Avis juridique important

|

31983L0572

Rådets direktiv 83/572/EEG av den 26 oktober 1983 om ändring av direktiv 65/269/EEG om standardisering av vissa regler rörande tillstånd till godstransporter på väg mellan medlemsstater och av rådets första direktiv av den 23 juli 1962 om upprättande av gemensamma regler för vissa typer av godstransporter på väg mellan medlemsstater

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 332 , 28/11/1983 s. 0033 - 0036 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 3 s. 0099  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 3 s. 0175  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 3 s. 0099  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 3 s. 0175

RÅDETS DIREKTIV av den 26 oktober 1983 om ändring av direktiv 65/269/EEG om standardisering av vissa regler rörande tillstånd till godstransporter på väg mellan medlemsstater och av rådets första direktiv av den 23 juli 1962 om upprättande av gemensamma regler för vissa typer av godstransporter på väg mellan medlemsstater (83/572/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:Genom att man inför multilaterala tillstånd för flyttgodstransporter på väg inom gemenskapen bör man få fram ett effektivare sätt att organisera sådana flyttningar och därigenom öka produktiviteten hos företag som är specialiserade på flyttningar.Direktiv 65/269/EEG (), senast ändrat genom direktiv 73/169/EEG (), bör därför ändras så att sådana tillstånd blir inbegripna.Reglerna för flyttgodstransporter inom gemenskapen bör sammanföras i ett enda direktiv; rådets första direktiv av den 23 juli 1962 () senast ändrat genom direktiv 82/50/EEG () bör därför ändras.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 65/269/EEG ändras på följande sätt:1. I artikel 2 första stycket skall "de två" utgå.2. Följande stycken skall läggas till artikel 2:"De tillstånd som ges för flyttgodstransporter utförda av företag som har särskild personal och utrustning för ändamålet skall gälla vid transporter mellan medlemsstater och i transit genom medlemsstaternas territorier.Sådana transporter skall inte kvoteras.Denna föreskrift ändrar inte de villkor för tillstånd som medlemsstaterna uppställer för sina egna medborgare."3. Den mall för tillstånd som är bilagd detta direktiv skall fogas till bilagan.Artikel 2 Punkt 4 i bilaga 2 till rådets första direktiv av den 23 juli 1962 skall utgå.Artikel 3 Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1984. De skall snarast underrätta kommissionen om detta.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 26 oktober 1983.På rådets vägnarG. MORAITISOrdförande() EGT nr C 307, 24.11.1982, s. 4.() EGT nr C 277, 17.10.1983, s. 161.() EGT nr C 90, 5.4.1983, s. 1.() EGT nr 88, 24.5.1965, s. 1469/65.() EGT nr L 181, 4.7.1973, s. 20.() EGT nr 70, 6.8.1962, s. 2005/62.() EGT nr L 27, 4.2.1982, s. 22.BILAGA MALL FÖR TILLSTÅND TILL INTERNATIONELLAFLYTTGODSTRANSPORTER(Blankett på vitt papper  P framsida)(15 x 21 cm)(Text på gemenskapens sju officiella språk)Utfärdande stat (Nationalitetsbeteckning) (Behörigt organ) Tillstånd för viss tidTillstånd nr ............till internationella flyttgodstransporterDetta tillstånd ger (Transportföretagets namn eller handelsbeteckning och fullständiga adress)rätt att utföra internationella flyttgodstransporter på rutter mellan Europeiska gemenskapens medlemsstater med ett enda fordon eller en sammankopplad fordonskombination och att köra sådana fordon utan last inom hela gemenskapen.Detta tillstånd är giltigt från och med  till och med Utfärdat i Den 19 ............Annettu ssa Päiväys ..................................(Underskrift och tillståndsutfärdandeorgans stämpel  PStat där fordonet är registrerat)(Blankett på vitt papper  P baksida)Allmänna villkorDetta tillstånd skall medföras i fordonet och uppvisas på begäran av behörig kontrolltjänsteman.Tillståndet avser endast internationella flyttgodstransporter. Det gäller inte vid inrikes transporter.Det får inte överlåtas.Det åligger transportföretaget att på varje medlemsstats territorium iaktta denna stats lagar och andra författningar, särskilt dem som rör transporter och trafik..


Avis juridique important

|

31966L0722

Rådets direktiv 66/722/EEG av den 14 december 1966 om ändring av rådets direktiv av den 5 november 1963 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstifning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 233 , 20/12/1966 s. 3947 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0086  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 2 s. 0075  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0086  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0038  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 1 s. 0038

RÅDETS DIREKTIVav den 14 december 1966om ändring av rådets direktiv av den 5 november 1963 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel(66/722/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 5 b i rådets direktiv av den 5 november 1963 om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel(2), ändrat genom direktiv av den 23 december 1965(3), får medlemsstaterna till och med den 31 december 1966 behålla bestämmelser i nationell lagstiftning om ytbehandling av citrusfrukter med difenyl, ortofenylfenol och natriumortofenylfenat.Om citrusfrukter som behandlats med någon av de nämnda produkterna inte längre kan saluföras inom gemenskapen, kommer tillgången på citrusfrukter inom de regioner som är belägna långt från produktionsområdena att bli helt otillräcklig och till och med upphöra under vissa delar av året.Det är inte möjligt att före utgången av detta år avsluta alla förfaranden som krävs enligt gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning för att användningen av de aktuella konserveringsmedlen skall omfattas av samma villkor inom hela gemenskapen. För att ge medlemsstaterna möjlighet att fortsätta att tillämpa sin lagstiftning inom området är det därför nödvändigt att förlänga den tidsfrist som utgår den 31 december 1966 till den 30 juni 1967.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I artikel 5 b i direktivet av den 5 november 1963 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om konserveringsmedel som är godkända för användning i livsmedel, ändrat genom direktiv av den 23 december 1965, skall datumet den 31 december 1966 ersättas med den 30 juni 1967.Artikel 2Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 14 december 1966.På rådets vägnarB.W. BIESHEUVELOrdförande(1) EGT nr 232, 16.12.1966, s. 3922/66.(2) EGT nr 12, 27.1.1964, s. 161/64.(3) EGT nr 222, 28.12.1965, s. 3263/65.


Avis juridique important

|

31998L0097

Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG av den 22 december 1998 om ändring av direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel, vad beträffar utsläppande på marknaden i Österrike, Finland och Sverige av gödselmedel som innehåller kadmium

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 018 , 23/01/1999 s. 0060 - 0061

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 98/97/EG av den 22 december 1998 om ändring av direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel, vad beträffar utsläppande på marknaden i Österrike, Finland och Sverige av gödselmedel som innehåller kadmiumEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 100 a i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med förfarandet i artikel 189 b i fördraget (3), ochav följande skäl:I artikel 69 och bilaga VIII punkt 4, artikel 84 och bilaga X punkt 2 samt artikel 112 och bilaga XII punkt 4 i 1994 års anslutningsakt, med avseende på Österrike, Finland och Sverige anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG (4) vad beträffar kadmiuminnehållet i gödsel inte skall tillämpas på dessa medlemsstater före den 1 januari 1999 och att nämnda bestämmelser i anslutningsakten kommer att granskas på nytt i enlighet med gemenskapsförfaranden före den 31 december 1998.Den förnyade granskningen kan inte slutföras till den 31 december 1998 eftersom det i många medlemsstater saknas sådana uppgifter om exponering som krävs för att bedöma de risker som kadmium i gödselmedel innebär för hälsan och miljön. Den förnyade granskningen bör fortsätta, genom att ytterligare arbete utförs, även efter detta datum.Det efterföljande arbetet bör gå ut på att bedöma de risker som kadmium i gödselmedel innebär i medlemsstaterna, särskilt med avseende på känsliga befolkningsgruppers hälsa och miljön. Detta kan inte göras förrän om några år.En bedömning av vilka risker som kadmium innebär har påbörjats inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen (5). Resultaten blir inte tillgängliga förrän om några år.Förutom den skyldighet om förnyad granskning som fastställs i 1994 års anslutningsakt kan en förnyad granskning av gällande gemenskapslagstiftning alltid beslutas enligt gemenskapsförfaranden. Gemenskapslagstiftningen kan föreskriva undantag för begränsad tid för vissa medlemsstater med anledning av deras speciella situation.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 7 i direktiv 76/116/EEG skall följande två stycken läggas till:"Österrike, Finland och Sverige får förbjuda marknadsföring på sina territorier av gödselmedel som innehåller kadmium i koncentrationer som överstiger de vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda koncentrationerna. Undantaget skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001.Kommissionen skall, före den 31 december 2001, i samråd med medlemsstaterna och berörda parter på nytt granska behovet av nya bestämmelser på gemenskapsnivå om kadmiuminnehållet i gödselmedel."Artikel 2 Republiken Österrike, Republiken Finland och Konungariket Sverige skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1998.När de medlemsstater som anges i första stycket antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till Republiken Österrike, Republiken Finland och Konungariket Sverige.Utfärdat i Bryssel den 22 december 1998.På Europaparlamentets vägnarJ. M. GIL-ROBLESOrdförandePå rådets vägnarC. EINEMOrdförande(1) EGT C 108, 7.4.1998, s. 83.(2) EGT C 214, 10.7.1998, s. 15.(3) Europaparlamentets yttrande av den 16 juli 1998 (EGT C 292, 21.9.1998, s. 117), rådets gemensamma ståndpunkt av den 13 oktober 1998 (EGT C 388, 14.12.1998, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 3 december 1998 (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av den 14 december 1998.(4) EGT L 24, 30.1.1976, s. 21. Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/63/EG (EGT L 335, 6.12.1997, s. 15).(5) EGT L 84, 5.4.1993, s. 1.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/44/EG av den 6 september 2006 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden   (Text av betydelse för EES)

text:
               25.9.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 264/20

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/44/EG

   av den 6 september 2006
   om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden
   (Kodifierad version)
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden (3) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               För att miljön skall kunna skyddas och förbättras krävs konkreta åtgärder för skydd mot föroreningar i vatten, inklusive sådana sötvatten där fisk kan leva.

