Avis juridique important

|

32003L0048

Rådets direktiv 2003/48/EG av den 3 juni 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar

Europeiska unionens officiella tidning nr L 157 , 26/06/2003 s. 0038 - 0048

Rådets direktiv 2003/48/EGav den 3 juni 2003om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningarEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 94 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochav följande skäl:(1) I artiklarna 56-60 i fördraget garanteras den fria rörligheten för kapital.(2) Inkomster från sparande i form av räntebetalningar på fordringar utgör skattepliktig inkomst i samtliga medlemsstater för personer med hemvist i dessa.(3) Medlemsstaterna har enligt artikel 58.1 i fördraget rätt att tillämpa sådana bestämmelser i sin skattelagstiftning som skiljer mellan skattebetalare som har olika bostadsort eller som har investerat sitt kapital på olika ort och att vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra överträdelser av nationella lagar och andra författningar, särskilt i fråga om beskattning.(4) Enligt artikel 58.3 i fördraget får de bestämmelser i medlemsstaternas skattelagstiftning vars syfte är att bekämpa missbruk eller bedrägeri inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital och betalningar enligt artikel 56 i fördraget.(5) I avsaknad av en samordning av de nationella systemen för beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, särskilt när det gäller behandlingen av räntor som uppbärs av medborgare som inte har hemvist i staten i fråga, är det för närvarande ofta möjligt för personer med hemvist i någon av medlemsstaterna att i hemviststaten undgå varje form av beskattning av räntor som de erhåller i en annan medlemsstat.(6) Denna situation medför snedvridningar i kapitalrörelserna mellan medlemsstaterna, och dessa effekter är oförenliga med den inre marknaden.(7) Detta direktiv bygger på det samförstånd som nåddes vid Europeiska rådets möte i Santa Maria da Feira den 19 och 20 juni 2000 och de därpå följande mötena i Ekofinrådet den 26 och 27 november 2000, 13 december 2001 och 21 januari 2003.(8) Det yttersta målet med detta direktiv är att göra det möjligt att faktiskt beskatta inkomster från sparande i form av räntebetalningar i en medlemsstat till faktiska betalningsmottagare som är fysiska personer med hemvist i en annan medlemsstat, i enlighet med lagstiftningen i den sistnämnda staten.(9) Målet med detta direktiv uppnås bäst genom att det inriktas på räntebetalningar som görs eller säkras av ekonomiska aktörer som är etablerade i medlemsstaterna till eller till förmån för faktiska betalningsmottagare som är fysiska personer med hemvist i en annan medlemsstat.(10) Eftersom målet för detta direktiv inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av att det inte förekommer någon samordning av de nationella systemen för beskattning av inkomster från sparande, och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel begränsas detta direktiv till vad som krävs för att nå dessa mål och går inte utöver vad som är nödvändigt för detta.(11) Betalningsombudet är den ekonomiska aktör som betalar ränta eller sörjer för att ränta betalas direkt till förmån för den faktiska betalningsmottagaren.(12) Definitionen av uttrycken räntebetalning och betalningsombud bör, i tillämpliga fall, ske med hänvisning till rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag)(4).(13) Tillämpningsområdet för detta direktiv bör begränsas till beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar för fordringar, med undantag för bland annat de frågor som rör beskattning av pensions och försäkringsförmåner.(14) Det yttersta målet att möjliggöra faktisk beskattning av räntebetalningar i den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist kan uppnås genom utbyte av information om räntebetalningar mellan medlemsstaterna.(15) I rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter på området direkt och indirekt beskattning(5) finns redan nu stöd för medlemsstaterna att utbyta information när det gäller beskattning av den inkomst som omfattas av detta direktiv. Det direktivet bör fortsätta att tillämpas på sådant utbyte av information utöver det här direktivet i den mån som det här direktivet inte avviker från det förstnämnda direktivet.(16) Det automatiska utbyte av information mellan medlemsstaterna om räntebetalningar som omfattas av detta direktiv möjliggör faktisk beskattning av dessa räntebetalningar i den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist i enlighet med de nationella lagarna i den staten. Därför är det nödvändigt att föreskriva att de medlemsstater som utbyter information enligt detta direktiv inte får tillämpa de begränsningar för informationsutbyte som avses i artikel 8 i direktiv 77/799/EEG.(17) Med hänsyn till strukturella skillnader kan inte Österrike, Belgien och Luxemburg tillämpa det automatiska utbytet av information vid samma tidpunkt som de övriga medlemsstaterna. Under en övergångsperiod och under förutsättning att en källskatt kan garantera en miniminivå av faktisk beskattning, särskilt med en skattesats som ökar progressivt upp till 35 %, bör dessa tre medlemsstater tillämpa en källskatt på de inkomster av sparande som omfattas av detta direktiv.(18) För att undvika skillnader i behandling bör inte Österrike, Belgien och Luxemburg vara tvungna att tillämpa automatiskt utbyte av information förrän Schweiziska edsförbundet, Furstendömet Andorra, Furstendömet Liechtenstein, Furstendömet Monaco och Republiken San Marino säkerställer faktiskt utbyte av information på begäran avseende räntebetalningar.(19) Dessa medlemsstater bör överföra större delen av sina intäkter från denna källskatt till den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren av räntan har sitt hemvist.(20) Dessa medlemsstater bör införa ett förfarande genom vilket faktiska betalningsmottagare med skatterättsligt hemvist i andra medlemsstater kan undvika att påföras denna källskatt genom att bemyndiga sina betalningsombud att anmäla räntebetalningarna eller genom att uppvisa ett intyg utfärdat av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de har sitt skatterättsliga hemvist.(21) Den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har sitt skatterättsliga hemvist bör se till att sådan dubbelbeskattning av räntebetalningar undanröjs som kan följa av att denna källskatt påförs i enlighet med förfarandena i detta direktiv. Medlemsstaten bör göra detta genom att avräkna denna källskatt upp till ett belopp som motsvarar den skatt som inom dess territorium skall betalas på sådan ränta och genom att till den faktiska betalningsmottagaren återbetala det eventuellt överskjutande skattebeloppet som tagits ut. Dock kan den i stället för att tillämpa denna avräkningsmekanism återbetala källskatten.(22) För att undvika störningar på marknaden bör detta direktiv under övergångsperioden inte gälla för räntebetalningar för vissa överlåtbara skuldebrev.(23) Detta direktiv bör inte hindra medlemsstaterna från att på räntor inom sina respektive territorier ta ut andra typer av källskatt än den som avses i detta direktiv.(24) Så länge som Förenta staterna, Schweiz, Andorra, Liechtenstein, Monaco, San Marino och medlemsstaternas berörda beroende och associerade territorier inte samtliga tillämpar åtgärder som är likvärdiga eller desamma som de åtgärder som föreskrivs i detta direktiv skulle en kapitalflykt till dessa länder och territorier kunna äventyra att direktivets mål uppnås. Det är därför nödvändigt att direktivet tillämpas från samma tidpunkt som alla dessa länder och territorier tillämpar sådana åtgärder.(25) Kommissionen bör vart tredje år till rådet överlämna en rapport om hur detta direktiv fungerar och föreslå rådet de ändringar som behövs för att bättre sörja för faktisk beskattning av inkomster från sparande och undanröja oönskade snedvridningar av konkurrensen.(26) Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL I INLEDANDE BESTÄMMELSERArtikel 1Mål1. Det yttersta målet med detta direktiv är att möjliggöra att inkomster från sparande i form av räntebetalningar som görs i en medlemsstat till förmån för faktiska betalningsmottagare, som är fysiska personer med skatterättsligt hemvist i en annan medlemsstat, faktiskt beskattas i enlighet med lagstiftningen i den senare medlemsstaten.2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att betalningsombud som är etablerade inom deras territorier utför de uppgifter som krävs för att genomföra detta direktiv, oavsett var gäldenären för den räntebärande fordran är etablerad.Artikel 2Definition av uttrycket faktisk betalningsmottagare1. I detta direktiv avses med faktisk betalningsmottagare varje fysisk person som tar emot en räntebetalning eller varje fysisk person för vilken en räntebetalning ombesörjs, såvida inte denna person företer bevis för att betalningen inte har gjorts eller ombesörjts för hans egen räkning, det vill säga atta) han agerar som betalningsombud enligt artikel 4.1, ellerb) han handlar på uppdrag av en juridisk person, ett subjekt som beskattas för sin vinst enligt den allmänna ordningen för företagsbeskattning, ett fondföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv 85/611/EEG eller ett subjekt som avses i artikel 4.2 i det här direktivet, och i det senare fallet, uppger subjektets namn och adress till den ekonomiska aktör som gör räntebetalningen och som i sin tur vidarebefordrar dessa uppgifter till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där aktören är etablerad, ellerc) han handlar på uppdrag av en annan fysisk person som är den faktiska betalningsmottagaren och i enlighet med artikel 3.2 för betalningsombudet uppger denna faktiska betalningsmottagares identitet.2. Om ett betalningsombud har information som tyder på att en fysisk person som mottar en räntebetalning eller för vilken en räntebetalning ombesörjs kanske inte är den faktiska