-16-1; Einecs-nr 213-879-2), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1367

                              29H,31H-ftalocyaninato(2-)-N29,N30,N31,N32 koppar (Pigment Blue 15; CI 74160) (CAS-nr 147-14-8; EINECS-nr 205-685-1), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1368

                              Dinatrium-[29H,31H-ftalocyanindisulfonato(4-)-N29,N30,N31,N32]kuprat(2-) (Direct Blue 86; CI 74180) (CAS-nr 1330-38-7; Einecs-nr 215-537-8), vid användning i hårfärgningsmedel

                              1369

                              Polyklorokopparftalocyanin (Pigment Green 7; CI 74260) (CAS-nr 1328-53-6; Einecs-nr 215-524-7), vid användning i hårfärgningsmedel”

                  2.

                  Bilaga III ska ändras på följande sätt:

                              a)

                              I del 1 ska referensnummer 10 strykas.

                              b)

                              I del 1, referensnummer 14, ska led a i kolumn c strykas.

                              c)

                              I del 2 ska referensnumren 57, 59 och 60 strykas.


Avis juridique important

|

32002L0099

Rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 018 , 23/01/2003 s. 0011 - 0020

Rådets direktiv 2002/99/EGav den 16 december 2002om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedelEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochav följande skäl:(1) Inom ramen för den inre marknaden har särskilda djurhälsoregler fastställts för handel inom gemenskapen med avseende på produktion, bearbetning, distribution och införsel från tredje land av de produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel som förtecknas i bilaga I till fördraget.(2) Dessa regler har undanröjt handelshinder för de berörda produkterna, vilket har bidragit både till förverkligandet av den inre marknaden och ett gott djurhälsoskydd.(3) Syftet med dessa regler är bland annat att förhindra att djursjukdomar förs in eller sprids genom att produkter av animaliskt ursprung släpps ut på marknaden. De innehåller också gemensamma bestämmelser, till exempel begränsningar för utsläppande på marknaden av produkter från anläggningar eller områden infekterade av epizootiska sjukdomar och krav på att låta produkter från områden där begränsningar gäller undergå behandling som förstör sjukdomsagensen.(4) Dessa gemensamma bestämmelser måste harmoniseras, varigenom eventuella inkonsekvenser som kan ha uppstått i samband med antagandet av de särskilda djurhälsoreglerna tas bort. En sådan harmonisering innebär också att djurhälsoreglerna tillämpas på ett enhetligt sätt i hela gemenskapen och medger större insyn i gemenskapslagstiftningens struktur.(5) Veterinärkontroller av produkter av animaliskt ursprung avsedda för handel måste utföras enligt rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden(4). I direktiv 89/662/EEG föreskrivs skyddsåtgärder som kan vidtas vid allvarlig fara för djurhälsan.(6) Produkter som importeras från tredje land får inte utgöra någon som helst fara för djurhälsan i gemenskapens besättningar.(7) För detta ändamål måste förfaranden införas för att hindra att epizootiska sjukdomar införs i gemenskapen. Sådana förfaranden inbegriper en regelbunden utvärdering av djurhälsoläget i berörda tredje länder.(8) Förfaranden måste även införas för att fastställa allmänna eller särskilda regler eller kriterier som skall tillämpas vid import av produkter av animaliskt ursprung.(9) Regler för import av kött av tama hovdjur och köttprodukter beredda av eller med sådant kött finns redan i rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, får och getter, svin och färskt kött eller köttprodukter(5).(10) De förfaranden som tillämpas vid import av kött och köttprodukter kan användas som förebild för import av andra produkter av animaliskt ursprung.(11) Veterinärkontroller av produkter av animaliskt ursprung som importeras från tredje land till gemenskapen måste utföras enligt rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen(6). I direktiv 97/78/EG föreskrivs skyddsåtgärder som kan vidtas vid allvarlig fara för djurhälsan.