               (3)

               Det är från ekologisk och ekonomisk synpunkt nödvändigt att skydda fiskpopulationer mot utsläpp av föroreningar i vatten, vilkas konsekvenser kan vara att vissa arter decimeras eller helt dör ut.

               (4)

               Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (5) syftar till att uppnå en ytvattenkvalitet som inte leder till negativa konsekvenser eller till risker för miljön.

               (5)

               Skillnader mellan medlemsstaternas gällande bestämmelser om kvaliteten på sötvatten där fisk kan leva kan leda till ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den inre marknadens funktion.

               (6)

               För att målet med detta direktiv skall kunna uppnås bör medlemsstaterna välja ut de vattendrag som skall omfattas av direktivet och fastställa gränsvärden för vissa parametrar. Från och med det att medlemsstaten valt ut de vatten som skall omfattas, bör åtgärder vidtas för att säkerställa att gränsvärdena där uppfylls inom fem år.

               (7)

               Sötvatten där fisk kan leva kommer under vissa omständigheter att anses uppfylla kraven vad gäller de relevanta parametrarna även om en viss procent av de prover som tagits inte uppfyller de fastställda gränsvärdena.

               (8)

               För att säkerställa kontrollen av sötvatten där fisk kan leva bör minst ett visst antal prover tas, och mätningar av de parametrar som anges i bilaga bör ske. En sådan provtagning får minskas i omfattning eller avbrytas om det är lämpligt på grund av vattnets kvalitet.

               (9)

               Eftersom vissa naturliga förhållanden ligger utanför medlemsstaternas kontroll måste möjligheten finnas att i vissa fall göra undantag från detta direktiv.

               (10)

               Kraven som fastställs i bilaga I måste snabbt kunna anpassas till tekniska och vetenskapliga framsteg. För att de åtgärder som krävs för detta syfte lättare skall kunna vidtas, bör ett förfarande fastställas för nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6).

               (11)

               Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III del B,

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   1.   Detta direktiv gäller kvaliteten på sötvatten. Medlemsstaterna väljer ut de vattendrag de anser behöver skyddas eller förbättras i kvalitet, och direktivet skall sedan tillämpas på dessa vattendrag.
   2.   Direktivet skall inte tillämpas på naturliga eller konstgjorda dammar som används för intensiv fiskodling.
   3.   Målet för detta direktiv är att skydda eller förbättra kvaliteten på strömmande eller stillastående sötvatten där fisk lever eller skulle kunna leva om föroreningarna minskades eller eliminerades. Detta gäller

               a)

               inhemska fiskarter med naturliga särdrag, och

               b)

               arter som är önskvärda därför att de enligt medlemsstatens behöriga myndighet har en gynnsam effekt på vattendraget.

         4.   I detta direktiv avses med

               a)

                  laxfiskvatten: vatten där fiskar som lax (Salmo salar), öring (Salmo trutta), harr (Thymallus thymallus) och sik (Coregonus) lever eller skulle kunna leva,

               b)

                  karpfiskvatten: vatten där karpfiskar (Cyprinidae) och fiskar som gädda (Esox lucius), abborre (Perca fluviatilis) och ål (Anguilla anguilla) lever eller skulle kunna leva.

         Artikel 2
   De fysiska och kemiska parametrar som skall tillämpas på de vattendrag som angivits av medlemsstaterna förtecknas i bilaga I.
   Vid tillämpningen av dessa parametrar skall vattendragen indelas i laxfiskvatten och karpfiskvatten.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna skall fastställa värden på de parametrar som anges i bilaga I för dem av medlemsstaten utvalda vattendragen, om sådana värden förtecknas i kolumn G eller I. Värdena skall då stämma överens med kraven som framgår av kommentarerna i dessa kolumner.
   2.   Medlemsstaterna får inte fastställa värden som är mindre stränga än de i bilaga I kolumn I. De skall i största möjliga mån iaktta värdena i kolumn G och därvid ta hänsyn till den princip som fastställs i artikel 8.
   Artikel 4
   1.   Medlemsstaterna skall göra ett första val av laxfiskvatten och karpfiskvatten och får därefter välja ut ytterligare vattendrag.
   2.   Medlemsstaterna får med beaktande av principen i artikel 8 göra ändringar i tidigare angivelser till följd av förhållanden som inte förutsågs då ett vattendrag ursprungligen valdes ut.
   Artikel 5
   Medlemsstaterna skall fastställa program för hur föroreningar skall bekämpas och säkerställa att de utvalda vattendragen inom fem år efter det att de har valts ut i enlighet med artikel 4 uppfyller både de gränsvärden som medlemsstaterna fastställt i enlighet med artikel 3 och de krav som framgår av kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I.
   Artikel 6
   1.   Vid tillämpning av artikel 5 skall de utvalda vattendragen anses uppfylla bestämmelserna i detta direktiv om prover tagits där med minst den frekvens som anges i bilaga I och på samma provtagningsplats under en tolvmånadersperiod, och om vattnen vid dessa prover uppfyller både de gränsvärden som medlemsstaterna fastställt i enlighet med artikel 3 och de krav som framgår av kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I. Detta skall gälla

               a)

               95 % av proverna för parametrarna pH, BOD5, nitriter, ammoniak (icke-joniserat ammonium), ammonium totalt, restklor totalt, zink totalt och upplöst koppar; när provtagning sker mer sällan än en gång per månad måste alla uppmätta värden vara i överensstämmelse med ovan nämnda gränsvärden och kommentarer,

               b)

               de procentsatser som förtecknas i bilaga I för parametrarna temperatur och upplöst syre, och

               c)

               den genomsnittskoncentration som fastställts för uppslammade fasta substanser.

         2.   Mätningar där gränsvärdena som fastställts av medlemsstaterna enligt artikel 3 eller kraven i kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I inte uppfylls behöver inte tas med i beräkningen av procentsatserna i punkt 1 om de uppmätts vid översvämningar eller andra naturkatastrofer.
   Artikel 7
   1.   Provtagningarna skall genomföras av den behöriga myndigheten i varje medlemsstat, varvid lägsta godkända provtagningsfrekvens anges i bilaga I.
   2.   I fall där den behöriga myndigheten noterar att kvaliteten på ett vattendrag som utvalts är avsevärt bättre än om man tillämpat de värden som fastställs enligt artikel 3 och kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I, får provtagningsfrekvensen sänkas. Där föroreningar eller risk för försämring av vattenkvaliteten inte finns, får den behöriga myndigheten i medlemsstaten besluta att provtagning inte är nödvändig.
   3.   Om provtagningen resulterar i att ett värde som fastställts av en medlemsstat enligt artikel 3 eller något av kraven i kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I inte uppnås, skall medlemsstaten avgöra om detta orsakats av en tillfällighet, av ett naturfenomen eller av föroreningar och därefter vidta lämpliga åtgärder.
   4.   Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall, särskilt på grundval av lokala förhållanden, välja den exakta platsen för provtagningen, avståndet till närmaste föroreningskälla och det vattendjup på vilket provtagningen bör ske.
   5.   Referensmetoder för analysen av parametrarna i fråga anges i bilaga I. Laboratorier som använder andra metoder skall försäkra att resultaten av dessa är likvärdiga eller jämförbara med de som anges i bilaga I.
   Artikel 8
   Åtgärder som vidtas till följd av detta direktiv får inte under några förutsättningar leda till ökade föroreningar av sötvatten, vare sig detta sker direkt eller indirekt.
   Artikel 9
   Medlemsstaterna har alltid rätt att fastställa gränsvärden som är strängare än de som anges i detta direktiv. De kan också införa bestämmelser som gäller andra parametrar än de som omfattas av direktivet.
   Artikel 10
   När vattendrag med sötvatten korsar eller bildar gränser mellan medlemsstater och en av dessa stater vill välja ut vattendraget i fråga, skall dessa medlemsstater gemensamt rådgöra om avgränsningen av det vattenområde som skall omfattas av detta direktiv och om vilka slutsatser som skall dras av de gemensamma kvalitetsmålen. Dessa slutsatser skall bestämmas efter det att varje berörd stat formellt rådfrågats. Kommissionen får delta i dessa överläggningar.
   Artikel 11
   Medlemsstaterna får göra undantag från detta direktiv

               a)

               i fall av exceptionell väderlek eller särskilda geografiska förhållanden, vad gäller de parametrar som betecknas med (0) i bilaga I, och

               b)

               då angivna vattendrag på naturlig väg berikas med vissa ämnen på så sätt att de värden som anges i bilaga I inte uppnås.
               Med ”på naturlig väg berikas” menas att en vattenmängd tillförs vissa ämnen från jorden utan mänsklig inblandning.