betalningsmottagaren, och denna fysiska person varken kan hänföras till punkt 1 a eller 1 b skall ombudet vidta rimliga åtgärder för att fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, i enlighet med artikel 3.2. Om betalningsombudet inte kan fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet skall ombudet betrakta den fysiska personen som den faktiska betalningsmottagaren.Artikel 3Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist1. Medlemsstaterna skall inom sina respektive territorier anta och säkerställa tillämpningen av de förfaranden som behövs för att betalningsombudet, när det gäller tillämpningen av artiklarna 8-12, skall kunna fastställa de faktiska betalningsmottagarnas identitet och hemvist.Dessa förfaranden skall uppfylla de miniminormer som anges i punkterna 2 och 3.2. Betalningsombudet skall fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet enligt miniminormer som varierar beroende på när förbindelserna upprättades mellan betalningsombudet och mottagaren av räntan, enligt följande:a) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats före den 1 januari 2004 skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, bestående av namn och adress, med hjälp av tillgängliga uppgifter, särskilt i enlighet med de föreskrifter som gäller i ombudets etableringsstat och i enlighet med rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar(6).b) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats eller, i avsaknad av avtalsförbindelser, en transaktion som utförts den 1 januari 2004 eller senare skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens identitet, bestående av namn, adress och i förekommande fall skattenummer som tilldelats av den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist. Dessa uppgifter skall fastställas på grundval av pass eller officiellt identitetskort som den faktiska betalningsmottagaren uppvisar. Om adressen inte anges i passet eller på det officiella identitetskortet skall den fastställas på grundval av någon annan giltig handling som den faktiska betalningsmottagaren uppvisar. Om skattenumret inte anges i passet, på identitetskortet eller i någon annan giltig handling, till exempel hemvistintyg, som den faktiska betalningsmottagaren uppvisar, skall identitetsuppgifterna kompletteras med uppgift om födelsedatum och födelseort, enligt passet eller det officiella identitetskortet.3. Betalningsombudet skall fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist enligt miniminormer som varierar beroende på när förbindelserna upprättades mellan betalningsombudet och mottagaren av räntan. Den faktiska betalningsmottagarens hemvist skall anses vara det land där han har sin fasta adress, dock med beaktande av följande:a) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats före den 1 januari 2004 skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist med hjälp av tillgängliga uppgifter, särskilt i enlighet med de föreskrifter som gäller i ombudets etableringsstat och i enlighet med direktiv 91/308/EEG.b) När det gäller avtalsförbindelser som upprättats eller, i avsaknad av avtalsförbindelser, en transaktion som utförts den 1 januari 2004 eller senare skall betalningsombudet fastställa den faktiska betalningsmottagarens hemvist på grundval av den adress som anges i passet eller det officiella identitetskortet eller, vid behov, på grundval av någon annan giltig identitetshandling som den faktiska betalningsmottagaren företer, enligt följande förfarande: för fysiska personer som uppvisar ett pass eller ett officiellt identitetskort utfärdat av en medlemsstat och som förklarar sig ha hemvist i ett tredje land, skall hemvistet fastställas på grundval av ett hemvistintyg utfärdat av den behöriga myndigheten i det tredje land där den fysiska personen förklarar sig ha hemvist. Om detta intyg inte företes skall hemvistet anses vara den medlemsstat som har utfärdat passet eller annan officiell identitetshandling.Artikel 4Definition av uttrycket betalningsombud1. I detta direktiv avses med betalningsombud varje ekonomisk aktör som betalar ränta eller sörjer för att ränta betalas till förmån för den faktiska betalningsmottagaren, oavsett om aktören är gäldenären med avseende på den räntebärande fordran, eller den aktör som av gäldenären eller den faktiska betalningsmottagaren fått i uppdrag att betala räntan eller sörja för att den betalas.2. Ett subjekt som är etablerat i en medlemsstat och till vilket ränta betalas eller för vilket betalning av ränta ombesörjs till förmån för den faktiska betalningsmottagaren, skall också anses vara betalningsombud vid sådan betalning eller vid ombesörjande av sådan betalning. Denna bestämmelse skall inte tillämpas om den ekonomiska aktören på grundval av officiella giltiga uppgifter som lämnats av subjektet har anledning att förmoda atta) subjektet är en juridisk person, med undantag för sådana juridiska personer som anges i punkt 5, ellerb) subjektets vinst beskattas enligt den allmänna ordningen för företagsbeskattning, ellerc) subjektet är ett fondföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv 85/611/EEG.En ekonomisk aktör som betalar ränta till, eller sörjer för att ränta betalas till, ett subjekt som är etablerat i en annan medlemsstat och som anses vara ett betalningsombud enligt denna punkt skall till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där aktören är etablerad meddela subjektets namn och adress samt det totala räntebeloppet som betalats till eller vars betalning ombesörjts för subjektet; denna myndighet skall vidarebefordra dessa uppgifter till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där subjektet är etablerat.3. Det subjekt som avses i punkt 2 skall emellertid ha rätt att välja, när det gäller tillämpningen av detta direktiv, att bli behandlat som fondföretag enligt punkt 2 c. Om detta alternativ väljs skall ett intyg utfärdas av den medlemsstat där subjektet är etablerat och överlämnas av subjektet till den ekonomiska aktören.Medlemsstaterna skall fastställa närmare bestämmelser om denna rätt för subjekt som är etablerade på deras territorium.4. Om en sådan ekonomisk aktör och ett sådant subjekt som avses i punkt 2 är etablerade i samma medlemsstat, skall den medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder för att se till att subjektet följer bestämmelserna i detta direktiv när det agerar i egenskap av betalningsombud.5. De juridiska personer som är undantagna från tillämpningen av punkt 2 a är följande:a) I Finland: avoin yhtiö (Ay) och kommandiittiyhtiö (Ky)/öppet bolag och kommanditbolag.b) I Sverige: handelsbolag (HB) och kommanditbolag (KB).Artikel 5Definition av uttrycket behörig myndighetI detta direktiv avses med behörig myndigheta) i fråga om medlemsstater, de myndigheter som medlemsstaten anmält till kommissionen, ochb) i fråga om tredje land, den behöriga myndigheten enligt bilaterala eller multilaterala skatteavtal eller annars den myndighet som är behörig att utfärda intyg om skatterättsligt hemvist.Artikel 6Definition av uttrycket räntebetalning1. I detta direktiv avses med räntebetalning följande:a) Räntor som betalats till eller krediterats ett konto och som härrör från fordringar av alla slag, med eller utan säkerhet genom inteckning och med eller utan rätt att få del av gäldenärens vinst, särskilt inkomster från statspapper och obligationer eller debentures, inklusive agiobelopp och vinster som är förenade med sådana värdepapper, obligationer eller debentures. Straffavgifter på grund av sen betalning skall inte anses vara räntebetalningar.b) Upplupen eller kapitaliserad ränta från försäljning, återbetalning eller inlösen av fordringar som avses i led a.c) Inkomster som härrör från räntebetalningar antingen direkt eller genom ett subjekt som avses i artikel 4.2 och som delas ut avi) fondföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv 85/611/EEG,ii) subjekt som utnyttjar den rättighet som anges i artikel 4.3, ochiii) företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det territorium som avses i artikel 7.d) Inkomster som realiseras vid försäljning, återbetalning eller inlösen av aktier eller andelar i följande företag och subjekt, om de direkt eller indirekt genom andra företag för kollektiva investeringar eller sådana subjekt som avses nedan investerar mer än 40 % av sina tillgångar i fordringar som avses i punkt a:i) Fondföretag som auktoriserats i enlighet med direktiv 85/611/EEG.ii) Subjekt som utnyttjar den rättighet som anges i artikel 4.3.iii) Företag för kollektiva investeringar etablerade utanför det territorium som avses i artikel 7.Medlemsstaterna har dock rätt att i definitionen av ränta inbegripa sådana inkomster som anges i led d endast i den mån dessa inkomster svarar mot inkomster som direkt eller indirekt härrör från räntebetalningar i den mening som avses i leden a och b.2. När det gäller punkt 1 c och d skall hela inkomstbeloppet anses vara en räntebetalning om betalningsombudet inte har några uppgifter om hur stor andel av inkomsterna som härrör från räntebetalningar.3. När det gäller punkt 1 d skall den procentuella andelen anses vara mer än 40 %, om betalningsombudet inte har några uppgifter om den procentuella andel av tillgångarna som investerats i fordringar eller i aktier eller andelar enligt definitionen i det ledet. Om betalningsombudet inte kan avgöra hur stor inkomst den faktiska betalningsmottagaren har haft, skall inkomsten anses vara det belopp som erhållits vid försäljningen, inlösen eller återbetalningen av aktierna eller andelarna.4. När ränta enligt definitionen i punkt 1 betalas till eller krediteras ett konto som innehas av ett subjekt enligt artikel 4.2 och om detta subjekt inte utnyttjar den rätt som anges i artikel 4.3, skall räntan anses vara en räntebetalning gjord av det subjektet.5. När det gäller punkt 1 b och d skall medlemsstaterna ha rätt att kräva att betalningsombud inom deras territorium beräknar räntan på