Avis juridique important

|

32003L0010

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/10/EG av den 6 februari 2003 om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (buller) i arbetet (sjuttonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 042 , 15/02/2003 s. 0038 - 0044

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/10/EGav den 6 februari 2003om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (buller) i arbetet(sjuttonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 137.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1), som framlagts efter samråd med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2),efter att ha hört Regionkommittén,i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(3), på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 8 november 2002, ochav följande skäl:(1) Enligt fördraget kan rådet genom direktiv anta minimikrav för att främja förbättringar, särskilt av arbetsmiljön, för att garantera en högre skyddsnivå för arbetstagarnas hälsa och säkerhet. I dessa direktiv bör sådana administrativa, finansiella och rättsliga ålägganden undvikas som motverkar tillkomsten och utvecklingen av små och medelstora företag.(2) Eftersom detta direktiv, i enlighet med fördraget, inte hindrar någon medlemsstat från att bibehålla eller införa mer långtgående skyddsåtgärder bör genomförandet av detsamma inte åberopas som skäl till inskränkningar i det skydd som för närvarande finns i varje medlemsstat.(3) Enligt rådets direktiv 86/188/EEG av den 12 maj 1986 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet(4) skall rådet efter förslag från kommissionen på nytt pröva detta direktiv för att minska de berörda riskerna, varvid särskild hänsyn skall tas till framsteg gjorda inom vetenskap och teknik.(4) Enligt kommissionens meddelande om dess program för att förbättra säkerhet, hygien och hälsa i arbetet(5) skall det antas åtgärder för att främja säkerhet i arbetet, särskilt i syfte att utvidga räckvidden för direktiv 86/188/EEG och ompröva tröskelvärdena. Rådet noterade detta i sin resolution av den 21 december 1987 om säkerhet, hygien och hälsa i arbetet(6).(5) Enligt kommissionens meddelande om handlingsprogrammet för genomförande av gemenskapsstadgan om grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare skall minimikrav för hälsa och säkerhet införas för arbetstagare som exponeras för risker som härrör från fysikaliska agens. Europaparlamentet antog i september 1990 en resolution om detta handlingsprogram(7), i vilken kommissionen särskilt uppmanades att utarbeta ett särdirektiv om risker förknippade med buller och vibration samt alla andra fysikaliska agens på arbetsplatsen.(6) Som ett första steg antog Europaparlamentet och rådet den 25 juni 2002 direktiv 2002/44/EG om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agens (vibration) i arbetet (sextonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)(8).(7) Det anses lämpligt att därefter införa åtgärder som skyddar arbetstagare mot risker som har samband med buller på grund av dess inverkan på arbetstagarnas hälsa och säkerhet, i synnerhet hörselskador. Dessa åtgärder är inte endast avsedda att trygga den enskilde arbetstagarens hälsa och säkerhet utan också att skapa ett minimiskydd för alla arbetstagare i gemenskapen i syfte att undvika en eventuell snedvridning av konkurrensen.(8) Aktuella vetenskapliga rön om hur exponering för buller påverkar hälsan och säkerheten är inte tillräckliga för att man skall kunna fastställa en exakt exponeringsgräns för varje risk för hälsan och säkerheten, i synnerhet inte när det gäller påverkan av buller på annat än hörseln.(9) En strategi för skydd mot buller måste utan onödiga detaljer begränsas till att fastställa vilka mål som skall uppnås och vilka principer och grundläggande värden som skall användas för att göra det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa minimikraven på ett likartat sätt.