(12) När bestämmelser för internationell handel antas måste hänsyn tas till de riktlinjer som fastställts av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE).(13) Gemenskapens revisioner och kontroller måste organiseras så att djurhälsoreglerna tillämpas på ett enhetligt sätt.(14) De produkter som omfattas av detta direktiv finns förtecknade i bilaga I till fördraget.(15) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(7).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1TillämpningsområdeI detta direktiv fastställs allmänna djurhälsoregler för alla led vid produktion, bearbetning och distribution inom gemenskapen samt vid införsel från tredje land av produkter av animaliskt ursprung och sådana produkter avsedda att användas som livsmedel som framställs av dessa.Dessa regler skall inte påverka bestämmelserna i direktiven 89/662/EEG och 97/78/EG samt direktiven i bilaga I.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv skall i förekommande fall definitionerna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet(8) och direktiv 97/78/EG tillämpas. I detta direktiv avses vidare med1. alla led vid produktion, bearbetning och distribution: alla led, från och med primärproduktion av en produkt av animaliskt ursprung till och med dess lagring, transport, försäljning eller tillhandahållande till slutkonsumenten.2. införsel: införande av varor till något av de territorier som anges i bilaga I till direktiv 97/78/EG i avsikt att låta dem undergå de tullförfaranden som anges i artikel 4.16 a-4.16 f i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(9).3. officiell veterinär: med behörighet att arbeta som officiell veterinär och som utsetts av den behöriga myndigheten.4. produkter av animaliskt ursprung: produkter som framställs av djur samt produkter som härrör från sådana, vilka är avsedda att användas som livsmedel, vari inbegrips levande djur om dessa förbereds för sådan användning.KAPITEL IDJURHÄLSOKRAV FÖR ALLA LED VID PRODUKTION, BEARBETNING OCH DISTRIBUTION AV PRODUKTER AV ANIMALISKT URSPRUNG I GEMENSKAPENArtikel 3Allmänna djurhälsokrav1. Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att förvissa sig om att livsmedelsföretagare i alla led vid produktion, bearbetning och distribution inom gemenskapen av produkter av animaliskt ursprung inte förorsakar spridning av sjukdomar som kan överföras till djur i enlighet med följande bestämmelser.2. Produkter av animaliskt ursprung måste framställas av djur som följer de djurhälsobestämmelser som fastställs i relevant gemenskapslagstiftning.3. Produkter av animaliskt ursprung skall framställas av djura) som inte kommer från ett företag, en anläggning, ett område eller en del av ett område som är föremål för djurhälsorestriktion som gäller dessa djur eller dessa produkter enligt de regler som avses i bilaga I,b) som, när det rör sig om kött och köttprodukter, inte slaktats på en anläggning där det vid slakttillfället eller tillverkningsprocessen fanns djur som var smittade eller misstänktes vara smittade av en av de sjukdomar som omfattas av de regler som avses i punkt 3 a eller slaktkroppar eller delar av sådana från sådana djur, såvida inte misstankarna har undanröjts,c) som, när det rör sig om djur och produkter för vattenbruk, uppfyller kraven i direktiv 91/67/EEG(10).Artikel 4Undantag1. Utan att det påverkar artikel 3 och med förbehåll för att åtgärderna för sjukdomsbekämpning i bilaga I följs får medlemsstaterna bevilja följande: produktion, bearbetning och distribution av produkter av animaliskt ursprung som kommer från ett område eller en del av ett område som är föremål för djurhälsorestriktioner men som inte kommer från ett företag som är smittat eller misstänks vara smittat, under förutsättning atti) produkterna, innan de skickas till den behandling som avses nedan, framställs, hanteras, transporteras och lagras avskilda från eller vid andra tidpunkter än produkter som följer alla djurhälsobestämmelser samt att transportvillkoren utanför det område som är föremål för djurhälsorestriktion har godkänts av den behöriga myndigheten,ii) de produkter som måste skickas till behandling är identifierade på rätt sätt,iii) produkterna genomgår en behandling som är tillräcklig för att eliminera djurhälsoproblemen, och attiv) behandlingen har genomförts på en anläggning som har godkänts för detta syfte av den medlemsstat där djurhälsoproblemet uppstod.Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas i enlighet med bilagorna II och III.1 till detta direktiv, eller med närmare föreskrifter som skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.2. Produktion, bearbetning och distribution av vattenbruksprodukter som inte uppfyller kraven i artikel 3 får beviljas på de villkor som fastställs i direktiv 91/67/EEG och vid behov enligt villkor som skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.3. Om sjukdomsläget så medger får undantag från artikel 3 dessutom beviljas i särskilda situationer, i enlighet med förfarandet i artikel 12.2. Särskild hänsyn skall då tas tilla) de sjukdomssymptom som är kännetecknande för arten i fråga, ochb) de åtgärder eller prover som de berörda djuren skall underkastas.Om sådana undantag beviljas skall det sörjas för att skyddet mot djursjukdomen inte på något sätt försvagas. Alla nödvändiga åtgärder skall därför vidtas för att garantera djurhälsoskyddet inom gemenskapen, i enlighet med samma förfarande.Artikel 5Veterinärintyg1. Medlemsstaterna skall se till att produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel skall omfattas av ett veterinärintyg- om det enligt bestämmelser som har antagits av djurhälsoskäl enligt artikel 9 i direktiv 89/662/EEG krävs att produkter av animaliskt ursprung från en medlemsstat skall åtföljas av ett sundhetsintyg, eller- om undantag har beviljats enligt artikel 4.3.2. I enlighet med förfarandet i artikel 12.2 får tillämpningsföreskrifterna, och även en förlaga för nämnda intyg, fastställas med hänsyn till de allmänna principerna i bilaga IV. Intygen får innehålla upplysningar som krävs enligt annan gemenskapslagstiftning om folk- och djurhälsofrågor.Artikel 6Offentliga veterinärkontroller1. I avvaktan på att Europaparlamentets och rådets förordningar om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung och regler för kontroller av livsmedel och boskapsfoder antas, skall medlemsstaterna se till att deras behöriga myndigheter genomför offentliga djurhälsokontroller för att se till att detta direktiv och dess tillämpningsföreskrifter följs samt att eventuella skyddsåtgärder som beslutats för produkter av animaliskt ursprung vidtas. Inspektionerna skall generellt utföras utan föregående anmälan och kontrollerna skall utföras i enlighet med bestämmelserna i direktiv 89/662/EEG.2. I avvaktan på att Europaparlamentets och rådets förordningar om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung och regler för kontroller av livsmedel och boskapsfoder antas, skall medlemsstaterna, om överträdelser av djurhälsoreglerna konstateras, vidta de åtgärder som krävs för att avhjälpa situationen i enlighet med bestämmelserna i direktiv 89/662/EEG.3. Experter från kommissionen får, när så krävs för en enhetlig tillämpning av detta direktiv, i samarbete med de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna genomföra kontroller på plats, inbegripet revision. De medlemsstater på vars territorium en kontroll utförs skall ge all nödvändig hjälp till experterna så att de kan fullgöra sina uppgifter. Kommissionen skall underrätta den behöriga myndigheten om resultaten av de utförda kontrollerna.Om ett allvarligt hot mot djurhälsan upptäcks under kommissionens revision eller inspektion skall den berörda medlemsstaten omedelbart vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda djurens hälsa. Om några sådana åtgärder inte vidtas, eller om de anses otillräckliga, skall kommissionen vidta nödvändiga åtgärder enligt förfarandet i artikel 12.2 för att skydda djurhälsan och underrätta medlemsstaterna om detta.4. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt sådana som syftar till att reglera formerna för samarbete med de nationella myndigheterna, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.KAPITEL IIIMPORT FRÅN TREDJE LANDArtikel 7Allmänna bestämmelserMedlemsstaterna skall vidta åtgärder för att förvissa sig om att produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel endast införs från tredje land om de krav i kapitel I som skall tillämpas på alla led vid produktion, bearbetning och distribution av sådana produkter i gemenskapen uppfylls eller om de erbjuder motsvarande garantier för djurens hälsa.Artikel 8Efterlevnad av gemenskapsbestämmelsernaFör att de allmänna bestämmelserna i artikel 7 skall efterlevas, skall följande föreskrifter upprättas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2:1. Förteckningar över tredje länder och delar av tredje länder från vilka import av specificerade produkter av animaliskt ursprung är tillåten. Ett tredje land skall upptas i sådana förteckningar endast om en gemenskapsrevision avseende landet har ägt rum och visar att den behöriga veterinärmyndigheten lämnar tillräckliga garantier om att gemenskapslagstiftningen följs.När dessa förteckningar upprättas eller uppdateras skall särskilt följande beaktas:a) Det tredje landets lagstiftning.b) Hur den behöriga myndigheten i det tredje landet och dess inspektörer är organiserade, vilka befogenheter som inspektörerna har, vilken tillsyn inspektörerna är underkastade samt inspektörernas behörighet att effektivt tillämpa landets lagstiftning och det personaltillskott som krävs för detta.c) De faktiska djurhälsobestämmelser som tillämpas på produktion, framställning, hantering, lagring och avsändande av produkter av animaliskt ursprung som är avsedda för gemenskapen.d) Vilka garantier som den behöriga veterinärmyndigheten i det tredje landet kan ge för uppfyllande av eller likvärdighet med de relevanta djurhälsobestämmelserna.e) Erfarenheter av saluföring av produkten från det tredje landet samt resultaten av de införselkontroller som genomförts.f) Resultaten av gemenskapsinspektioner och/eller gemenskapsrevisioner som har genomförts i det tredje landet, särskilt resultaten av bedömningen av de behöriga myndigheterna eller, om kommissionen begär detta, rapporten från det tredje landets behöriga myndigheter om de inspektioner som de genomfört.g) Hälsostatus för besättningarna samt för andra tamdjur och vilda djur i det tredje landet, med särskilt beaktande av exotiska djursjukdomar och alla sådana aspekter av den allmänna hälsosituationen i landet som skulle kunna innebära en risk för folk- eller djurhälsan i gemenskapen.h) Hur snabbt och regelbundet det tredje landet tillhandahåller uppgifter om förekomsten av infektiösa eller smittsamma djursjukdomar på dess territorium, särskilt de anmälningspliktiga sjukdomarna i de förteckningar över sjukdomar som upprättats av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) eller, beträffande sjukdomar hos vattenbruksdjur, de anmälningspliktiga sjukdomar som förtecknas i OIE:s hälsokodex för vattenlevande djur, och dessa uppgifters tillförlitlighet.i) Det berörda tredje landets regler om förebyggande och bekämpning av infektiösa eller smittsamma djursjukdomar, bland annat reglerna för import från andra länder, samt tillämpningen av dessa regler.2. Kommissionen skall sörja för att regelbundet uppdaterade versioner av alla förteckningar som upprättas eller uppdateras enligt denna artikel hålls tillgängliga för allmänheten. Förteckningar som upprättas enligt denna artikel får kombineras med andra förteckningar som upprättas av djur- eller av folkhälsoskäl och får även innefatta förlagor till sundhetsintyg.3. Ursprungsregler för produkter med animaliskt ursprung och de djur som de är framställda av skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.4. Särskilda importbestämmelser för varje tredje land eller grupp av tredje länder med avseende på djurhälsoläget i det berörda landet eller de berörda länderna skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.5. Vid behov får- närmare bestämmelser för tillämpningen av denna artikel,- kriterier för att klassificera tredje länder och delar därav med avseende på djursjukdomar, samt- de särskilda regler om olika slags införsel liksom om särskilda