årsbasis för en period som inte får överstiga ett år och att behandla sådan på årsbasis beräknad ränta som en räntebetalning, även om ingen försäljning, inlösen eller återbetalning sker under den perioden.6. Med undantag av vad som sägs i punkt 1 c och d skall medlemsstaterna ha rätt att från definitionen av räntebetalning undanta inkomster enligt de nämnda bestämmelserna som härrör från företag eller subjekt etablerade inom deras territorium, om dessa subjekts investeringar i fordringar enligt punkt 1 a inte överstiger 15 % av deras tillgångar. På samma sätt kan medlemsstaterna med undantag av vad som sägs i punkt 4, från definitionen av räntebetalningar i punkt 1 undanta sådana räntor som betalas till eller krediteras ett konto som innehas av ett subjekt som avses i artikel 4.2, om detta subjekt inte utnyttjar den rätt som anges i artikel 4.3 och är etablerat på deras territorium, när dessa subjekts investeringar i sådana fordringar som avses i punkt 1 a inte överstiger 15 % av deras tillgångar.Om en medlemsstat utövar denna rätt skall detta vara bindande för de andra medlemsstaterna.7. Den procentuella andel som avses i punkt 1 d och punkt 3 skall vara 25 % från och med den 1 januari 2011.8. De procentuella andelar som avses i punkt 1 d och punkt 6 skall fastställas med hänvisning till placeringsinriktningen enligt de berörda företagens eller subjektens fondbestämmelser eller bolagsordning eller, i avsaknad av sådana, efter sammansättningen av de berörda företagens eller subjektens tillgångar.Artikel 7Territoriellt tillämpningsområdeDetta direktiv är tillämpligt på räntor som betalas ut av ett betalningsombud som är etablerat inom det territorium där fördraget är tillämpligt i enlighet med artikel 299 i detta.KAPITEL II UTBYTE AV INFORMATIONArtikel 8Betalningsombudets skyldighet att lämna uppgifter1. När den faktiska betalningsmottagaren har hemvist i en annan medlemsstat än den där betalningsombudet är etablerat skall de uppgifter som betalningsombudet skall lämna till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där ombudet är etablerat åtminstone innefatta följande:a) Den faktiska betalningsmottagarens identitet och hemvist, fastställda i enlighet med artikel 3.b) Betalningsombudets namn och adress.c) Den faktiska betalningsmottagarens kontonummer eller, om sådant saknas, den räntebärande fordrans identifieringsnummer.d) Upplysningar om räntebetalningen i enlighet med punkt 2.2. De uppgifter som betalningsombudet skall lämna om räntebetalningen skall åtminstone innehålla en uppdelning av räntorna i nedanstående kategorier och innefatta följande:a) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 a: det betalda eller krediterade räntebeloppet.b) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 b eller 6.1 d: antingen beloppet på den ränta eller inkomst som avses i de nämnda leden eller hela beloppet vid försäljningen, inlösen eller återbetalningen.c) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 c: antingen beloppet på den inkomst som avses i det ledet eller hela utdelningsbeloppet.d) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.4: räntebeloppet som är hänförligt till var och en av de medlemmar i det subjekt som avses i artikel 4.2, vilka uppfyller villkoren i artikel 1.1 och artikel 2.1.e) När en medlemsstat utövar sin rätt enligt artikel 6.5: beloppet på den på årsbasis beräknade räntan.Medlemsstaterna får dock begränsa de uppgifter som betalningsombudet skall lämna om räntebetalningar till det totala beloppet på räntan eller inkomsten och hela beloppet vid försäljningen, inlösen eller återbetalningen.Artikel 9Automatiskt informationsutbyte1. Den behöriga myndigheten i betalningsombudets medlemsstat skall vidarebefordra de uppgifter som avses i artikel 8 till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har hemvist.2. Uppgifterna skall vidarebefordras automatiskt och minst en gång om året, inom sex månader efter beskattningsårets utgång i betalningsombudets medlemsstat och avse alla räntebetalningar gjorda under det året.3. Bestämmelserna i direktiv 77/799/EEG skall tillämpas på det informationsutbyte som föreskrivs i det här direktivet, i den mån bestämmelserna i det här direktivet inte avviker från dessa. Artikel 8 i direktiv 77/799/EEG skall dock inte tillämpas på de uppgifter som skall tillhandahållas enligt detta kapitel.KAPITEL III ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSERArtikel 10Övergångsperiod1. Under en övergångsperiod som börjar den dag som anges i artikel 17.2 och 17.3 och om inte annat följer av artikel 13.1 skall Belgien, Luxemburg och Österrike inte vara skyldiga att tillämpa bestämmelserna i kapitel II.Dessa länder skall emellertid erhålla information från de andra medlemsstaterna i enlighet med kapitel II.Under övergångsperioden skall detta direktiv ha som mål att garantera en faktisk minimibeskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar i en medlemsstat till förmån för faktiska betalningsmottagare som är fysiska personer med skatterättsligt hemvist i en annan medlemsstat.2. Övergångsperioden skall upphöra att gälla vid utgången av det första hela beskattningsåret efter det senare av följande datum:- Den dag då ett avtal träder i kraft mellan Europeiska gemenskapen, efter enhälligt beslut av rådet, och det sista av följande länder, nämligen Schweiziska edsförbundet, Furstendömet Liechtenstein, Republiken San Marino, Furstendömet Monaco och Furstendömet Andorra, i vilket avtal det föreskrivs informationsutbyte på begäran i överensstämmelse med OECD:s modellavtal för utbyte av information om skattefrågor av den 18 april 2002 (nedan kallat "OECD:s modellavtal") vad avser räntebetalningar såsom de definieras i detta direktiv från betalningsombud etablerade inom dessa länders respektive territorium till faktiska betalningsmottagare som har sitt hemvist inom det territorium där detta direktiv skall tillämpas, utöver den källskatt som dessa länder samtidigt skall ta ut på sådana betalningar enligt den skattesats som fastställs för motsvarande tidsperioder i artikel 11.1.- Den dag då rådet enhälligt fastslår att Amerikas förenta stater har förbundit sig att utbyta information på begäran i överensstämmelse med OECD:s modellavtal vad avser räntebetalningar såsom de definieras i detta direktiv från betalningsombud etablerade inom Förenta staternas territorium till faktiska betalningsmottagare som har sitt skatterättsliga hemvist inom det territorium där direktivet skall tillämpas.3. Vid övergångsperiodens slut måste Belgien, Luxemburg och Österrike tillämpa bestämmelserna i kapitel II och de skall upphöra att tillämpa källskatt och intäktsdelning enligt artiklarna 11 och 12. Om Belgien, Luxemburg eller Österrike väljer att under övergångsperioden tillämpa bestämmelserna i kapitel II skall landet inte längre tillämpa källskatt och intäktsdelning enligt artiklarna 11 och 12.Artikel 11Källskatt1. Under den övergångsperiod som anges i artikel 10 skall Belgien, Luxemburg och Österrike, när den faktiska betalningsmottagaren har hemvist i en annan medlemsstat än den där betalningsombudet är etablerat, ta ut en källskatt på 15 % under de första tre åren av övergångsperioden, 20 % för de följande tre åren och 35 % därefter.2. Betalningsombudet skall ta ut källskatt enligt följande bestämmelser:a) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 a: på det betalda eller krediterade räntebeloppet.b) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 b eller d: på det ränte- eller inkomstbelopp som avses i de nämnda leden eller genom en avgift med samma verkan som påförs mottagaren för hela det belopp som intäkten från försäljningen, inlösen eller återbetalningen uppgår till.c) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.1 c: på det inkomstbelopp som avses i det ledet.d) När det gäller räntebetalningar enligt artikel 6.4: på det räntebelopp som är hänförligt till var och en av de medlemmar i det subjekt som avses i artikel 4.2, vilka uppfyller villkoren i artiklarna 1.1 och 2.1.e) När en medlemsstat utövar sin rätt enligt artikel 6.5: på beloppet på den på årsbasis beräknade räntan.3. När det gäller leden a och b i punkt 2 skall källskatten tas ut i proportion till den tid som den faktiska betalningsmottagaren innehaft fordran. Om betalningsombudet inte kan fastställa tiden för innehavet på grundval av tillgängliga uppgifter, skall ombudet anse att den faktiska betalningsmottagaren har innehaft fordran så länge som den har existerat, om inte den faktiska betalningsmottagaren lägger fram bevis om tidpunkten för förvärvet.4. Även om betalningsombudets medlemsstat tar ut källskatt skall detta inte hindra den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist från att beskatta inkomsterna i enlighet med den nationella lagstiftningen, under förutsättning att fördraget följs.5. Under övergångsperioden får de medlemsstater som tar ut källskatt föreskriva att en ekonomisk aktör som betalar ränta till, eller sörjer för att ränta betalas till, ett subjekt enligt artikel 4.2 som är etablerat i en annan medlemsstat skall anses vara betalningsombud i stället för subjektet och skall ta ut källskatt på sådan ränta, såvida inte subjektet formellt har godtagit att dess namn och adress samt totalbeloppet på den ränta som betalats till eller vars betalning ombesörjts för subjektet får meddelas i enlighet med artikel 4.2 sista stycket.Artikel 12Intäktsdelning1. De medlemsstater som tar ut källskatt i enlighet med artikel 11.1 skall behålla 25 % av sina intäkter och överföra 75 % av intäkterna till den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren av räntan har hemvist.2. De medlemsstater som tar ut källskatt i enlighet med artikel 11.5 skall behålla 25 % av sina intäkter och överföra 75 % av intäkterna till de andra medlemsstaterna i samma proportion som de överföringar som görs enligt punkt 1 i den här artikeln.3. Överföringarna skall göras senast sex månader efter slutet av