(10) Begränsningen av exponering för buller kan bli mer effektiv om förebyggande åtgärder sätts in redan vid planläggningen av arbetsplatser och arbetsställen och vid valet av utrustning, arbetsprocesser och arbetsmetoder, så att riskerna minskas företrädesvis redan vid källan. Bestämmelser om arbetsutrustning och arbetsmetoder bidrar således till att skydda de arbetstagare som använder arbetsutrustningen och arbetsmetoderna. I enlighet med de allmänna principer om skydd som fastställs i artikel 6.2 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(9) prioriteras kollektiva skyddsåtgärder framför individuella skyddsåtgärder.(11) Koden om bullernivåer på fartyg i Internationella sjöfartorganisationens resolution A 468.12 visar hur man kan minska bullret vid källan ombord på fartyg. Medlemsstaterna bör ha rätt att fastställa bestämmelser om en övergångsperiod när det gäller personal på sjögående fartyg.(12) För att göra en korrekt bedömning av arbetstagares exponering för buller är det lämpligt att tillämpa en objektiv mätningsmetod, och därför hänvisas det till den allmänna ISO-standarden 1999:1990. De värden som skattas eller mäts objektivt bör vara avgörande när de åtgärder som fastställts för de undre och de övre insatsvärdena för exponering införs. Gränsvärden för exponering behövs för att förhindra oåterkalleliga hörselskador för arbetstagarna. Det buller som når örat bör vara lägre än gränsvärdena för exponering.(13) De särskilda förhållandena inom musik- och underhållningssektorn kräver praktiska riktlinjer för att möjliggöra att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas effektivt. Medlemsstaterna bör vara berättigade att tillämpa en övergångsperiod för att utarbeta en uppförandekodex med praktiska riktlinjer som skulle kunna hjälpa arbetstagare och arbetsgivare inom dessa sektorer att uppnå de skyddsnivåer som fastställs i detta direktiv.(14) Arbetsgivarna bör anpassa sig till tekniska framsteg och vetenskapliga rön vad gäller risker till följd av exponering för buller för att förbättra skyddet av arbetstagarnas hälsa och säkerhet.(15) Detta direktiv är ett särdirektiv enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG. Det direktivet skall därför tillämpas fullt ut på arbetstagares exponering för buller, utan att det påverkar tillämpningen av strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.(16) Detta direktiv är ett led i förverkligandet av den inre marknadens sociala dimension.(17) De åtgärder som krävs för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(10).HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.AVSNITT IALLMÄNNA BESTÄMMELSERArtikel 1Syfte och tillämpningsområde1. I detta direktiv, som är det sjuttonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG, fastställs minimikrav för att skydda arbetstagare mot hälso- och säkerhetsrisker som uppstår eller kan uppstå vid exponering för buller på arbetsplatsen, särskilt risken för hörselskador.2. Kraven i detta direktiv skall tillämpas på verksamheter i vilka arbetstagare utsätts eller kan utsättas för risker till följd av buller på grund av sitt arbete.3. Direktiv 89/391/EEG skall tillämpas fullt ut inom hela det område som avses i punkt 1 utan att det hindrar tillämpningen av strängare och/eller mer specifika bestämmelser i det här direktivet.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges för de fysiska parametrar som används som riskvariabler:a) ljudtryckets toppvärde (ppeak): maximivärde av det C-vägda momentana ljudtrycket.b) daglig bullerexponeringsnivå (LEX,8h) (dB(A) re. 20 μPa): tidsvägt medelvärde av bullerexponeringsnivån för en nominell åttatimmars arbetsdag enligt definitionen i internationell standard ISO 1999:1990, punkt 3.6. Det omfattar allt buller på arbetsplatsen, inklusive impulsbuller.c) bullerexponeringsnivå per vecka (LEX,8h): tidsvägt medelvärde av den dagliga bullerexponeringsnivån för en nominell vecka bestående av fem åttatimmars arbetsdagar enligt definitionen i internationell standard ISO 1999:1990, punkt 3.6 (not 2).Artikel 3Gränsvärden och insatsvärden för exponering1. I detta direktiv fastställs gränsvärdena och insatsvärdena för exponering med avseende på den dagliga bullerexponeringsnivån och ljudtryckets toppvärde till:a) Gränsvärden för exponering: LEX,8h = 87 dB(A) och ppeak = 200 Pa(11)b) Övre insatsvärden för exponering: LEX,8h = 85 dB(A) och ppeak = 140 Pa(12)c) Undre insatsvärden för exponering: LEX,8h = 80 dB(A) och ppeak = 112 Pa(13)2. Vid