         Artikel 12
   Ändringar som krävs för att anpassa parametrarnas G-värden och analysmetoderna i bilaga I till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen skall utföras i enlighet med förfarandet i artikel 13.2.
   Artikel 13
   1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen (nedan kallad ”kommittén”).
   2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
   3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
   Artikel 14
   Vid tillämpning av detta direktiv skall medlemsstaterna förse kommissionen med upplysningar om

               a)

               de vattendrag som valts ut i enlighet med artikel 4.1, vilket skall ske genom en översikt,

               b)

               vilka ändringar som gjorts vad beträffar utvalda vattendrag i enlighet med artikel 4. 2,

               c)

               bestämmelser som fastställts i syfte att införa nya parametrar i enlighet med artikel 9, och

               d)

               eventuellt utnyttjande av möjligheten till undantag från värdena i bilaga I kolumn I.

         Medlemsstaterna skall även i allmänhet, på en välgrundad begäran från kommissionen, förse kommissionen med de upplysningar som är nödvändiga för tillämpningen av detta direktiv.
   Artikel 15
   Vart tredje år, första gången för perioden 1993–1995, skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport, som även skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall utarbetas på grundval av frågeformulär eller mallar som kommissionen fastställer enligt förfarandet i artikel 6 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (7). Frågeformuläret eller mallarna skall lämnas till medlemsstaterna sex månader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten skall sändas till kommissionen senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.
   Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om genomförandet av detta direktiv.
   Artikel 16
   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 17
   Direktiv 78/659/EEG, skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.
   Artikel 18
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 19
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 6 september 2006.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         P. LEHTOMÄKI

            Ordförande

      (1)  EUT C 117, 30.4.2004, s. 11.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 21 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 545) och rådets beslut av den 25 april 2006.

      (3)  EGT L 222, 14.8.1978, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (4)  Se bilaga III del A.

      (5)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (6)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 48. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      BILAGA I
      FÖRTECKNING ÖVER PARAMETRAR

                  Parameter

                  Laxfiskvatten

                  Karpfiskvatten

                  Metod för analys eller tillsyn

                  Minsta provtagnings- och mätningsfrekvens

                  Iakttagelser

                  G

                  I

                  G

                  I

                              1.

                              Temperatur (°C)

                  1.

                  Temperatur som mäts upp nedströms från en plats där hett utsläpp sker (på blandningszonens gräns) får inte överstiga den normala, opåverkade vattentemperaturen med mer än

                  Mätning med termometer

                  Varje vecka, och såväl uppströms som nedströms från platsen där hett utsläpp sker

                  Mycket plötsliga temperaturskillnader skall undvikas

                  1,5 °C

                  3 °C

                  Medlemsstaterna får under vissa omständigheter medge undantag inom geografiskt begränsade områden, om den behöriga myndigheten kan bevisa att inga skadliga konsekvenser uppstår för en balanserad utveckling av fiskpopulationen

                  2.

                  Heta utsläpp får inte leda till att temperaturen nedströms från platsen där hett utsläpp sker (vid blandningszonens gräns) överstiger

                  21,5 (0)

                  28 (0)

                  10 (0)

                  10 (0)

                  Temperaturgränsen 10 °C gäller bara under fortplantningstiden för arter som är i behov av kallt vatten vid fortplantningen, och därmed bara för vattendrag där dessa arter finns

                  Temperaturgränserna får emellertid överskridas under 2 % av tiden

                              2.

                              Upplöst syre
                              (mg/liter O2)

                  50 % ≥ 9
                  100 % ≥ 7

                  50 % ≥ 9

                  50 % ≥ 8
                  100 % ≥ 5

                  50 % ≥ 7

                  Winklermetoden eller specifika elektroder (elektrokemisk metod)

                  Varje månad, minst en provtagning som är representativ för lågsyreförhållanden under provtagningsdagen
                  När man misstänker att stora variationer sker under dagen skall dock minst två prover tas

                  När syrekoncentrationen faller under 6 mg/l, skall medlemsstaterna låta bestämmelserna i artikel 7.3 träda i kraft. Den behöriga myndigheten måste kunna bevisa att detta förhållande inte kommer att inverka skadligt på en balanserad utveckling av fiskpopulationen

                  När syrekoncentrationen faller under 4 mg/l, skall medlemsstaterna låta bestämmelserna i artikel 7.3 träda i kraft. Den behöriga myndigheten måste kunna bevisa att detta förhållande inte kommer att inverka skadligt på en balanserad utveckling av fiskpopulationen

                              3.

                              pH

                  6–9 (0) (1)

                  6–9 (0) (1)

                  Elektrometri; justering med hjälp av två lösningar med känt pH, lämpligen värden på ömse sidor om det värde som skall mätas

                  Varje månad

                              4.

                              Uppslammade fasta substanser
                              (mg/liter)

                  ≤ 25 (0)

                  ≤ 25 (0)

                  Filtrering genom ett 0,45 µm-membran eller centrifugering (under minst fem minuter med en medelacceleration på 2 800–3 200 g), torkning vid 105 °C och vägning

                  De värden som anges syftar på genomsnittlig koncentration och skall inte tillämpas på uppslammade substanser med skadliga kemiska egenskaper.
                  Översvämningar kan orsaka särskilt höga koncentrationer.

                              5.

                              BOD5

                              (mg/l O2)

                  ≤ 3

                  ≤ 6

                  Bestämning av O2 genom Winklermetoden före och efter fem dagars inkubationstid i totalt mörker och 20 ± 1 °C (nitrifieringen får inte hämmas)

                              6.

                              Fosfor, totalt
                              (mg/l P)

                  Molekylabsorptionsspektrofotometri

                  För sjöar med ett medeldjup på 18 till 300 meter kan följande formel användas:

                  L

                  =

                  laddning uttryckt i mg P/m2 vattenyta under ett år

                  =

                  sjöns medeldjup i meter

                  Tw

                  =

                  teoretisk omsättningstid för vattnet i en sjö uttryckt i år

                  I andra fall kan gränsvärden på 0,2 mg/l för laxfiskvatten och 0,4 mg/l för karpfiskvatten, uttryckt i PO4, anses vara vägledande där man strävar efter att minska eutrofiering

                              7.

                              Nitriter
                              (mg/l NO2)

                  ≤ 0,01

                  ≤ 0,03

                  Molekylabsorptionsspektrofotometri

                              8.

                              Fenol-föreningar
                              (mg/l C6H5OH)

                      (2)

                      (2)

                  Genom avsmakning

                  En undersökning genom avsmakning skall ske bara där man misstänker att fenolföreningar kan finnas

                              9.

                              Mineralolje-baserade kolväten

                      (3)

                      (3)

                  Visuellt
                  Genom avsmakning

                  Varje månad

                  Undersökning visuellt skall ske varje månad, undersökning genom avsmakning bara om man misstänker förekomst av kolväten

                              10.

                              Ammoniak (icke-joniserat ammonium)
                              (mg/l NH3)

                  ≤ 0,005

                  ≤ 0,025

                  ≤ 0,005

                  ≤ 0,025

                  Molekylabsorptionsspektrofotometri med hjälp av indofenolblått, eller Nesslermetoden i samband med pH- och temperaturbestämning

                  Varje månad

                  Mindre överskridanden av gränsvärdena för ammoniak under dagtid får förekomma

                  För att riskerna för ammoniakförgiftning, syreåtgång genom nitrifiering och eutrofiering skall minska, får ammoniakhalten inte överstiga följande:

                              11.

                              Ammonium, totalt
                              (mg/l NH4)

                  ≤ 0,04

                  ≤ 1 (4)

                  ≤ 0,2

                  ≤1 (4)

                              12.

                              Restklor, totalt
                              (mg/l HOCl)

                  ≤ 0,005

                  ≤ 0,005

                  DPD-metoden (dietyl-p-fenylendiamin)

                  Varje månad

                  I-värdena motsvarar pH = 6
                  Högre klorhalter kan accepteras där pH är högre

                              13.