beskattningsåret i betalningsombudets medlemsstat, enligt punkt 1, eller beskattningsåret i den ekonomiska aktörens medlemsstat, enligt punkt 2.4. De medlemsstater som tar ut källskatt skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att systemet för intäktsdelning fungerar väl.Artikel 13Undantag från källskatteförfarandet1. De medlemsstater som tar ut källskatt i enlighet med artikel 11 skall föreskriva ett eller båda av följande förfaranden för att de faktiska betalningsmottagarna skall kunna begära att ingen sådan skatt tas ut:a) Ett förfarande som gör det möjligt för den faktiska betalningsmottagaren att uttryckligen bemyndiga betalningsombudet att lämna uppgifter i enlighet med kapitel II. Ett sådant bemyndigande skall omfatta alla räntor som betalningsombudet betalar till den faktiska betalningsmottagaren. I detta fall skall bestämmelserna i artikel 9 vara tillämpliga.b) Ett förfarande som innebär att källskatt inte tas ut om den faktiska betalningsmottagaren för sitt betalningsombud företer ett intyg som den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist utfärdat i dennes namn i enlighet med punkt 2.2. Om den faktiska betalningsmottagaren begär det skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat där han har skatterättsligt hemvist utfärda ett intyg som innehåller följande uppgifter:a) Den faktiska betalningsmottagarens namn, adress och skattenummer eller, om detta saknas, födelsedatum och födelseort.b) Betalningsombudets namn och adress.c) Den faktiska betalningsmottagarens kontonummer eller, om sådant saknas, värdepapperets identifieringsuppgifter.Ett sådant intyg skall gälla i högst tre år. Det skall utfärdas till varje faktisk betalningsmottagare som begär det, inom två månader efter en sådan begäran.Artikel 14Undanröjande av dubbelbeskattning1. Den medlemsstat där en faktisk betalningsmottagare har skatterättsligt hemvist skall, i enlighet med punkterna 2 och 3, sörja för att sådan dubbelbeskattning som kan uppstå till följd av den källskatt som avses i artikel 11 undanröjs.2. Om de räntor som en faktisk betalningsmottagare erhållit har källbeskattats i betalningsombudets medlemsstat skall den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist bevilja honom avräkning med det uttagna skattebeloppet, i enlighet med den nationella lagstiftningen. Om det uttagna skattebeloppet överstiger det skattebelopp som skall betalas i enlighet med den nationella lagstiftningen, skall den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist återbetala det överskjutande källskattebeloppet till denne.3. Om ränta som en faktisk betalningsmottagare erhållit beskattats med någon annan typ av källskatt, utöver den källskatt som avses i artikel 11, och om den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist beviljar avräkning för denna källskatt i enlighet med den nationella lagstiftningen eller enligt skatteavtal, skall denna källskatt avräknas innan förfarandet enligt punkt 2 tillämpas.4. Den medlemsstat där den faktiska betalningsmottagaren har skatterättsligt hemvist får ersätta den avräkning som avses i punkterna 2 och 3 med återbetalning av den källskatt som avses i artikel 11.Artikel 15Överlåtbara skuldebrev1. Under den övergångsperiod som anges i artikel 10, men senast till och med den 31 december 2010, skall inhemska och internationella obligationer och andra överlåtbara skuldebrev som emitterats första gången före den 1 mars 2001 eller för vilka de ursprungliga emissionsprospekten har godkänts före den tidpunkten av de behöriga myndigheterna på det sätt som avses i rådets direktiv 80/390/EEG(7) eller av de ansvariga myndigheterna i tredje land, inte anses vara fordringar enligt artikel 6.1 a, under förutsättning att inga ytterligare emissioner av sådana överlåtbara skuldebrev görs den 1 mars 2002 eller senare. Om den övergångsperiod som anges i artikel 10 emellertid skulle fortsätta efter den 31 december 2010 skall bestämmelserna i denna artikel fortsätta att gälla endast för sådana överlåtbara skuldbrev- som innehåller gross up-klausuler och klausuler om förtida inlösen, och- där betalningsombudet enligt definitionen i artikel 4 är etablerat i en medlemsstat som tillämpar den källskatt som anges i artikel 11 och detta betalningsombud betalar ränta eller sörjer för att ränta betalas till förmån för en faktisk betalningsmottagare som har sitt hemvist i en annan medlemsstat.Om ytterligare emissioner görs den 1 mars 2002 eller senare av ovan nämnda överlåtbara skuldebrev som emitterats av en regering eller ett närstående rättssubjekt som agerar som myndighet eller vars roll erkänns i ett internationellt avtal enligt definitionen i bilagan, skall emissionen i sin helhet, inbegripet den ursprungliga emissionen och eventuella ytterligare emissioner, anses vara en fordran enligt artikel 6.1 a.Om ytterligare emissioner görs den 1 mars 2002 eller senare av ovan nämnda överlåtbara skuldebrev som emitterats av en emittent som inte omfattas av andra stycket, skall sådana ytterligare emissioner anses vara fordringar enligt artikel 6.1 a.2. Denna artikel skall dock inte hindra medlemsstaterna från att beskatta inkomster från sådana överlåtbara skuldebrev som avses i punkt 1 i enlighet med den nationella lagstiftningen.KAPITEL IV ÖVRIGA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSERArtikel 16Andra källskatterDetta direktiv skall inte hindra medlemsstaterna från att ta ut andra typer av källskatt än den som avses i artikel 11 i enlighet med sina nationella bestämmelser eller skatteavtal.Artikel 17Införlivande1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 2004 anta och offentliggöra de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 januari 2005 under förutsättning atti) Schweiziska edsförbundet, Furstendömet Lichtenstein, Republiken San Marino, Furstendömet Monaco och Furstendömet Andorra från och med samma tidpunkt tillämpar åtgärder likvärdiga med de som finns i detta direktiv i enlighet med de avtal som de ingått med Europeiska gemenskapen, enligt enhälliga beslut av rådet, ochii) alla avtal eller andra arrangemang är klara, i vilka det föreskrivs att alla berörda beroende eller associerade territorier (Kanalöarna, Isle of Man och de beroende eller associerade territorierna i Västindien), från och med samma tidpunkt tillämpar automatiskt utbyte av information på samma sätt som föreskrivs i kapitel II i detta direktiv, (eller under den övergångsperiod som anges i artikel 10 tillämpar en källskatt på samma villkor som finns i artiklarna 11 och 12).3. Rådet skall senast sex månader före den 1 januari 2005 enhälligt besluta om huruvida det villkor som anges i punkt 2 kommer att uppfyllas med avseende på de datum då åtgärderna i fråga skall träda i kraft i de berörda tredje länderna och beroende eller associerade territorierna. Om rådet inte beslutar att villkoret kommer att uppfyllas skall rådet på förslag av kommissionen med enhällighet fastställa en ny tidpunkt för punkt 2.4. När medlemsstaterna antar de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.5. Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om detta och till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv samt en jämförelsetabell över bestämmelserna i detta direktiv och de nationella bestämmelser som antagits.Artikel 18ÖversynKommissionen skall vart tredje år till rådet överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv. På grundval av dessa rapporter skall kommissionen vid behov föreslå rådet de ändringar av detta direktiv som behövs för att bättre sörja för en faktisk beskattning av inkomster från sparande och eliminera oönskade snedvridningar av konkurrensen.Artikel 19IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 20AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 3 juni 2003.På rådets vägnarN. ChristodoulakisOrdförande(1) EGT C 270 E, 25.9.2001, s. 259.(2) EUT C 47 E, 27.2.2003, S. 553.(3) EGT C 48, 21.2.2002, s. 55.(4) EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/108/EG (EGT L 41, 13.2.2002, s. 35).(5) EGT L 336, 27.12.1977, s. 15. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.(6) EGT L 166, 28.6.1991, s. 77. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/97/EG (EGT L 344, 28.12.2001, s. 76).(7) EGT L 100, 17.4.1980, s. 1. Direktivet upphävt genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/34/EG (EGT L 184, 6.7.2001, s. 1).BILAGAFÖRTECKNING ÖVER NÄRSTÅENDE RÄTTSSUBJEKT SOM AVSES I ARTIKEL 15I enlighet med artikel 15 kommer följande organ att anses vara "ett närstående rättssubjekt som agerar som myndighet eller vars roll erkänns i ett internationellt avtal":- Organ inom Europeiska unionen:>Plats för tabell>- Internationella organ:Europeiska banken för återuppbyggnad och utvecklingEuropeiska investeringsbankenAsiatiska utvecklingsbankenAfrikanska utvecklingsbankenVärldsbanken/IBRD/IMFInternationella finansieringsbolagetInteramerikanska utvecklingsbankenEuroparådets social- och utvecklingsfondEuratomEuropeiska gemenskapenAndiska utvecklingsorganisationen (ADC)EurofimaEuropeiska kol- och stålgemenskapenNordiska investeringsbankenKaribiska utvecklingsbankenBestämmelserna i artikel 15 påverkar inte tillämpningen av några internationella åtaganden som medlemsstaterna kan ha ingått när det gäller ovan nämnda internationella organ.- Organ i tredje land:De organ som uppfyller följande kriterier:1. Organet anses klart och tydligt vara ett offentligt organ i enlighet med nationella kriterier.2. Ett sådant offentligt organ är en icke-marknadsproducent som förvaltar och finansierar ett antal verksamheter, som huvudsakligen tillhandahåller icke-marknadsförda varor och tjänster, för det allmännas bästa och som faktiskt kontrolleras av en allmän styrelseform.3. Ett sådant offentligt organ är en stor och regelbunden emittent av skuldebrev.4. Den berörda staten kan säkerställa att ett sådant offentligt organ inte kommer att verkställa förtida inlösen vid fall av s.k. gross-up klausuler.