tillämpningen av gränsvärdena för exponering skall, när arbetstagarens faktiska exponering fastställs, hänsyn tas till den dämpande effekten av de individuella hörselskydd som arbetstagaren bär. I insatsvärdena för exponering skall effekten av sådana skydd inte beaktas.3. Under vederbörligen motiverade omständigheter, för verksamheter där den dagliga bullerexponeringen varierar påtagligt från en arbetsdag till en annan, får medlemsstaterna, vid tillämpning av gränsvärdena och insatsvärdena för exponering, använda värdet för bullerexponeringsnivån per vecka i stället för den dagliga bullerexponeringsnivån för att bestämma de bullernivåer som arbetstagarna exponeras för, under förutsättning atta) tillfredsställande kontroll visar att bullerexponeringsnivån per vecka inte överstiger gränsvärdet för exponering 87 dB(A), ochb) lämpliga åtgärder vidtas för att minska de risker som är förenade med dessa verksamheter så mycket som möjligt.AVSNITT IIARBETSGIVARENS SKYLDIGHETERArtikel 4Fastställande och bedömning av risker1. Arbetsgivaren skall, för att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 6.3 och 9.1 i direktiv 89/391/EEG, bedöma och, om nödvändigt, mäta nivåerna på det buller som arbetstagarna exponeras för.2. De metoder och den utrustning som används skall anpassas till de aktuella förhållandena, särskilt mot bakgrund av egenskaperna hos det buller som skall mätas, exponeringens varaktighet, miljöfaktorer och mätutrustningens specifika egenskaper.Dessa metoder och denna utrustning skall göra det möjligt att bestämma de parametrar som definieras i artikel 2 och att i ett konkret fall avgöra om de värden som fastställs i artikel 3 har överskridits.3. De metoder som används får omfatta stickprovsundersökningar, som skall vara representativa för en arbetstagares personliga exponering.4. Den bedömning och mätning som anges i punkt 1 skall planläggas och genomföras av behöriga instanser med lämpliga intervall, med beaktande särskilt av bestämmelserna i artikel 7 i direktiv 89/391/EEG om erforderlig sakkunskap (personer eller instanser). Resultatet av bedömningen och/eller mätningen av nivån på exponeringen för buller skall bevaras i sådan form att uppgifterna kan användas vid en senare tidpunkt.5. Vid tillämpningen av denna artikel skall det vid bedömningen av de uppmätta värdena tas hänsyn till mätosäkerheterna i enlighet med metrologisk praxis.6. Enligt artikel 6.3 i direktiv 89/391/EEG skall arbetsgivaren vid riskbedömningen särskilt vara uppmärksam påa) exponeringens nivå, typ och varaktighet, inklusive all exponering för impulsbuller,b) de gränsvärden och insatsvärden för exponeringen som fastställs i artikel 3 i det här direktivet,c) alla effekter på hälsa och säkerhet för de arbetstagare som tillhör särskilt utsatta riskgrupper,d) så långt det är tekniskt genomförbart, alla de effekter på arbetstagarnas hälsa och säkerhet som beror på samverkan mellan buller och arbete med ototoxiska ämnen, och mellan buller och vibrationer,e) alla indirekta effekter på arbetstagarnas hälsa och säkerhet som beror på samverkan mellan buller och varningssignaler eller andra ljud som behöver uppmärksammas för att minska risken för olyckor,f) information om bulleremission från tillverkarna av arbetsutrustning i enlighet med de relevanta gemenskapsdirektiven,g) om det finns alternativ utrustning som konstruerats för att minska bulleremissionen,h) förlängning, på arbetsgivarens ansvar, av exponeringen för buller utöver arbetstid,i) relevant information som framkommer vid hälsokontroller, inklusive offentliggjord information när så är möjligt,j) tillgången till hörselskydd med lämpliga dämpande egenskaper.7. Arbetsgivaren skall inneha en riskbedömning i enlighet med artikel 9.1 a i direktiv 89/391/EEG och fastställa vilka åtgärder som skall vidtas i enlighet med artiklarna 5, 6, 7 och 8 i det här direktivet. Riskbedömningen skall bevaras på lämpligt sätt i enlighet med nationell lagstiftning och praxis. Riskbedömningen skall uppdateras regelbundet, särskilt om viktiga förändringar har ägt rum som kan göra den inaktuell, eller om resultaten av hälsokontroller visar att så är nödvändigt.Artikel 5Bestämmelser som syftar till att undvika eller