                              Zink, totalt
                              (mg/l Zn)

                  ≤ 0,3

                  ≤ 1,0

                  Atomabsorptionsspektrometri

                  Varje månad

                  I-värdena motsvarar en vattenhårdhet på 100 mg/l CaCO3

                  För vattenhårdheter mellan 10 och 500 mg/l förtecknas motsvarande gränsvärden i bilaga II

                              14.

                              Upplöst koppar
                              (mg/l Cu)

                  ≤ 0,04

                  ≤ 0,04

                  Atomabsorptionsspektrometri

                  G-värdena motsvarar en vattenhårdhet på 100 mg/l CaCO3

                  För vattenhårdheter mellan 10 och 300 mg/l förtecknas motsvarande gränsvärden i bilaga II

            Allmänt
      Det bör noteras att de värden på parametrar som anges i denna bilaga är baserade på att andra parametrar är gynnsamma, oavsett om de är nämnda i bilagan eller ej. Det antas särskilt att förekomsten av andra skadliga ämnen skall vara mycket låg.
      Om två eller flera skadliga ämnen förekommer samtidigt, kan kombinationseffekter (additiva, synergistiska eller antagonistiska) vara betydande.
      Förkortningar

                  G

                  =

                  vägledande

                  I

                  =

                  obligatoriska

                  (0)

                  =

                  undantag får göras enligt artikel 11

         (1)  Artificiellt skapade pH-variationer får i förhållande till opåverkade värden inte avvika mer än ±0,5 pH-enheter i området mellan pH 6 och pH 9, förutsatt att variationerna inte för med sig att andra ämnen som finns i vattnet blir mer skadliga.

         (2)  Fenolföreningar får inte finnas i sådan omfattning att det påverkar smaken på fiskköttet.

         (3)  Petroleumprodukter får inte finnas i sådana halter att de

                  —

                  bildar en synlig hinna på vattenytan eller beläggningar på strandkanten,

                  —

                  tillför en ”kolvätekaraktär” till fiskens smak, eller

                  —

                  har effekter som är skadliga för fisk.

         (4)  Medlemsstaterna får fastställa gränsvärden som är högre än 1 mg/l under vissa geografiska förhållanden och klimatförhållanden, i synnerhet vid låg vattentemperatur och vid minskad grad av nitrifiering eller där den behöriga myndigheten i medlemsstaten kan bevisa att inga skadliga konsekvenser för en balanserad utveckling av fiskpopulationen föreligger.

      BILAGA II
      DETALJER SOM RÖR DEN TOTALA MÄNGDEN ZINK SAMT UPPLÖST KOPPAR
      Zink, totalt
      (se bilaga I, punkt 13, kolumnen för anmärkningar)
      Koncentrationer av zink totalt (mg/l Zn) för några värden för vattenhårdhet mellan 10 och 500 mg/l CaCO3:

                  Vattenhårdhet (mg/l CaCO3)

                  10

                  50

                  100

                  500

                  Laxfiskvatten (mg/l Zn)

                  0,03

                  0,2

                  0,3

                  0,5

                  Karpfiskvatten (mg/l Zn)

                  0,3

                  0,7

                  1,0

                  2,0

            Upplöst koppar
      (se bilaga I, punkt 14, kolumn för anmärkningar)
      Koncentrationer av upplöst koppar (mg/l Cu) för några värden för vattenhårdhet mellan 10 och 300 mg/l CaCO3:

                  Vattenhårdhet (mg/l CaCO3)

                  10

                  50

                  100

                  300

                  mg/l Cu

                  0,005 (1)

                  0,022

                  0,04

                  0,112

         (1)  Förekomsten av fisk i vatten med högre kopparkoncentration kan tyda på dominans av organiska kopparkomplex.

      BILAGA III
      Del A
      Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning
      (hänvisningar i artikel 17)

                  Rådets direktiv 78/659/EEG (EGT L 222, 14.8.1978, s. 1) (1)

                  Rådets direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48)

                  Endast bilaga I punkt c

                  Rådets förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36)

                  Endast bilaga III, punkt 26

            Del B
      Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning
      (hänvisningar i artikel 17)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  78/659/EEG

                  20 juli 1980

                  91/692/EEG

                  1 januari 1993

         (1)  Direktiv 78/659/EEG har även ändrats genom följande rättsakter som inte upphört att gälla:

                  —

                  1979 års anslutningsakt.

                  —

                  1985 års anslutningsakt.

                  —

                  1994 års anslutningsakt.

      BILAGA IV
      JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 78/659/EEG

                  Detta direktiv

                  Artikel 1.1 och 1.2

                  Artikel 1.1 och 1.2

                  Artikel 1.3 inledande formulering

                  Artikel 1.3 inledande formulering

                  Artikel 1.3 första strecksatsen

                  Artikel 1.3 a

                  Artikel 1.3 andra strecksatsen

                  Artikel 1.3 b

                  Artikel 1.4 inledande formulering

                  Artikel 1.4 inledande formulering

                  Artikel 1.4 första strecksatsen

                  Artikel 1.4 a

                  Artikel 1.4 andra strecksatsen

                  Artikel 1.4 b

                  Artikel 2.1

                  Artikel 2 första stycket

                  Artikel 2.2

                  Artikel 2 andra stycket

                  Artikel 3

                  Artikel 3

                  Artikel 4.1 och 4.2

                  Artikel 4.1

                  Artikel 4.3

                  Artikel 4.2

                  Artikel 5

                  Artikel 5

                  Artikel 6.1 inledande formulering

                  Artikel 6.1 inledande formulering

                  Artikel 6.1 första strecksatsen

                  Artikel 6.1 a

                  Artikel 6.1 andra strecksatsen

                  Artikel 6.1 b

                  Artikel 6.1 tredje strecksatsen

                  Artikel 6.1 c

                  Artikel 6.2

                  Artikel 6.2

                  Artikel 7

                  Artikel 7

                  Artikel 8

                  Artikel 8

                  Artikel 9

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 11

                  Artikel 11

                  Artikel 12

                  Artikel 12

                  Artikel 13.1 och artikel 14

                  Artikel 13

                  Artikel 15 första stycket inledande formulering

                  Artikel 14 första stycket inledande formulering

                  Artikel 15 första stycket första strecksatsen

                  Artikel 14 första stycket a

                  Artikel 15 första stycket andra strecksatsen

                  Artikel 14 första stycket b

                  Artikel 15 första stycket tredje strecksatsen

                  Artikel 14 första stycket c

                  Artikel 15 första stycket fjärde strecksatsen

                  Artikel 14 första stycket d

                  Artikel 15 andra stycket

                  Artikel 14 andra stycket

                  Artikel 16

                  Artikel 15

                  Artikel 17.1

                  —

                  Artikel 17.2

                  Artikel 16

                  —

                  Artikel 17

                  —

                  Artikel 18

                  Artikel 18

                  Artikel 19

                  Bilaga I

                  Bilaga I

                  Bilaga II

                  Bilaga II

                  —

                  Bilaga III

                  —

                  Bilaga IV


Avis juridique important

|

31999L0023

Kommissionens direktiv 1999/23/EG av den 9 april 1999 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 93/33/EEG om skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av två- och trehjuliga motorfordon (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 104 , 21/04/1999 s. 0013 - 0015