title: Kommissionens direktiv 2006/9/EG av den  23 januari 2006  om ändring av rådets direktiv 90/642/EEG beträffande gränsvärdena för de resthalter av dikvat som fastställs i detta direktiv   (Text av betydelse för EES)

text:
               26.1.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 22/24

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/9/EG
   av den 23 januari 2006
   om ändring av rådets direktiv 90/642/EEG beträffande gränsvärdena för de resthalter av dikvat som fastställs i detta direktiv
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 7,
   med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (2), särskilt artikel 4.1 f, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med direktiv 91/414/EEG är godkännande av växtskyddsmedel för användning på speciella grödor medlemsstaternas ansvar. Sådana godkännanden måste grunda sig på en utvärdering av effekterna på människors och djurs hälsa och på miljön. De faktorer som skall tas med i bedömningen är bl.a. vilken exponering som användaren och övriga vid användningen närvarande personer utsätts för samt påverkan på mark, vatten och luft, liksom den påverkan som människor och djur utsätts för vid konsumtion av behandlade grödor som innehåller resthalter av ämnena i fråga.

               (2)

               Gränsvärdena för resthalter motsvarar de minsta mängder bekämpningsmedel som krävs för ett fullgott växtskydd, förutsatt att medlet används på ett sådant sätt att resthalten blir så låg som möjligt och toxikologiskt acceptabel, särskilt vad gäller det uppskattade intaget via födan.

               (3)

               Gränsvärdena för bekämpningsmedel bör regelbundet ses över. De kan ändras om nya användningsområden blir aktuella eller om nya resultat presenteras.

               (4)

               Gränsvärdena fastställs vid den lägsta analytiska bestämningsgräns där de godkända användningsområdena för växtskyddsmedel inte ger upphov till påvisbara halter av bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel, eller då det inte finns några godkända användningsområden, eller då medlemsstaternas beslut om godkännande för vissa användningsområden inte underbyggts med nödvändiga uppgifter, eller då användningsområden i tredjeländer som ger upphov till bekämpningsmedelsrester i eller på sådana livsmedel som kan övergå till fri omsättning på gemenskapens marknad, inte har underbyggts med nödvändiga uppgifter.

               (5)

               Kommissionen har fått uppgifter om helt nya eller ändrade användningsområden för vissa av de bekämpningsmedel som omfattas av direktiv 90/642/EEG.

               (6)

               Konsumenternas livslånga exponering för dessa bekämpningsmedel genom de livsmedelsprodukter som kan innehålla rester av dessa bekämpningsmedel har bedömts och utvärderats i enlighet med de rutiner och den praxis som används inom Europeiska gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer (3). Enligt gjorda beräkningar garanterar gränsvärdet att det acceptabla dagliga intaget inte överskrids.

               (7)

               En bedömning av tillgängliga uppgifter har visat att det inte behövs någon akut referensdos och därmed inte heller någon korttidsberäkning.

               (8)

               Därför bör det fastställas nya gränsvärden för resthalter av dikvat.

               (9)

               Att provisoriska gränsvärden fastställs eller ändras på gemenskapsnivå hindrar inte medlemsstaterna från att fastställa provisoriska gränsvärden för dikvat i enlighet med artikel 4.1 f i direktiv 91/414/EEG och bilaga VI till det direktivet. Man anser att ytterligare användningar av dikvat kommer att vara möjliga om fyra år. De provisoriska gränsvärdena bör därefter bli permanenta.

               (10)

               Direktiv 90/642/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (11)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Bilaga I till direktiv 90/642/EEG skall ändras på följande sätt: I grupp ”4. OLJEVÄXTFRÖER” skall ”Hampfrön” införas mellan ”Bomullsfrön” och ”Övrigt”.
   Artikel 2
   Del A i bilaga II till direktiv 90/642/EEG skall ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna skall senast den 26 juli 2006 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 27 juli 2006.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 23 januari 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 350, 14.12.1990. s. 71. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2005/76/EG (EUT L 293, 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2005/72/EG (EUT L 279, 22.10.2005, s. 63).

      (3)  Riktlinjer för beräkning av intaget av bekämpningsmedelsrester via födan (reviderad utgåva). Dessa riktlinjer upprättades av GEMS/Livsmedelsprogrammet i samarbete med Codex Alimentarius-kommittén för bekämpningsmedelsrester och offentliggjordes av Världshälsoorganisationen 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      BILAGA
      I del A i bilaga II till direktiv 90/642/EEG skall kolumnen för dikvat ersättas med följande:

                     Bekämpningsmedelsrester och gränsvärden (mg/kg)

                     Grupper och exempel på individuella produkter för vilka gränsvärdena gäller

                     Dikvat

                                 ”1.

                                 Frukt, färsk, torkad eller inte tillagad, konserverad genom frysning utan tillsats av socker; nötter

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 CITRUSFRUKTER

                     Grapefrukt

                     Citroner

                     Limefrukter

                     Mandariner (inkl. klementiner och liknande hybrider)

                     Apelsiner

                     Pomelo

                     Övriga

                                 ii)

                                 TRÄDNÖTTER (skalade eller oskalade)

                     Mandel

                     Paranötter

                     Cashewnötter

                     Kastanjer

                     Kokosnötter

                     Hasselnötter

                     Macadamianötter

                     Pekannötter

                     Pinjenötter

                     Pistaschmandel

                     Valnötter

                     Övriga

                                 iii)

                                 KÄRNFRUKTER

                     Äpplen

                     Päron

                     Kvitten

                     Övriga

                                 iv)

                                 STENFRUKTER

                     Aprikoser

                     Körsbär

                     Persikor (inkl. nektariner och liknande hybrider)

                     Plommon

                     Övriga

                                 v)

                                 BÄR OCH SMÅ FRUKTER

                                 a)

                                 Bordsdruvor och druvor för vinframställning

                     Bordsdruvor

                     Druvor för vinframställning

                                 b)

                                 Jordgubbar (odlade)

                                 c)

                                 Rubusfrukter (med undantag av vilda)

                     Björnbär

                     Blåhallon

                     Loganbär

                     Hallon

                     Övriga

                                 d)

                                 Andra små frukter och bär (odlade)

                     Blåbär

                     Tranbär

                     Vinbär (röda, svarta och vita)

                     Krusbär

                     Övriga

                                 e)

                                 Vilda bär och frukter

                                 vi)

                                 DIVERSE FRUKTER

                     Avokado

                     Bananer

                     Dadlar

                     Fikon

                     Kiwifrukter

                     Kumquat

                     Litchiplommon

                     Mango

                     Oliver

                     Papayafrukter

                     Passionsfrukter

                     Ananas

                     Granatäpplen

                     Övriga

                                 2.

                                 Grönsaker, färska eller okokta, frysta eller torkade

                     0,05 (1)
                         (2)

                                 i)

                                 ROT- OCH KNÖLGRÖNSAKER

                     Rödbetor

                     Morötter

                     Cassava

                     Rotselleri

                     Pepparrot

                     Jordärtskockor

                     Palsternackor

                     Rotpersilja

                     Rädisor

                     Haverrot

                     Sötpotatis

                     Kålrötter

                     Rovor

                     Jamsrot

                     Övriga

                                 ii)

                                 LÖKGRÖNSAKER

                     Vitlök

                     Lök

                     Schalottenlök

                     Knipplök

                     Övriga

                                 iii)

                                 FRUKTGRÖNSAKER

                                 a)

                                 Solanacea

                     Tomater

                     Paprikor

                     Auberginer

                     Övriga

                                 b)

                                 Gurkväxter med ätligt skal

                     Slanggurkor

                     Druvgurkor

                     Zucchini (sommarsquash)

                     Övriga

                                 c)

                                 Gurkväxter – oätligt skal

                     Meloner

                     Squash (vintersquash)

                     Vattenmeloner

                     Övriga

                                 d)

                                 Sockermajs

                                 iv)

                                 KÅLGRÖNSAKER

                                 a)

                                 Blommande kål

                     Broccoli (även Calabrese)

                     Blomkål

                     Övriga

                                 b)

                                 Huvudbildande kål

                     Brysselkål

                     Huvudkål

                     Övriga

                                 c)

                                 Bladbildande kål

                     Salladskål

                     Grönkål

                     Övriga

                                 d)

                                 Kålrabbi

                                 v)

                                 BLADGRÖNSAKER OCH FÄRSKA ÖRTER

                                 a)

                                 Sallat och liknande

                     Kryddkrasse

                     Vårklynne

                     Sallat

                     Escarole

                     Övriga

                                 b)

                                 Spenat och liknande

                     Spenat

                     Mangold

                     Övriga

                                 c)

                                 Vattenkrasse

                                 d)

                                 Endiver

                                 e)

                                 Kryddväxter

                     Körvel

                     Gräslök

                     Persilja

                     Snittselleri

                     Övriga

                                 vi)

                                 BALJVÄXTER (färska)

                     Bönor (med skida)

                     Bönor (utan skida)

                     Ärter (med skida)

                     Ärter (utan skida)

                     Övriga

                                 vii)

                                 STJÄLKGRÖNSAKER (färska)

                     Sparris

                     Kardon

                     Bladselleri

                     Fänkål

                     Kronärtskockor

                     Purjolök

                     Rabarber

                     Övriga

                                 viii)

                                 SVAMP

                                 a)

                                 Odlad svamp

                                 b)

                                 Vild svamp

                                 3.