minska exponering1. Med beaktande av tekniska framsteg och tillgängliga åtgärder för att påverka en risk vid källan, skall de risker som härrör från bullerexponering elimineras vid källan eller nedbringas till lägsta möjliga nivå.Minskning av dessa risker skall genomföras på grundval av de allmänna principerna för förebyggande arbete i artikel 6.2 i direktiv 89/391/EEG, med särskilt beaktande ava) alternativa arbetsmetoder som ger minskad exponering för buller,b) val av lämplig arbetsutrustning som ger ifrån sig minsta möjliga buller med tanke på det arbete som skall utföras, inklusive möjligheten att förse arbetstagarna med sådan arbetsutrustning som omfattas av gemenskapsbestämmelser som syftar till eller medför att exponeringen för buller minskar,c) utformning och planering av arbetsplatser och arbetsställen,d) lämplig information och utbildning för att lära arbetstagarna hur arbetsutrustningen skall användas på ett riktigt sätt, i syfte att minimera exponeringen för buller,e) tekniska åtgärder för att minska bullret, genomi) minskning av luftburet buller, t.ex. med hjälp av skärmar, inbyggnader eller ljudabsorberande väggbeklädnader,ii) minskning av strukturburet buller, t.ex. genom dämpning eller isolering,f) lämpliga underhållsprogram för arbetsutrustning, arbetsplats och arbetsplatssystem,g) bullerminskning genom arbetsorganisatoriska åtgärder somi) begränsning av exponeringens varaktighet och intensitet,ii) lämpliga arbetstider med tillräckliga viloperioder.2. På grundval av den riskbedömning som anges i artikel 4 skall arbetsgivaren, om de övre insatsvärdena för exponering överskrids, utarbeta och genomföra ett program för tekniska och/eller organisatoriska åtgärder, som syftar till att minska exponeringen för buller och som särskilt beaktar de åtgärder som avses i punkt 1.3. De arbetsplatser där arbetstagarna, på grundval av den riskbedömning som anges i artikel 4, kan exponeras för buller som överstiger de övre insatsvärdena för exponering skall förses med lämpliga skyltar. De berörda områdena skall också avgränsas och tillträdet till dem begränsas där detta är tekniskt genomförbart och risken för exponering gör det berättigat.4. När en arbetstagare på grund av verksamhetens art utnyttjar viloutrymmen som arbetsgivaren ansvarar för, skall bullret i dessa utrymmen minskas till en nivå som är förenlig med deras syfte och användningsförhållanden.5. Enligt artikel 15 i direktiv 89/391/EEG skall arbetsgivaren anpassa de åtgärder som avses i den här artikeln till behoven hos de arbetstagare som tillhör särskilt utsatta riskgrupper.Artikel 6Individuellt skydd1. Om de risker som uppstår vid exponering för buller inte kan förebyggas med andra medel, skall ändamålsenliga, väl avpassade, individuella hörselskydd ställas till arbetstagarnas förfogande och användas av dem i överensstämmelse med bestämmelserna i direktiv 89/656/EEG av den 30 november 1989 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av personlig skyddsutrustning på arbetsplatsen (tredje särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)(14) och i överensstämmelse med artikel 13.2 i direktiv 89/391/EEG samt på följande villkor:a) Om bullerexponeringen överstiger de undre insatsvärdena för exponering, skall arbetsgivaren se till att arbetstagaren har tillgång till individuella hörselskydd.b) Om bullerexponeringen är lika med eller överstiger de övre insatsvärdena för exponering, skall individuella hörselskydd användas.c) Individuella hörselskydd skall väljas på så sätt att risken för hörselskador elimineras eller minimeras.2. Arbetsgivaren skall göra sitt yttersta för att se till att hörselskydd bärs och ansvara för att kontrollera att de åtgärder som vidtas i enlighet med denna artikel är effektiva.Artikel 7Begränsning av exponering1. Den exponering av arbetstagaren som fastställs i enlighet med artikel 3.2 får under inga omständigheter överskrida gränsvärdena för exponering.2. Om det uppmäts att gränsvärdena för exponering överskrids, trots de åtgärder som vidtas för att genomföra detta direktiv, skall arbetsgivarena) vidta omedelbara åtgärder för att minska exponeringen, så att den ligger under gränsvärdena för exponering,b) fastställa orsakerna till att