KOMMISSIONENS DIREKTIV 1999/23/EGav den 9 april 1999om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 93/33/EEG om skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av två- och trehjuliga motorfordon(Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon(1), ändrat genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 16 i detta,med beaktande av rådets direktiv 93/33/EEG av den 14 juni 1993 om skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande av två- och trehjuliga motorfordon(2), särskilt artikel 4 i detta, ochav följande skäl:(1) Direktiv 93/33/EEG är ett av särdirektiven om det gemenskapsförfarande för typgodkännande som infördes genom direktiv 92/61/EEG. Bestämmelserna i direktiv 92/61/EEG om fordonssystem, komponenter och separata tekniska enheter gäller därför för det förstnämnda direktivet.(2) Tack vare tekniska framsteg är nu en anpassning av rådets direktiv 93/33/EEG till den tekniska utvecklingen möjlig. För att godkännandesystemet skall fungera tillfredsställande i sin helhet är det därför nödvändigt att förtydliga eller komplettera vissa bestämmelser i det berörda direktivet.(3) Det är därför viktigt att anpassa bestämmelserna om styrningens låsningsvinkel på fyrhjuliga fordon och bestämmelserna vad gäller urtagning av nyckel på anordningar av typ 3 som skall monteras på tre- och fyrhjuliga fordon. Det anses också lämpligt att på två- och trehjuliga motorfordon tillåta montering av skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande och som är godkända för fyrhjuliga motorfordon.(4) De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté för anpassning till teknisk utveckling som inrättats genom artikel 13 i rådets direktiv 70/156/EEG(3), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/91/EG(4).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilagan till direktiv 93/33/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.Artikel 21. Från och med den 1 januari 2000 får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande,- vägra att bevilja EG-typgodkännande av en typ av två- och trehjuliga motorfordon eller av en typ av skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande, eller- förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av två- och trehjuliga motorfordon och försäljning eller ibruktagande av skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande,om skyddsanordningarna för att förhindra obehörigt nyttjande uppfyller kraven i direktiv 93/33/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.2. Från och med den 1 juli 2000 skall medlemsstaterna vägra att bevilja EG-typgodkännande av någon typ av två- och trehjuliga motorfordon, av skäl som hänför sig till skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande eller någon typ av skyddsanordningar för att förhindra obehörigt nyttjande, om kraven i direktiv 93/33/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, inte har uppfyllts.Artikel 31. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2000.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 9 april 1999.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT L 225, 10.8.1992, s. 72.(2) EGT L 188, 29.7.1993, s. 32.(3) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT L 11, 16.1.1999, s. 25.BILAGA1. Följande skall läggas till punkt 3.1 : "Det är även tillåtet att på två- och trehjuliga motorfordon montera skyddsanordningar som är avsedda att förhindra obehörigt utnyttjande, i enlighet med direktiv 74/61/EEG, och som är godkända för motorfordon i kategorierna M1 och N1."2. Punkt 3.11 skall ersättas med följande: "3.11 Om det är en typ 1, 2 eller 3 skyddsanordning skall den utformas på ett sådant sätt att styrningen bara kan låsas vid en vinkel av minst 20° till vänster och/eller höger i förhållande till rakt fram-läge, med undantag för anordningar som är avsedda att monteras på tre- och fyrhjuliga fordon."3. Punkt 4.1.2 skall ersättas med följande: "4.1.2 Vad avser typ 3 skyddsanordning skall det inte vara möjligt att förbelasta gripstiftet annat än genom fordonsförarens handlande kombinerat med vridning av nyckeln eller endast med vridning av nyckeln. Förutom de villkor som föreskrivs i punkt 3.2.3 och förutom vad gäller tre- och fyrhjuliga fordon skall det inte vara möjligt att ta bort nyckeln när gripstiftet en gång har förbelastats."


Avis juridique important

|

31992L0030

Rådets direktiv 92/30/EEG av den 6 april 1992 om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 110 , 28/04/1992 s. 0052 - 0058 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 3 s. 0133  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 3 s. 0133