                                 Baljväxter

                        0,2 (2)

                     Bönor

                     Linser

                     Ärter

                     Övriga

               4.   Oljeväxtfröer

                     Linfrö

                     5 (2)

                     Jordnötter

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Vallmofrö

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Sesamfrö

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Solrosfrö

                        1 (2)

                     Rapsfrö

                        2 (2)

                     Sojabönor

                        0,2 (2)

                     Senapsfrö

                     0,5 (2)

                     Bomullsfrö

                     0,1 (1)
                         (2)

                     Hampfrö

                        0,5 (2)

                     Övriga

                     0,1 (1)
                         (2)

                                 5.

                                 Potatis

                     0,05 (1)
                         (2)

                     Färskpotatis

                     Övrig matpotatis

                                 6.

                                    Te (torkade blad och stjälkar, jästa eller ojästa av Camellia sinensis
                                    )

                     0,1 (1)
                         (2)

                                 7.

                                 Humle (torkad), inklusive pellets och pulver som inte koncentrerats

                     0,1 (1)
                         (2)

         (1)  Lägsta analytiska bestämningsgräns.

         (2)  Provisoriskt gränsvärde som fastställts i enlighet med artikel 4.1 f i direktiv 91/414/EEG.”


Avis juridique important

|

31974L0013

Kommissionens direktiv 74/13/EEG av den 4 december 1973 om ändring av bilaga 3 till rådets direktiv av den 30 mars 1971 avseende yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 015 , 18/01/1974 s. 0035 - 0035 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 5 s. 0193  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 10 s. 0119  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 5 s. 0193  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 7 s. 0148  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 7 s. 0148

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 4 december 1973 om ändring av bilaga 3 till rådets direktiv av den 30 mars 1971 avseende yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial (74/13/EEG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv av den 30 mars 1971(1)avseende yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial, särskilt artikel 9 i detta, ochmed beaktande av följande:Ovan nämnda direktiv föreskriver att innehållet i bilagorna emellanåt bör revideras för att anpassas till metoderna inom produktion och saluföring.För beskogning i högt belägna områden behövs plantor som har odlats under liknande ekologiska villkor. Dessa plantor bör ha en kraftig beskaffenhet.Det finns ännu inga normer för denna form när det gäller arten Pinus nigra (med undantag av Austriaca). Sådana normer bör därför införas i detta direktiv.Dessutom bör maximiåldern höjas för plantor av Picea abies som är mellan tjugo och trettio centimeter höga.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 3 till rådets direktiv av den 30 mars 1971 om yttre kvalitetsnormer för skogsodlingsmaterial ändras på följande sätt:1. I punkt 3.2.1.2 under "Kraftigt plantmaterial" i kolumnen med rubriken "Max.ålder" på andra raden för arten Picea abies skall siffran 4 ändras till 5.2. I punkt 3.2.1.2 skall följande normer införas för arten Pinus nigra (med undantag av Austriaca) under rubriken kraftigt plantmaterial:>Plats för tabell>Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1974. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 4 december 1973.På kommissionens vägnarFrançois-Xavier ORTOLIOrdförande(1) EGT nr L 87, 17.4.1971, s. 14.


title: Kommissionens direktiv 2006/4/EG av den  26 januari 2006  om ändring av bilagorna till rådets direktiv 86/362/EEG och 90/642/EEG beträffande gränsvärden för resthalter av karbofuran   (Text av betydelse för EES)

text:
               27.1.2006

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 23/69

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2006/4/EG
   av den 26 januari 2006
   om ändring av bilagorna till rådets direktiv 86/362/EEG och 90/642/EEG beträffande gränsvärden för resthalter av karbofuran
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål (1), särskilt artikel 10,
   med beaktande av rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 7, och
   av följande skäl:

               (1)

               Gränsvärdena för resthalter i spannmål och produkter av vegetabiliskt ursprung, inklusive frukt och grönsaker, avspeglar de minsta mängder av växtskyddsmedel som krävs för att ge växterna ett effektivt skydd, när medlen används på ett sådant sätt att resthalterna blir så låga som det är praktiskt möjligt och godtagbart ur toxikologisk synpunkt, särskilt med hänsyn till skyddet av miljön och konsumenternas beräknade intag via födan. Gemenskapens gränsvärden för resthalter motsvarar den övre gränsen för de resthalter som kan förväntas finnas i produkterna om producenterna har tillämpat god lantbrukspraxis.

               (2)

               Gränsvärdena för bekämpningsmedelsrester ses regelbundet över och ändras med hänsyn till ny information och nya uppgifter. Gränsvärdena utgörs av den lägsta analytiska bestämningsgränsen i de fall där de godkända användningsområdena för växtskyddsmedel inte ger upphov till påvisbara halter av bekämpningsmedelsrester i eller på livsmedel, eller då det inte finns några godkända användningsområden, eller då medlemsstaternas beslut om godkännande för vissa användningsområden inte underbyggts med nödvändiga uppgifter, eller då användningsområden i tredjeländer som ger upphov till bekämpningsmedelsrester i eller på sådana livsmedel som kan övergå till fri omsättning på gemenskapens marknad, inte har underbyggts med nödvändiga uppgifter.

               (3)

               Flera medlemsstater har meddelat kommissionen önskemål om att se över sina nationella gränsvärden för resthalter i enlighet med artikel 8 i direktiv 90/642/EEG på grund av oro för konsumenternas intag. Förslag på översyn av gemenskapens gränsvärden för resthalter har lämnats till kommissionen.

               (4)

               Konsumenternas livstids- och korttidsexponering genom livsmedel för de bekämpningsmedel som behandlas i detta direktiv har bedömts på nytt och utvärderats i enlighet med de rutiner och den praxis som används inom gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer (3). Det är därför lämpligt att fastställa nya gränsvärden för att förhindra att konsumenterna exponeras på ett icke godtagbart sätt.

               (5)

               I relevanta fall har konsumenternas akuta exponering för dessa bekämpningsmedel genom de livsmedel som kan innehålla rester av bekämpningsmedel bedömts och utvärderats i enlighet med de rutiner och den praxis som används inom Europeiska gemenskapen, med beaktande av Världshälsoorganisationens riktlinjer. Följaktligen dras slutsatsen att förekomsten av resthalter av bekämpningsmedel på samma nivå som eller under de nya gränsvärdena inte orsakar några akuta toxiska effekter.

               (6)

               Gemenskapens handelspartner ombads via Världshandelsorganisationen att yttra sig om de nya gränsvärdena och deras synpunkter har beaktats.

               (7)

               Bilagorna till direktiven 86/362/EEG och 90/642/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (8)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Del A i bilaga II till direktiv 86/362/EEG skall ändras i enlighet med bilaga I till detta direktiv.
   Artikel 2
   Del A i bilaga II till direktiv 90/642/EEG skall ändras i enlighet med bilaga II till detta direktiv.
   Artikel 3
   Medlemsstaterna skall senast den 27 juli 2006 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast förse kommissionen med texten till dessa bestämmelser och en jämförelsetabell mellan dessa bestämmelser och detta direktiv.
   De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 27 juli 2006.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 26 januari 2006.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2005/76/EG (EUT L 293, 9.11.2005, s. 14).

      (2)  EGT L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2005/76/EG.

      (3)  Riktlinjer för beräkning av intaget av bekämpningsmedelsrester via födan (reviderad utgåva). Dessa riktlinjer togs fram av GEMS/Livsmedelsprogrammet i samarbete med Codex Alimentarius-kommittén för bekämpningsmedelsrester och offentliggjordes av Världshälsoorganisationen 1997 (WHO/FSF/FOS/97.7).

      BILAGA I
      I del A i bilaga II till direktiv 86/362/EEG skall raden för karbofuran ersättas med följande:

                     ”Bekämpningsmedel

                     Gränsvärde i mg/kg

                     Karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran)

                     0,02 (1) spannmål

         (1)  Lägsta analytiska bestämningsgräns.”