produkter som införsel av resande eller införsel av varuproverfastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.Artikel 9Dokument1. Ett veterinärintyg som uppfyller kraven i bilaga IV skall uppvisas vid sändningar av produkter av animaliskt ursprung när de införs i gemenskapen.2. I veterinärintyget skall det bestyrkas att produkterna uppfyllera) kraven för sådana produkter i detta direktiv och gemenskapslagstiftning om djurhälsokrav eller bestämmelser som är likvärdiga med dessa krav, ochb) alla särskilda importkrav som fastställs enligt förfarandet i artikel 12.2.3. Dokumenten får innehålla upplysningar som krävs enligt annan gemenskapslagstiftning om folk- och djurhälsofrågor.4. I enlighet med förfarandet i artikel 12.2 kana) elektroniska dokument tillåtas,b) förlagor för dokumenten fastställas, samtc) bestämmelser och intyg för transitering fastställas.Artikel 10Gemenskapsinspektioner och gemenskapsrevisioner1. Gemenskapsinspektioner och/eller gemenskapsrevisioner i alla led som omfattas av, detta direktiv får genomföras i tredje land av kommissionens experter för att kontrollera efterlevnaden av, eller likvärdigheten med, gemenskapens djurhälsoregler. Kommissionens experter får åtföljas av experter från medlemsstaterna som förordnats av kommissionen för att genomföra dessa inspektioner och/eller revisioner.2. Inspektioner och/eller revisioner i tredje land enligt punkt 1 skall utföras för gemenskapens räkning och kommissionen skall bestrida kostnaderna för dessa.3. Förfarandet för att genomföra inspektioner och/eller revisioner i tredje land enligt punkt 1 får fastställas eller ändras i enlighet med förfarandet i artikel 12.2.4. Om ett allvarligt hot mot djurhälsan upptäcks under en gemenskapsinspektion eller en gemenskapsrevision skall kommissionen omedelbart vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda djurens hälsa i enlighet med artikel 22 i direktiv 97/78/EG och underrätta medlemsstaterna om detta.KAPITEL IIISLUTBESTÄMMELSERArtikel 11Uppdatering av tekniska bilagorBilagorna till detta direktiv får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 12.2, bland annat med hänsyn tilli) vetenskapliga utlåtanden och forskningsrön, särskilt när det gäller nya riskbedömningar,ii) teknisk utveckling, ochiii) fastställandet av mål för djurhälsosäkerhet.Artikel 12Kommittéförfarande1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, inrättad genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 13Övergångsbestämmelser1. Från och med den tidpunkt som avses i artikel 14.1 skall djurhälsoreglerna i direktiven i bilaga V upphöra att gälla.2. Tillämpningsföreskrifter som antagits på grundval av de ovannämnda bestämmelserna skall fortsätta att gälla tills de ersätts med bestämmelser med samma verkan som skall antas på grundval av detta direktiv.3. Övergångsbestämmelser får fastställas enligt förfarandet i artikel 12.2.Artikel 141. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 2005. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 15Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapens officiella tidning.Artikel 16Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 16 december 2002.På rådets vägnarM. Fischer BoelOrdförande(1) EGT C 365, 19.12.2000.(2) Yttrande avgivet av Europaparlmentet den 15 maj 2002.(3) Yttrande avgivet av Ekonomiska och sociala kommittén den 28 mars 2001.(4) EGT L 395, 30.12.1989, s. 13. Direktivet senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG (EGT L 62, 15.3.1993, s. 49).(5) EGT L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1452/2001 (EGT L 198, 21.7.2001, s. 11).(6) EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.(7) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(8) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.(9) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2700/2000 (EGT L 311, 12.12.2000, s. 17).