RÅDETS DIREKTIV 92/30/EEG av den 6 april 1992 om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitutEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 första och tredje meningarna i detta,med beaktande av kommissionens förslagi samarbete med Europaparlamentet (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), ochmed beaktande av följande:Genom rådets direktiv 83/350/EEG av den 13 juni 1983 om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut (3) inrättades det grundläggande regelsystemet för gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut. Genom att direktivet överförts till nationell lag i medlemsstaterna har nu principen om gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut genomförts i hela gemenskapen.För att vara verksam måste tillsynen tillämpas på alla bankgrupper, även sådana där moderföretaget inte är ett kreditinstitut. De behöriga myndigheterna skall ges de befogenheter som är nödvändiga för att de skall kunna utöva tillsynen.I företagsgrupper med blandad verksamhet där moderföretaget kontrollerar minst ett dotterkreditinstitut måste de behöriga myndigheterna ges möjlighet att bedöma den ekonomiska ställningen för kreditinstitutet. I avvaktan på en senare samordning får medlemsstaterna fastställa de metoder för sammanställd redovisning som är lämpliga för att syftet med detta direktiv skall uppnås. De behöriga myndigheterna måste åtminstone ha möjlighet att från alla företag inom en grupp inhämta den information som behövs för att tillsynen skall kunna utövas. Samarbete mellan myndigheter med ansvar för tillsyn över olika finansiella sektorer skall etableras för övervakning av företagsgrupper som utövar olika typer av finansiell verksamhet.Det är särskilt viktigt med regler om begränsning av de engagemang ett kreditinstitut som ingår i en företagsgrupp med blandad verksamhet, har hos moderföretaget liksom hos andra dotterföretag i samma företagsgrupp. Denna fråga bör dock lösas på ett mer systematiskt sätt inom ramen för ett framtida direktiv om begränsning av stora exponeringar.Medlemsstaterna kan vidare vägra att lämna tillstånd att driva bankrörelse eller återkalla ett tillstånd om strukturen i företagsgruppen kan anses olämplig för bedrivande av bankrörelse, särskilt om tillsynen av företagsgruppen inte kan utövas på ett effektivt sätt. För att säkra en sund ledning av kreditinstitut har de behöriga myndigheterna de befogenheter som anges i artikel 8.1 c i rådets första direktiv, 77/780/EEG, av den 12 december 1977 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (4) och i artikel 5 och 11 i rådets andra direktiv, 89/646/EEG, av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (5).Medlemsländerna kan även tillämpa lämpliga metoder för tillsyn över företagsgrupper som har en struktur som inte omfattas av detta direktiv. Om sådana företagsgrupper blir vanliga bör bestämmelserna i detta direktiv utvidgas till att omfatta även dessa företagsgrupper.Gruppbaserad tillsyn skall omfatta all verksamhet som definieras i bilagan till direktiv 89/646/EEG. Alla företag som huvudsakligen ägnar sig åt sådan verksamhet skall därför omfattas av den gruppbaserade tillsynen. Definitionen av begreppet finansiellt institut i direktiv 83/350/EEG måste därför utvidgas till att omfatta sådan verksamhet.Vad gäller finansiella institut vilkas verksamhet huvudsakligen är utsatt för marknadsrisker och för vilka särskilda tillsynsregler gäller, är en samordning av metoderna för gruppbaserad tillsyn av marknadsrisker möjlig inom ramen för gemenskapens harmonisering av kapitalkraven för investeringsföretag och kreditinstitut. Kommissionen har lagt fram förslag till ett sådant direktiv. En sådan harmonisering omfattar bl. a. de villkor som skall gälla vid kvittning av motpositioner inom gruppen och de fall där det finns särskilda tillsynsregler för övervakning av dessa finansiella instituts soliditet. Detta innebär att de behöriga myndigheterna, till dess att det kommande direktivet om kapitalkrav för att täcka marknadsrisker träder i kraft, skall låta den gruppbaserade tillsynen omfatta finansiella institut som huvudsakligen är utsatta för marknadsrisker, i enlighet med de metoder de med hänsyn till dessa riskers särskilda beskaffenhet bestämmer.Genom rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (6) tillsammans med rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 om sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (7) infördes regler för den sammanställda redovisning som skall offentliggöras av kreditinstitut. Därför är det nu möjligt att noggrannare ange de metoder som skall användas i samband med gruppbaserad tillsyn.Detta direktiv står helt i överensstämmelse med de mål som anges i enhetsakten. Det kommer särskilt att tillgodose kravet på enhetlig tillämpning i hela gemenskapen av de regler om säkerhet och sundhet som införts genom annan gemenskapslagstiftning och som måste beaktas vid gruppbaserad tillsyn. Detta direktiv är främst nödvändigt för att möjliggöra en riktig tillämpning av rådets direktiv 89/299/EEG av den 17 april 1989 om kapitalbasen i kreditinstitut (8).Gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut skall särskilt inriktas på att skydda insättarnas intressen och att säkerställa stabilitet i det finansiella systemet.Det är önskvärt att avtal på grundval av reciprocitet träffas mellan gemenskapen och tredje länder så att den gruppbaserade tillsynen kan utövas över ett så stort geografiskt område som möjligt.Tilläggen till direktiv 83/350/EEG är så omfattande att direktivet i sin helhet bör ersättas av detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Definitioner I detta direktiv avses med- kreditinstitut: ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1 första strecksatsen i direktiv 77/780/EEG samt privata eller offentliga företag som omfattas av definitionen i artikel 1 första strecksatsen i direktiv 77/780/EEG och är auktoriserade i ett tredje land,- finansiellt institut: ett företag som inte är kreditinstitut men vars huvudsakliga verksamhet består i att förvärva aktier eller andelar eller att driva en eller flera av de verksamheter som är upptagna i punkterna 2-12 i listan i bilagan till direktiv 89/646/EEG,- finansiellt holdingföretag: ett finansiellt institut vars dotterföretag uteslutande eller huvudsakligen är kreditinstitut eller finansiella institut; minst ett av dotterföretagen skall vara ett kreditinstitut,- holdingföretag med blandad verksamhet: ett moderföretag som inte är ett finansiellt holdingföretag eller ett kreditinstitut, men som har minst ett kreditinstitut bland sina dotterföretag,- företag som tillhandahåller tjänster anknutna till bankverksamhet: ett företag vars huvudsakliga verksamhet består i att äga eller förvalta fast egendom, tillhandahålla datatjänster eller bedriva annan liknande verksamhet som har samband med ett eller flera kreditinstituts huvudsakliga verksamhet,- ägarintresse: direkt eller indirekt innehav av 20 % eller mer av rösterna eller kapitalet i ett företag,- moderföretag: ett moderföretag enligt definitionen i artikel 1.1 i direktiv 83/349/EEG samt alla företag som enligt de behöriga myndigheternas bedömning utövar ett bestämmande inflytande över ett annat företag,- dotterföretag: ett dotterföretag enligt definitionen i artikel 1.1 i direktiv 83/349/EEG samt alla företag över vilka enligt de behöriga myndigheternas bedömning ett moderföretag utövar ett bestämmande inflytande; ett dotterföretag till ett dotterföretag skall också anses som ett dotterföretag till moderföretag som är överordnat dessa företag,- behöriga myndigheter: de nationella myndigheter som enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över kreditinstitut.Artikel 2 Räckvidd Detta direktiv skall gälla för alla kreditinstitut som beviljats sådan auktorisation som avses i artikel 3 i direktiv 77/780/EEG samt för finansiella holdingföretag och holdingföretag med blandad verksamhet med huvudkontor i gemenskapen.De institut som permanent undantagits genom artikel 2 i direktiv 77/780/EEG, dock inte medlemsstaternas centralbanker, skall behandlas som finansiella institut vid tillämpning av detta direktiv.Artikel 3 Gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut 1. Ett kreditinstitut som är moderföretag till ett kreditinstitut eller ett finansiellt institut eller som har ett ägarintresse i ett sådant institut skall, i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i artikel 5, stå under tillsyn utövad på grundval av sammanställning av institutens finansiella ställning. Tillsynen skall minst omfatta de områden som anges i punkt 5 och 6.2. Ett kreditinstitut vars moderföretag är ett finansiellt holdingföretag skall, i den omfattning och på det sätt som föreskrivs i artikel 5, stå under tillsyn på grundval av sammanställning av institutets finansiella ställning med den som gäller för det finansiella holdingföretaget. Tillsynen skall minst omfatta de områden som anges i punkt 5 och 6. Sammanställningen skall inte på något sätt anses innebära att de behöriga myndigheterna utövar någon tillsynsfunktion i förhållande till det enskilda finansiella holdingföretaget.3. Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheter som enligt artikel 4 har till uppgift att utöva den gruppbaserade tillsynen får besluta att undanta ett kreditinstitut, ett finansiellt institut eller ett företag som tillhandahåller tjänster knutna till bankverksamhet från reglerna om gruppbaserad tillsyn när institutet eller företaget är ett dotterföretag eller ett företag i vilket ägarintresse innehas- om företaget är beläget i ett tredje land där rättsliga hinder föreligger för överföring av nödvändig information,- om företaget enligt de behöriga myndigheternas bedömning endast är av mindre betydelse med hänsyn till syftet med övervakningen av kreditinstitut och i samtliga fall om företagets totala balansomslutning uppgår till mindre än det lägsta av följande belopp: 10 miljoner ecu eller 1 % av den totala balansomslutningen i moderföretaget eller i det företag som innehar ägarintresse; även om flera företag var för sig uppfyller dessa kriterier skall de omfattas av bestämmelserna om sammanställd redovisning om de tillsammans är av icke oväsentlig betydelse med hänsyn till det ovan nämnda syftet,- om de behöriga myndigheter som har ansvar för den gruppbaserade tillsynen bedömer att sammanställning av den finansiella ställningen i företaget skulle vara olämplig eller vilseledande med hänsyn till syftet med den gruppbaserade tillsynen.4. När en medlemsstats behöriga myndigheter beslutat undanta ett dotterkreditinstitut från reglerna om gruppbaserad tillsyn i något av de fall som avses i punkt 3 andra och tredje strecksatsen, får de behöriga myndigheterna i det medlemsland där dotterkreditinstitutet är beläget begära information från moderföretaget som kan underlätta tillsynen över detta kreditinstitut.5. Tillsyn vad gäller soliditet och uppfyllande av kapitaltäckningskrav för marknadsrisker samt kontroll av stora exponeringar som omfattas av gällande gemenskapsrättsakter skall utövas på grundval av sammanställning i enlighet med detta direktiv. Medlemsstaterna skall när det är lämpligt besluta om de åtgärder som behövs för att finansiella holdingföretag skall omfattas av bestämmelserna om gruppbaserad tillsyn i enlighet med punkt 2.Kontrollen av att de gränser som anges i artikel 12.1 och 12.2 i direktiv 89/646/EEG inte överskrids skall utövas genom tillsyn och övervakning på grundval av sammanställning eller kvotsammanställning av kreditinstitutets finansiella ställning.6. De behöriga myndigheterna skall se till att det i alla företag som omfattas av sådan gruppbaserad tillsyn som utövas över ett kreditinstitut med tillämpning av punkt 1 och 2 finns tillfredsställande interna kontrollrutiner för att ta fram den information som kan vara av betydelse för att uppnå syftet med gruppbaserad tillsyn.7. Utan att detta påverkar tillämpningen av speciella bestämmelser i andra direktiv får medlemsstaterna avstå från att tillämpa reglerna i punkt 5, genom kvotsammanställning eller individuellt, på ett kreditinstitut som i egenskap av moderföretag är underkastat gruppbaserad tillsyn och på varje dotterföretag till ett sådant kreditinstitut, under förutsättning att dotterföretaget är föremål för deras auktorisation och står under deras tillsyn samt ingår i den gruppbaserade tillsynen över moderföretaget. Samma möjlighet till undantag gäller när moderföretaget är ett finansiellt holdingföretag som har huvudkontor i samma medlemsstat som kreditinstitutet, under förutsättning att det är underkastat samma tillsyn som den som gäller för kreditinstitutet, i synnerhet såvitt avser reglerna i punkt 5.I både de nämnda fallen måste åtgärder vidtas för att säkerställa en lämplig fördelning av kapitalet inom bankgruppen.Om de behöriga myndigheterna tillämpar dessa regler individuellt på ett sådant kreditinstitut får de tillämpa bestämmelsen i artikel 2.1 sista stycket i direktiv 89/299/EEG vid beräkning av kapitalbasen.8. Om ett kreditinstitut vars moderföretag är ett kreditinstitut är beläget i en annan medlemsstat och har beviljats auktorisation där skall de behöriga myndigheter som har beviljat auktorisationen tillämpa reglerna i punkt 5 individuellt på kreditinstitutet eller i förekommande fall på grundval av delsammanställning.9. Trots vad som föreskrivs i punkt 8 får de behöriga myndigheter som auktoriserat ett dotterföretag vars moderföretag är ett kreditinstitut, genom bilaterala avtal delegera ansvaret för tillsynen till de behöriga myndigheter som beviljat moderföretaget auktorisation och utövar tillsyn över detta. Kommissionen skall hållas underrättad om förekomsten av sådana avtal och om deras innehåll. Den skall vidarebefordra sådan information till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater och till Rådgivande bankrörelsekommittén.10. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheter som har ansvaret för den gruppbaserade tillsynen kan inhämta sådan information som avses i artikel 6 från dotterföretag till ett kreditinstitut eller ett finansiellt holdingföretag som inte omfattas av bestämmelserna om gruppbaserad tillsyn. I sådana fall skall reglerna i samma artikel om överföring och kontroll av information gälla.Artikel 4 Behöriga myndigheter med ansvar för gruppbaserad tillsyn 1. Om moderföretaget är ett kreditinstitut skall den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheter som beviljat moderföretaget auktorisation enligt artikel 3 i direktiv 77/780/EEG.2. Om ett kreditinstituts moderföretag är ett finansiellt holdingföretag skall den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheter som beviljat kreditinstitutet auktorisation enligt artikel 3 i direktiv 77/780/EEG.När kreditinstitut som beviljats auktorisation i två eller flera medlemsstater har samma finansiella holdingföretag som moderföretag skall dock den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där det finansiella holdingföretaget etablerades.Om det finansiella holdingföretaget inte har något dotterkreditinstitut som beviljats auktorisation i den medlemsstat där holdingföretaget etablerades, skall de behöriga myndigheterna i berörda medlemsstater (inklusive de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där det finansiella holdingföretaget etablerades) söka träffa överenskommelse om vilken av dessa myndigheter som skall utöva den gruppbaserade tillsynen. I avsaknad av sådan överenskommelse skall den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheter som beviljat det kreditinstitut som har den största balansomslutningen auktorisation. Om flera kreditinstitut har lika stor balansomslutning skall den gruppbaserade tillsynen utövas av de behöriga myndigheter som först beviljade sådan auktorisation som avses i artikel 3 i direktiv 77/780/EEG.3. De behöriga myndigheter som berörs får efter gemensam överenskommelse avstå från att tillämpa reglerna i punkt 2 första och andra styckena.4. De överenskommelser som avses i punkt 2 tredje stycket och punkt 3 skall innehålla bestämmelser om samarbete och överföring av sådan information som behövs för att syftet med detta direktiv skall kunna uppnås.5. Om en medlemsstat har mer än en behörig myndighet som har befogenhet att utöva tillsyn över kreditinstitut och finansiella institut, skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att en samordning mellan dessa myndigheter skall etableras.Artikel 5 Sammanställningens form och omfattning 1. De behöriga myndigheter som är ansvariga för den gruppbaserade tillsynen skall för att utöva tillsynen kräva fullständig sammanställning av alla kreditinstitut och finansiella institut som är dotterföretag.Dock får sammanställning på proportionell grund föreskrivas i de fall där, enligt de behöriga myndigheternas bedömning, moderföretagets ansvar är begränsat till moderföretagets andel av kapitalet i dotterföretaget med hänsyn till det ansvar som åvilar andra aktieägare, andelsägare eller medlemmar med tillfredsställande soliditet. Övriga aktieägares, andelsägares och medlemmars ansvar skall klart fastställas, om så erfordras genom formella, undertecknade förbindelser.2. De behöriga myndigheter som är ansvariga för utövandet av den gruppbaserade tillsynen skall för detta ändamål kräva sammanställning på proportionell grund av ägarintressen i kreditinstitut och finansiella institut, som leds av ett företag som omfattas av sammanställningen jämte ett eller flera företag som inte omfattas av sammanställningen när dessa företags ansvar är begränsat till den andel av kapitalet som de innehar.3. Om det finns andra ägarintressen eller andra former av kapitalbindningar än de som anges i punkt 1 och 2, skall de behöriga myndigheterna bestämma om och hur sammanställning skall ske. De får tillåta eller kräva att kapitalandelsmetoden används. Tillämpning av denna metod skall dock inte innebära att företagen i fråga omfattas av den gruppbaserade tillsynen.4. Utan att detta påverkar tillämpningen av punkterna 1, 2 och 3, skall de behöriga myndigheterna bestämma om och hur sammanställning skall ske i följande fall:- De behöriga myndigheterna bedömer att ett kreditinstitut, utan att institutet innehar ett ägarintresse eller andra kapitalbindningar, utövar ett väsentligt inflytande över ett eller flera kreditinstitut eller finansiella institut.- Två eller flera kreditinstitut eller finansiella institut har samma ledning utan att detta följer av avtal eller bestämmelser i stiftelseurkund, bolagsordning eller motsvarande.- Två eller flera kreditinstitut eller finansiella institut har en förvaltnings- lednings- eller tillsynsorganisation som till övervägande del består av samma personer.De behöriga myndigheterna får tillåta eller kräva att den metod som föreskrivs i artikel 12 i direktiv 83/349/EEG skall användas. Tillämpning av denna metod skall dock inte innebära att företagen i fråga omfattas av gruppbaserad tillsyn.5. När gruppbaserad tillsyn skall utövas enligt artikel 3.1 och 3.2 skall företag som tillhandahåller tjänster anknutna till bankverksamhet tas med i sammanställningen i de fall och i enlighet med de metoder som anges i punkt 1-4 i denna artikel.Artikel 6 Information som skall tillhandahållas av holdingföretag med blandad verksamhet och deras dotterföretag 1. I avvaktan på vidare samordning av metoderna för sammanställd redovisning skall medlemsstaterna föreskriva att de behöriga myndigheter som har ansvar för auktorisation och tillsyn över ett eller flera kreditinstitut vars moderföretag är ett holdingföretag med blandad verksamhet skall kräva att moderföretaget och dotterföretagen lämnar sådan information som kan vara av betydelse för tillsynen över dotterkreditinstituten. De behöriga myndigheterna kan inhämta informationen antingen direkt från moderföretaget och dotterföretagen eller via dotterkreditinstituten.2. Medlemsstaterna skall föreskriva att deras behöriga myndigheter antingen själva eller genom externa granskare kan företa inspektion på platsen för att kontrollera de uppgifter som lämnats av holdingföretag med blandad verksamhet och dessas dotterföretag. Om ett holdingföretag med blandad verksamhet eller ett av dess dotterföretag är ett försäkringsföretag får också det förfarande som avses i artikel 7.4 användas. Om ett holdingföretag med blandad verksamhet eller ett av dess dotterföretag är beläget i en annan medlemsstat än dotterkreditinstitutet, skall kontroll av uppgifter företas på platsen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 7.7.Artikel 7 Åtgärder för att underlätta tillämpningen av detta direktiv 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att det inte finns några rättsliga hinder för företag som omfattas av den gruppbaserade tillsynen, holdingsföretag med blandad verksamhet och deras dotterföretag samt dotterföretag som avses i artikel 3.10 att sinsemellan utbyta information som är av betydelse för tillsyn i enlighet med detta direktiv.2. När ett moderföretag och något av dess dotterkreditinstitut är belägna i olika medlemsstater skall de behöriga myndigheterna i de olika medlemsstaterna utbyta information som är av betydelse för att möjliggöra eller underlätta gruppbaserad tillsyn.Om de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där moderföretaget är beläget inte själva utövar gruppbaserad tillsyn enligt artikel 4, kan de anmodas av de behöriga myndigheter som har ansvar för sådan tillsyn att från moderföretaget begära information som är av betydelse för den gruppbaserade tillsynen och att överföra informationen till myndigheterna i fråga.3. Medlemsstaterna skall tillåta sina behöriga myndigheter att utbyta sådan information som anges i punkt 2, varvid skall gälla att inhämtande av eller förfogande över information avseende finansiella holdingföretag, finansiella institut eller företag som tillhandahåller tjänster anknutna till bankverksamhet inte på något sätt skall anses innebära att de behöriga myndigheterna har någon skyldighet att ha en tillsynsfunktion i förhållande till dessa enskilda institut eller företag.På liknande sätt skall medlemsstaterna tillåta sina behöriga myndigheter att utbyta sådan information som anges i artikel 6, varvid skall gälla att inhämtande av eller förfogande över information inte på något sätt skall anses innebära att de behöriga myndigheterna har någon tillsynsfunktion i förhållande till holdingsföretag med blandad verksamhet och deras dotterföretag som inte är kreditinstitut eller till sådana dotterföretag som avses i artikel 3.10.4. Om ett kreditinstitut, ett finansiellt holdingföretag eller ett holdingföretag med blandad verksamhet kontrollerar ett eller flera dotterföretag som är försäkringsföretag eller andra företag som tillhandahåller investeringstjänster som fordrar auktorisation, skall de behöriga myndigheterna och de myndigheter som bemyndigats att utöva den offentliga tillsynen över försäkringsföretag eller över andra företag som tillhandahåller investeringstjänster ha ett nära samarbete. Utan att detta påverkar respektive myndighets ansvar skall dessa myndigheter förse varandra med all information som är ägnad att underlätta deras uppgift och tillåta tillsyn över verksamheten och den finansiella ställningen i de företag över vilka de utövar tillsyn.5. Beträffande information som erhålls med stöd av detta direktiv och i synnerhet beträffande sådant utbyte av information mellan behöriga myndigheter som föreskrivs i detta direktiv skall tystnadsplikt gälla i enlighet med bestämmelserna i artikel 12 i direktiv 77/780/EEG.6. De behöriga myndigheter som har ansvar för gruppbaserad tillsyn skall upprätta förteckningar över sådana finansiella holdingföretag som anges i artikel 3.2. Dessa förteckningar skall överlämnas till de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater och till kommissionen.7. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat vid tillämpning av detta direktiv i ett särskilt fall önskar kontrollera uppgifter om ett kreditinstitut, ett finansiellt holdingföretag, ett finansiellt institut, ett företag som tillhandahåller tjänster anknutna till bankverksamhet, ett holdingföretag med blandad verksamhet, ett dotterföretag som avses i artikel 6 eller ett dotterföretag som avses i artikel 3.10 och institutet eller företaget är beläget i en annan medlemsstat skall de hos de behöriga myndigheterna i den andra medlemsstaten begära att sådan kontroll företas. De myndigheter som erhållit en sådan framställning skall inom ramen för sina befogenheter efterkomma denna, antingen genom att själva utföra kontrollen eller genom att tillåta att de myndigheter som begärt kontrollen utför den, eller genom att tillåta en revisor eller expert att utföra den.8. Utan att detta påverkar tillämpningen av medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser skall medlemsstaterna se till att sanktioner eller andra åtgärder, som syftar till att stoppa konstaterade överträdelser eller avlägsna orsakerna till sådana överträdelser, kan vidtas mot finansiella holdingföretag och holdingföretag med blandad verksamhet eller mot deras ansvariga ledning för överträdelser av lagar eller andra författningar som antagits för genomförandet av detta direktiv. I vissa fall kan sådana åtgärder kräva domstolsprövning. De behöriga myndigheterna skall ha ett nära samarbete för att säkerställa att åtgärderna leder till önskat resultat, särskilt när den centrala förvaltningen eller den centrala ledningen i ett finansiellt holdingföretag eller ett holdingföretag med blandad verksamhet inte är placerad vid företagets huvudkontor.Artikel 8 Tredje länder 1. Kommissionen kan på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ lägga fram förslag till rådet om att inleda förhandlingar med ett eller flera tredje länder om möjligheterna att utöva gruppbaserad tillsyn över:- kreditinstitut vars moderföretag har huvudkontor i ett tredje land och- kreditinstitut som är belägna i tredje land och vars moderföretag, antingen detta är ett kreditinstitut eller ett finansiellt holdingföretag, har huvudkontor inom gemenskapen.2. Överenskommelser som avses i punkt 1 skall särskilt säkerställa- dels att medlemsstaternas behöriga myndigheter kan inhämta information som behövs för gruppbaserad tillsyn över kreditinstitut eller finansiella holdingföretag som är belägna inom gemenskapen och som har dotterföretag som är kreditinstitut eller finansiella institut utanför gemenskapen eller som innehar ägarintressen i sådana institut,- dels att de behöriga myndigheterna i tredje land kan inhämta information som behövs för tillsyn över moderföretag med huvudkontor inom deras territorium och med dotterföretag som är kreditinstitut eller finansiella institut i ett eller flera medlemsländer eller med ägarintressen i sådana institut.3. Kommissionen och den rådgivande kommitté som inrättats genom artikel 11 i direktiv 77/780/EEG skall granska resultatet av de i punkt 1 nämnda förhandlingarna och de förhållanden som uppkommer till följd därav.Artikel 9 Avslutande bestämmelser 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1993. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar ovannämnda bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 3.5 och till dess att det kommande direktivet om kapitalkrav för att täcka marknadsrisker träder i kraft, skall de behöriga myndigheterna låta den gruppbaserade tillsynen omfatta finansiella institut som huvudsakligen är utsatta för marknadsrisker i enlighet med de metoder dessa myndigheter bestämmer med hänsyn till dessa riskers särskilda beskaffenhet.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 10 1. Direktiv 83/350/EEG skall upphöra att gälla den 1 januari 1992.2. I följande bestämmelser skall orden "direktiv 83/350/EEG" ersättas av "direktiv 92/30/EEG":- artikel 5 i direktiv 89/299/EEG,- artikel 12.5, 13.3, 15.2 och artikel 18.2 första stycket femte strecksatsen i direktiv 89/646/EEG,- artikel 3.3 i direktiv 89/647/EEG.3. I artikel 1 punkt 5 i direktiv 89/646/EEG och artikel 2.1 första strecksatsen i direktiv 89/647/EEG skall definitionen av behöriga myndigheter ersättas av följande definition:"de nationella myndigheter som enligt lag eller annan författning har behörighet att utöva tillsyn över kreditinstitut".Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 6 april 1992.På rådets vägnarJoão PINHEIROOrdförande(1) EGT nr C 326, 16.12.1991, s. 106 ochEGT nr C 94, 13.4.1992.(2) EGT nr C 102, 18.4.1991, s. 19.(3) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 18.(4) EGT nr L 322, 17.12.1977, s. 30. Direktivet är senast ändrat genom direktiv 89/646/EEG (EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 1).(5) EGT nr L 386, 30.12.1989, s. 1.(6) EGT nr L 372, 31.12.1986, s. 1.(7) EGT nr L 193, 18.7.1983, s. 1. Direktivet är senast ändrat genom direktiv 90/605/EEG (EGT nr L 317, 16.11.1990, s. 60).(8) EGT nr L 124, 5.5.1989, s. 16.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/53/EG av den 18 juni 2009 om ändring av direktiv 2001/82/EG och direktiv 2001/83/EG, vad gäller ändringar av villkoren för godkännanden för försäljning av läkemedel (Text av betydelse för EES)