      BILAGA II
      I del A i bilaga II till direktiv 90/642/EEG skall raderna för karbofuran ersättas med följande:

                     Bekämpningsmedel och gränsvärden för rester av dessa (mg/kg)

                     Varugrupper och exempel på enskilda varor för vilka gränsvärdena gäller

                     Karbofuran (summan av karbofuran och 3-hydroxikarbofuran, uttryckt som karbofuran)

               ”1.   Frukt, färsk, torkad eller inte tillagad, konserverad genom frysning utan tillsats av socker; nötter

                                 i)

                                 CITRUSFRUKT

                     0,3

                     Grapefrukt

                     Citroner

                     Limefrukter

                     Mandariner (inbegripet klementiner och liknande hybrider)

                     Apelsiner

                     Pomelo

                     Övriga

                                 ii)

                                 TRÄDNÖTTER (skalade eller oskalade)

                     0,02 (1)

                     Mandel

                     Paranötter

                     Cashewnötter

                     Kastanjer

                     Kokosnötter

                     Hasselnötter

                     Macadamianötter

                     Pekannötter

                     Pinjenötter

                     Pistaschmandel

                     Valnötter

                     Övriga

                                 iii)

                                 KÄRNFRUKTER

                     0,02 (1)

                     Äpplen

                     Päron

                     Kvitten

                     Övriga

                                 iv)

                                 STENFRUKTER

                     0,02 (1)

                     Aprikoser

                     Körsbär

                     Persikor (inklusive nektariner och liknande hybrider)

                     Plommon

                     Övriga

                                 v)

                                 BÄR OCH SMÅ FRUKTER

                     0,02 (1)

                                 a)

                                 Bordsdruvor och druvor för vinframställning

                     Bordsdruvor

                     Druvor för vinframställning

                                 b)

                                 Jordgubbar (odlade)

                                 c)

                                 Rubusfrukter (odlade)

                     Björnbär

                     Blåhallon

                     Loganbär

                     Hallon

                     Övriga

                                 d)

                                 Andra små frukter och bär (odlade)

                     Blåbär

                     Tranbär

                     Vinbär (röda, svarta och vita)

                     Krusbär

                     Övriga

                                 e)

                                 Vilda bär och frukter

                                 vi)

                                 DIVERSE FRUKTER

                     0,02 (1)

                     Avokado

                     Bananer

                     Dadlar

                     Fikon

                     Kiwifrukter

                     Kumquat

                     Litchiplommon

                     Mango

                                 a)

                                 Oliver

                     oliver (för förtäring)

                     oliver (för oljeutvinning)

                     Passionsfrukter

                     Ananas

                     Papayafrukter

                     Övriga

                                 2.

                                 Grönsaker, färska eller okokta, frysta eller torkade

                     0,02 (1)

                                 i)

                                 ROT- OCH KNÖLGRÖNSAKER

                     Rödbetor

                     Morötter

                     Rotselleri

                     Pepparrot

                     Jordärtskockor

                     Palsternackor

                     Rotpersilja

                     Rädisor

                     Haverrot

                     Sötpotatis

                     Kålrötter

                     Rovor

                     Jamsrot

                     Övriga

                                 ii)

                                 LÖKGRÖNSAKER

                     Vitlök

                     Kepalök

                     Schalottenlök

                     Knipplök

                     Övriga

                                 iii)

                                 FRUKTGRÖNSAKER

                                 a)

                                 Potatisväxter

                     Tomater

                     Paprikor

                     Auberginer

                     Övriga

                                 b)

                                 Gurkväxter med ätligt skal

                     Slanggurkor

                     Druvgurkor

                     Zucchini (sommarsquash)

                     Övriga

                                 c)

                                 Gurkväxter med oätligt skal

                     Meloner

                     Squash (vintersquash)

                     Vattenmeloner

                     Övriga

                                 d)

                                 Sockermajs

                                 iv)

                                 KÅLGRÖNSAKER

                                 a)

                                 Blommande kål

                     Broccoli

                     Blomkål

                     Övriga

                                 b)

                                 Huvudbildande kål

                     Brysselkål

                     Huvudkål

                     Övriga

                                 c)

                                 Bladbildande kål

                     Salladskål

                     Grönkål

                     Övriga

                                 d)

                                 Kålrabbi

                                 v)

                                 BLADGRÖNSAKER OCH FÄRSKA ÖRTER

                                 a)

                                 Sallat och liknande

                     Kryddkrasse

                     Vårklynne

                     Sallat

                     Escarole

                     Övriga

                                 b)

                                 Spenat och liknande

                     Spenat

                     Mangold

                     Övriga

                                 c)

                                 Vattenkrasse

                                 d)

                                 Endiv

                                 e)

                                 Örter

                     Körvel

                     Gräslök

                     Persilja

                     Snittselleri

                     Övriga

                                 vi)

                                 BALJVÄXTER (färska)

                     Bönor (med skida)

                     Bönor (utan skida)

                     Ärter (med skida)

                     Ärter (utan skida)

                     Övriga

                                 vii)

                                 STJÄLKGRÖNSAKER (färska)

                     Sparris

                     Kardon

                     Selleri

                     Fänkål

                     Kronärtskockor

                     Purjolök

                     Rabarber

                     Övriga

                                 viii)

                                 SVAMP

                                 a)

                                 Odlade svampar

                                 b)

                                 Vilda svampar

                                 3.

                                 Baljväxter (torkade)

                     0,02 (1)

                     Bönor

                     Linser

                     Ärter

                     Övriga

                                 4.

                                 Oljeväxtfröer

                     0,1

                     Linfrö

                     Jordnötter

                     Vallmofrön

                     Sesamfrön

                     Solrosfrö

                     Rapsfrö

                     Sojabönor

                     Senapsfrö

                     Bomullsfrö

                     Övriga

                                 5.

                                 Potatis

                     0,02 (1)

                     Färskpotatis

                     Övrig matpotatis

                                 6.

                                 Te (torkade blad och stjälkar, jästa eller ojästa, av Camellia sinensis)

                     0,05 (1)

                                 7.

                                 Humle (torkad), inklusive pellets och pulver som inte koncentrerats

                     0,05 (1)

         (1)  Lägsta analytiska bestämningsgräns.”


Avis juridique important

|

31998L0080

Rådets direktiv 98/80/EG av den 12 oktober 1998 om komplettering av det gemensamma systemet för mervärdeskatt och om ändring av direktiv 77/388/EEG - särskilda regler för investeringsguld

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 281 , 17/10/1998 s. 0031 - 0034