(10) EGT L 46, 19.2.1991, s. 1.BILAGA ISjukdomar av betydelse för handeln med produkter av animaliskt ursprung för vilka kontrollåtgärder har införts enligt gemenskapslagstiftningen>Plats för tabell>BILAGA IISärskild identifieringsmärkning av kött från ett område eller en del av ett område som inte uppfyller alle relevanta djurhälsovillkor1. Kontrollmärket för färskt kött skall täckas av ett diagonalt kors bestående av två räta linjer som korsar varandra mitt i stämpeln samtidigt som uppgifterna på kontrollmärket fortfarande är läsliga.2. Märkningen enligt punkt 1 får också göras med en enda stämpel som skall utgöras av en 6,5 cm lång och 4,5 cm bred oval stämpel. Följande uppgifter skall i märkningen framgå med fullt läsliga tecken:- I övre delen medlemsstatens namn eller ISO-kod med versaler: AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, LU, NL, PT, SE och UK.- I mitten slakteriets godkännandenummer.- I nedre delen en av följande initialkombinationer: CE, EC, EF, EG, EK eller EY.- Två räta linjer som korsar mitt i stämpeln på ett sådant sätt att uppgifterna fortfarande är fullt läsliga.Bokstäverna skall vara minst 0,8 cm höga och siffrorna minst 1 cm höga.Stämpeln skall också innehålla uppgifter som identifierar den veterinär som besiktigade köttet.Märkningen skall göras under direkt överinseende av den officielle veterinär som kontrollerar att djurhälsokraven följs.BILAGA III1. Behandlingar för att eliminera bestämda djurhälsorisker i kött och mjölk>Plats för tabell>+: Erkänt effektiv.0: Ej erkänt effektiv.BILAGA IVAllmänna principer för intyg1. Företrädaren för den behöriga avsändande myndighet som utfärdar ett intyg som skall medfölja en sändning med produkter av animaliskt ursprung skall underteckna intyget och se till att det är försett med en officiell stämpel. Detta krav gäller för vart och ett av intygets blad om det består av mer än ett blad.2. Intygen skall upprättas på det eller de officiella språken i bestämmelsemedlemsstaten och på de officiella språken i den medlemsstat där gränskontrollen äger rum eller åtföljas av en godkänd översättning till det eller de språken. En medlemsstat kan emellertid samtycka till att ett annat officiellt gemenskapsspråk används än medlemsstatens eget eller egna.3. Originalet till intyget skall medfölja sändningarna vid införsel till gemenskapen.4. Intygen skall bestå ava) ett enda pappersark, ellerb) två eller fler sidor som ingår i ett helt och odelbart pappersark, ellerc) flera sidor som är numrerade så att en enskild sida anges som en viss sida i en begränsad följd (t.ex. "sidan 2 av 4 sidor").5. Intygen skall ha ett unikt identifieringsnummer. Om intyget består av flera sidor måste identifieringsnumret stå på varje sida.6. Intyget skall utfärdas innan den sändning som intyget gäller lämnar den behöriga myndighetens kontrollstation i det avsändande landet.BILAGA V1. Rådets direktiv 72/461/EEG av den 12 december 1972 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen(1), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige.2. Rådets direktiv 80/215/EEG av den 22 januari 1980 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med köttprodukter inom gemenskapen(2), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige.3. Rådets direktiv 91/494/EEG av den 26 juni 1991 om djurhälsovillkor för handel med färskt kött av fjäderfä inom gemenskapen och import av sådant kött från tredje land(3), senast ändrat genom direktiv 93/121/EG.4. Rådets direktiv 91/495/EEG av den 27 november 1990 om frågor om livsmedelshygien och djurhälsa som påverkar produktion och utsläppande på marknaden av kaninkött och kött från vilda djur i hägn(4), senast ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige.5. Rådets direktiv 92/45/EEG av den 16 juni 1992 om frågor om människors och djurs hälsa i samband med nedläggning av vilt och utsläppandet på marknaden av viltkött(5), senast ändrat genom direktiv 97/79/EG.6. Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter(6).7. Rådets direktiv 94/65/EG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och utsläppande på marknaden av malet kött och köttberedningar(7).(1) EGT L 302, 31.12.1972, s. 24.(2) EGT L 47, 21.2.1980, s. 4.(3) EGT L 268, 24.9.1991, s. 35.(4) EGT L 268, 24.9.1991, s. 41.(5) EGT L 268, 14.9.1992, s. 35.(6) EGT L 268, 14.9.1992, s. 1.(7) EGT L 368, 31.12.1994, s. 10.