text:
               30.6.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 168/33

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/53/EG
   av den 18 juni 2009
   om ändring av direktiv 2001/82/EG och direktiv 2001/83/EG, vad gäller ändringar av villkoren för godkännanden för försäljning av läkemedel
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               I Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för veterinärmedicinska läkemedel (3), Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (4) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (5) fastställs harmoniserade regler för godkännande av, tillsyn över och säkerhetsövervakning av läkemedel i gemenskapen.

               (2)

               Enligt dessa regler kan godkännanden för försäljning beviljas i enlighet med harmoniserade gemenskapsförfaranden. Villkoren för dessa godkännanden för försäljning kan ändras i efterhand om t.ex. produktionsprocessen förändrats eller tillverkaren har ny adress.

               (3)

               Genom artikel 39 i direktiv 2001/82/EG och artikel 35 i direktiv 2001/83/EG ges kommissionen befogenhet att anta en tillämpningsförordning för ändringar som görs efter det att godkännanden för försäljning beviljats i enlighet med bestämmelserna i avdelning III kapitel 4 i direktiv 2001/82/EG respektive avdelning III kapitel 4 i direktiv 2001/83/EG. Kommissionen antog därför förordning (EG) nr 1084/2003 av den 3 juni 2003 om granskning av ändringar av villkoren för ett godkännande för försäljning av humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel vilket utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat (6).

               (4)

               Flertalet humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel som för närvarande finns på marknaden har dock godkänts enligt rent nationella förfaranden och faller därför utanför tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1084/2003. Ändringar av godkännanden för försäljning som beviljats enligt rent nationella förfaranden omfattas därför av nationella regler.

               (5)

               Detta resulterar i att medan beviljande av alla godkännanden för försäljning av läkemedel omfattas av harmoniserade gemenskapsregler, gäller detta inte för ändringar av villkoren för godkännande för försäljning.

               (6)

               Med hänsyn till folkhälsan och den rättsliga enhetligheten samt för att minska administrativa bördor och stärka förutsägbarheten för de ekonomiska aktörerna bör ändringar av alla typer av godkännanden för försäljning omfattas av harmoniserade regler.

               (7)

               I de bestämmelser om ändringar som kommissionen antar bör särskilt förenkling av administrativa förfaranden beaktas. I detta syfte bör kommissionen, vid antagandet av dessa bestämmelser, föreskriva om möjligheten att lämna in en enda ansökan för en eller flera identiska ändringar av villkoren för flera godkännanden för försäljning.

               (8)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (7) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (9)

               Direktiv 2001/82/EG och direktiv 2001/83/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Ändringar av direktiv 2001/82/EG
   Direktiv 2001/82/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Följande artikel ska införas:
               ”Artikel 27b
               Kommissionen ska besluta om lämpliga förfaranden för granskning av ändringar av villkoren för godkännanden för försäljning som beviljats i enlighet med detta direktiv.
               Kommissionen ska anta dessa förfaranden genom en tillämpningsförordning. Denna åtgärd, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 89.2a.”

               2.

               I artikel 39.1 ska andra och tredje styckena utgå.

         Artikel 2
   Ändringar av direktiv 2001/83/EG
   Direktiv 2001/83/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Följande artikel ska införas:
               ”Artikel 23b
               1.   Kommissionen ska besluta om lämpliga förfaranden för granskning av ändringar av villkoren för godkännanden för försäljning som beviljats i enlighet med detta direktiv.
               2.   Kommissionen ska anta de förfaranden som avses i punkt 1 genom en tillämpningsförordning. Denna åtgärd, som avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 121.2a.
               3.   Vid antagandet av de förfaranden som avses i punkt 1 ska kommissionen anstränga sig för att det ska vara möjligt att lämna in en enda ansökan för en eller flera identiska ändringar av villkoren för flera godkännanden för försäljning.
               4.   En medlemsstat får fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som gäller vid tillämpningsförordningens ikraftträdande i fråga om ändringar av godkännanden för försäljning som beviljats före den 1 januari 1998 för läkemedel som godkänts endast i den medlemsstaten. Om ett läkemedel som omfattas av nationella bestämmelser i enlighet med denna artikel vid en senare tidpunkt beviljas ett godkännande för försäljning i en annan medlemsstat ska tillämpningsförordningen gälla för det läkemedlet från detta datum.
               5.   Om en medlemsstat beslutar att fortsätta tillämpa nationella bestämmelser i enlighet med punkt 4 ska den meddela kommissionen detta. Om inget sådant meddelande har lämnats senast den 20 januari 2011 ska tillämpningsförordningen gälla.”

               2.

               I artikel 35.1 ska andra och tredje styckena utgå.

         Artikel 3
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 20 januari 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 18 juni 2009.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         Š. FÜLE

            Ordförande

      (1)  EUT C 27, 3.2.2009, s. 39.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 22 oktober 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 28 maj 2009.

      (3)  EGT L 311, 28.11.2001, s. 1.

      (4)  EGT L 311, 28.11.2001, s. 67.

      (5)  EUT L 136, 30.4.2004, s. 1.

      (6)  EUT L 159, 27.6.2003, s. 1.

      (7)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.