RÅDETS DIREKTIV 98/80/EG av den 12 oktober 1998 om komplettering av det gemensamma systemet för mervärdeskatt och om ändring av direktiv 77/388/EEG - särskilda regler för investeringsguldEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 99 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Enligt rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (4) är transaktioner som rör guld i princip beskattningsbara även om medlemsstaterna på grundval av det övergångsvisa undantaget i artikel 28.3 jämförd med punkt 26 i bilaga F till nämnda direktiv får fortsätta att undanta transaktioner som rör annat guld än guld för industriell användning. Några medlemsstater tillämpar det övergångsvisa undantaget på ett sätt som ger upphov till viss snedvridning av konkurrensen.Guld används inte bara som insatsvara i produktionen utan förvärvas även i investeringssyfte. Tillämpningen av normala skatteregler utgör ett stort hinder för användningen av guld som en finansiell investering och motiverar därför tillämpningen av särskilda regler för investeringsguld. Sådana regler bör dessutom öka den internationella konkurrenskraften hos gemenskapens guldmarknad.Omsättning av guld för investeringsändamål liknar till sin natur andra finansiella investeringar, som ofta är befriade från skatt enligt gällande regler i sjätte direktivet och befrielse från skatt förefaller därför vara den lämpligaste skattemässiga behandlingen för omsättning av investeringsguld.Definitionen av investeringsguld bör endast inbegripa guld av former och vikter med mycket hög renhet som säljs på guldmarknaderna och guldmynt vilkas värde huvudsakligen speglar guldpriset. När det gäller guldmynt bör det för öppenhetens skull göras upp en årlig förteckning över godkända mynt för att skapa säkerhet för de aktörer som handlar med sådana mynt. Rättssäkerheten för handlarna kräver att de mynt som omfattas av förteckningen skall anses uppfylla detta direktivs kriterier för undantag under hela det år då förteckningen är giltig. En sådan förteckning skall inte påverka möjligheten att från fall till fall bevilja undantag för mynt, inbegripet nypräglade mynt, som inte omfattas av förteckningen men som uppfyller detta direktivs kriterier.Skattebefrielse innebär i princip inte tillstånd att dra av ingående skatt medan däremot skatt på guldvärdet kan krävas för tidigare transaktioner men avdrag av sådan ingående skatt bör dock tillåtas för att säkerställa fördelarna med de särskilda reglerna och undvika snedvridning av konkurrensen när det gäller importerat investeringsguld.Möjligheten att använda guld både för industriella syften och i investeringssyfte innebär att det måste vara möjligt för aktörerna att välja normal beskattning när deras verksamhet består i att antingen framställa investeringsguld eller omvandla guld till investeringsguld eller i grossisthandel med sådant guld när de i sin normala handelsverksamhet omsätter guld för industriella syften.Den dubbla användningen av guld kan öppna nya möjligheter till skattebedrägeri och skatteflykt som kommer att kräva att medlemsstaterna vidtar effektivare kontrollåtgärder. En gemensam standard avseende minimikrav på aktörernas bokföring och dokumentation är därför önskvärd även om en medlemsstat får anse att dessa krav är uppfyllda om denna information redan finns till följd av annan gemenskapslagstiftning.Erfarenheten visar att tillämpningen av "reverse charge"-mekanismen vid de flesta fall av omsättning av guld vars renhet överstiger en viss grad kan bidra till att hindra skattebedrägerier och samtidigt lindra den ekonomiska bördan för transaktionen. Det är därför berättigat att tillåta medlemsstaterna att använda en sådan mekanism. När det gäller import av guld tillåter artikel 23 i sjätte direktivet på liknande sätt att skatt inte betalas vid importtidpunkten förutsatt att detta anges i deklarationen enligt artikel 22.4 i det direktivet.I fråga om transaktioner på en guldmarknad som regleras av en medlemsstat krävs det ytterligare förenklingar i den skattemässiga behandlingen av dessa på grund av det utomordentligt stora antalet av dylika transaktioner och den snabbhet med vilken de äger rum. Medlemsstaterna tillåts därför att avstå från att tillämpa de särskilda reglerna, att uppskjuta skatteuppbörden och att ge dispens från registreringskraven.Eftersom de nya skattereglerna kommer att ersätta de befintliga bestämmelserna i artikel 12.3 e och punkt 26 i bilaga F till sjätte direktivet bör dessa bestämmelser utgå.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Följande artikel 26 b skall läggas till i direktiv 77/388/EEG:"Artikel 26 bSärskilda regler för investeringsguldA. DefinitionI detta direktiv och utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser skall med investeringsguld avsesi) guld i form av en tacka eller en `wafer` med en av guldmarknaderna godtagen vikt, med en renhet av minst 995/1 000, oavsett om det representeras av värdepapper eller inte. Medlemsstaterna får utesluta små tackor eller `wafers` med en vikt på 1 g eller mindre från de särskilda reglerna,ii) guldmynt som- har en renhet av mint 900/1 000,- är präglade efter år 1 800,- är eller har varit lagligt betalningsmedel i ursprungslandet, och- normalt säljs till ett pris som inte överstiger det öppna marknadsvärdet för guldinnehållet i mynten med mer än 80 %.Sådana mynt skall inte enligt detta direktiv anses vara föremål för försäljning på grund av det numismatiska värdet.Varje medlemsstat skall för den 1 juli varje år, med början år 1999, underrätta kommissionen om vilka mynt som uppfyller dessa kriterier och som är föremål för handel i den medlemsstaten. Kommissionen skall före den 1 december varje år i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning offentliggöra en fullständig förteckning över dessa mynt. De mynt som omfattas av den offentliggjorda förteckningen skall anses uppfylla dessa kriterier under hela det år med avseende på vilket förteckningen offentliggörs.B. Särskild ordning för transaktioner med investeringsguldMedlemsstaterna skall från mervärdeskatt undanta omsättning, gemenskapsinterna förvärv och gemenskapsintern import av investeringsguld, inbegripet investeringsguld som representeras av certifikat för specificerat eller ospecificerat guld eller som är föremål för handel på guldkonton, och inbegripet särskilt guldlån och swapaffärer som innefattar en äganderätt till eller fordran på investeringsguld samt transaktioner med investeringsguld som omfattar future- eller forwardkontrakt vilka medför överlåtelse av äganderätt till eller fordran på investeringsguld.Medlemsstaterna skall även undanta tjänster utförda av ombud som handlar i en annan persons namn och på dennes vägnar när de för uppdragsgivarens räkning deltar i omsättning av investeringsguld.C. Valmöjlighet i fråga om beskattningMedlemsstaterna skall till beskattningsbara personer som framställer investeringsguld eller omvandlar annat guld till investeringsguld enligt definitionen i A ge en möjlighet att välja att bli beskattade för omsättningar av investeringsguld till en annan beskattningsbar person vilka annars skulle vara undantagna enligt B.Medlemsstaterna får till beskattningsbara personer som i sin yrkesverksamhet normalt omsätter guld för industriella syften ge en möjlighet att välja att bli beskattade för omsättningar av investeringsguld enligt definitionen i A till en annan beskattningsbar person vilka annars skulle vara undantagna enligt B. Medlemsstaterna får begränsa omfattningen av denna valmöjlighet.Om den person som omsätter guldet har utnyttjat sin möjlighet att välja att bli beskattad enligt första eller andra stycket skall medlemsstaterna ge ombudet en möjlighet att välja att bli beskattad för de tjänster som anges i punkt B andra stycket.Medlemsstaterna skall anta närmare bestämmelser om användningen av dessa valmöjligheter samt underrätta kommissionen om tillämpningsföreskrifterna för utnyttjandet av dessa valmöjligheter i den egna medlemsstaten.D. Avdragsrätt1. Beskattningsbara personer skall ha rätt att göra avdrag föra) skatt som skall betalas eller som har betalats för investeringsguld som omsatts till dem av en person som har utnyttjat valmöjligheten enligt C eller som omsatts till dem enligt förfarandet i G,b) skatt som skall betalas eller som har betalats för omsättning till dem, eller gemenskapsinternt förvärv eller gemenskapsintern import som görs av dem, av annat guld än investeringsguld som därefter av dem eller för deras räkning har omvandlats till investeringsguld,c) skatt som skall betalas eller som har betalats för tjänster som tillhandahållits dem och som innebär en förändring av guldets form, vikt eller renhet, också när det gäller investeringsguld,om deras efterföljande omsättning av detta guld är befriad från skatt enligt denna artikel.2. Beskattningsbara personer som framställer investeringsguld eller omvandlar annat guld till investeringsguld skall ha rätt att göra avdrag för skatt som skall betalas eller som har betalats av dem för omsättning, gemenskapsinternt förvärv eller import av varor eller tjänster som är knutna till framställningen eller omvandlingen av guldet, som om deras efterföljande omsättning av guldet, vilken enligt denna artikel är befriad från skatt, hade varit beskattningsbar.E. Särskilda skyldigheter för dem som handlar med investeringsguldMedlemsstaterna skall åtminstone säkerställa att de som handlar med investeringsguld bokför alla betydande transaktioner med investeringsguld och bevarar handlingarna så att kunden i dessa transaktioner skall kunna identifieras.Handlarna skall bevara denna information under minst fem år.Medlemsstaterna får godta likvärdiga skyldigheter enligt bestämmelser som antagits i enlighet med annan gemenskapslagstiftning, såsom exempelvis rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (*), för att uppfylla kraven i första stycket.Medlemsstaterna får meddela strängare föreskrifter, särskilt när det gäller speciella skyldigheter i fråga om bevarande av handlingar och bokföring.F. `Reverse charge` - förfarandeMed avvikelse från artikel 21.1 a, ändrad genom artikel 28 g, får medlemsstaterna, i fråga om omsättning av guldmaterial eller halvfärdiga produkter med en renhet av minst 325/1 000, eller omsättning av investeringsguld i de fall en sådan valmöjlighet som avses i C i den här artikeln har utnyttjats, utpeka köparen som skattskyldig i enlighet med de förfaranden och villkor som medlemsstaterna fastställer. När medlemsstaterna utnyttjar denna valmöjlighet skall de vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den person som utpekas som skattskyldig uppfyller skyldigheten att lämna en deklaration och att betala skatten i enlighet med artikel 22.G. Förfarande för transaktioner på en reglerad guldmarknad1. En medlemsstat får, med förbehåll för sådant samråd som föreskrivs i artikel 29, underlåta att tillämpa det undantag för investeringsguld som framgår av dessa särskilda regler i fråga om andra särskilda transaktioner med investeringsguld än gemenskapsinterna omsättningar eller export som äger rum i den medlemsstatena) mellan beskattningsbara personer som är medlemmar av en guldmarknad som regleras av den berörda medlemsstaten, ochb) i de fall transaktionen görs mellan en medlem av en guldmarknad som regleras av den berörda medlemsstaten och en annan beskattningsbar person som inte är medlem av den marknaden.Under dessa omständigheter skall dessa transaktioner vara beskattningsbara, och följande skall gälla:2.a) För transaktioner enligt punkt 1 a skall medlemsstaterna av förenklingsskäl tillåta uppskov med skatteuppbörden och även ge dispens från registreringskraven såvitt avser mervärdeskatt.b) För transaktioner enligt punkt 1 b skall `reverse charge`-förfarandet enligt F tillämpas. I de fall en icke-medlem av guldmarknaden inte skulle vara skyldig att vara registrerad för mervärdeskatt i den berörda medlemsstaten annat än för dessa transaktioner skall medlemmen uppfylla de skattemässiga skyldigheterna på icke-medlemmens vägnar, i enlighet med den medlemsstatens bestämmelser.(*) EGT L 166, 28.6.1991, s. 77.".Artikel 2 Artikel 12.3 e och punkt 26 i bilaga F till direktiv 77/388/EEG skall utgå.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv den 1 januari 2000. De skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall medlemsstaten själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 4 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 5 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 12 oktober 1998.På rådets vägnarR. EDLINGEROrdförande(1) EGT C 302, 19.11.1992, s. 9.(2) EGT C 91, 28.3.1994, s. 91.(3) EGT C 161, 14.6.1993, s. 25.(4) EGT L 145, 13.5.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 96/95/EG (EGT L 338, 28.12.1996, s. 89).