gränsvärdena för exponering har överskridits, ochc) ändra skyddsåtgärderna och de förebyggande åtgärderna för att undvika att det upprepas.Artikel 8Information till arbetstagarna och utbildning av demUtan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 10 och 12 i direktiv 89/391/EEG, skall arbetsgivaren säkerställa att de arbetstagare som exponeras för buller som är lika med eller överstiger de undre insatsvärdena för exponering på arbetsplatsen, och/eller deras representanter, får information och utbildning om risker som uppkommer i samband med exponering för buller, i synnerhet när det gällera) vad dessa risker innebär,b) de åtgärder som vidtas enligt det här direktivet i syfte att eliminera eller minimera riskerna från buller, bland annat under vilka omständigheter åtgärderna skall tillämpas,c) de gränsvärden och insatsvärden för exponering som fastställs i artikel 3 i det här direktivet,d) resultaten av de bedömningar och mätningar av buller som har gjorts i enlighet med artikel 4 i det här direktivet samt en förklaring av deras innebörd och potentiella risker,e) korrekt användning av hörselskydd,f) nyttan med samt metoder för att upptäcka och rapportera tecken på hörselskador,g) under vilka omständigheter arbetstagare har rätt till hälsokontroller och syftet med hälsokontroller, i enlighet med artikel 10 i detta direktiv,h) säkra arbetsrutiner för att minimera exponeringen för buller.Artikel 9Samråd med och medverkan av arbetstagarnaSamråd med och medverkan av arbetstagarna och/eller deras representanter skall genomföras i enlighet med artikel 11 i direktiv 89/391/EEG beträffande de frågor som omfattas av det här direktivet, i synnerhet- bedömning av risker och fastställande av åtgärder som skall vidtas enligt artikel 4,- åtgärder för att eliminera eller minska risker som härrör från bullerexponering enligt artikel 5,- val av individuella hörselskydd enligt artikel 6.1 c.AVSNITT IIIÖVRIGA BESTÄMMELSERArtikel 10Hälsokontroll1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 i direktiv 89/391/EEG skall medlemsstaterna anta bestämmelser som säkerställer lämpliga hälsokontroller av arbetstagare, när resultatet av den riskbedömning och mätning som anges i artikel 4.1 i detta direktiv visar att det föreligger en hälsorisk för arbetstagarna. Dessa bestämmelser, inklusive de krav som angivits för hälsojournaler och deras tillgänglighet, skall införas i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis.2. De arbetstagare som exponeras för buller som överstiger de övre insatsvärdena för exponering skall ha rätt att få sin hörsel kontrollerad av en läkare eller annan person med lämpliga kvalifikationer för vilken en läkare är ansvarig, i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis. Förebyggande hörselprov skall också erbjudas arbetstagare som exponeras för buller som överstiger de lägre insatsvärdena för exponering, när den bedömning och mätning som skall utföras enligt artikel 4.1 visar att det finns hälsorisker.Syftet med dessa kontroller är att tidigt diagnostisera hörselnedsättningar på grund av buller och att bevara hörseln.3. Medlemsstaterna skall anta bestämmelser för att säkerställa att det för varje arbetstagare som genomgår kontroller i enlighet med punkterna 1 och 2 upprättas en hälsojournal och att denna hålls aktuell. Hälsojournalerna skall innehålla en sammanfattning av resultaten från hälsokontrollerna. De skall föras i sådan form att de kan användas vid en senare tidpunkt och lagstadgad tystnadsplikt skall iakttas.Kopior av relevanta hälsojournaler skall på anmodan lämnas till den behöriga myndigheten. Den enskilde arbetstagaren skall, om han eller hon begär det, få tillgång till den hälsojournal som rör honom eller henne personligen.4. Om det vid en hörselkontroll visar sig att en arbetstagare har drabbats av en identifierbar hörselskada, skall en läkare eller, om läkaren anser det nödvändigt, en specialist bedöma om det är sannolikt att skadan beror på exponering för buller på arbetsplatsen. Om så är falleta) skall arbetstagaren av en läkare eller annan person med lämpliga kvalifikationer informeras om det resultat som rör honom eller henne personligen,b) skall arbetsgivareni) se över den riskbedömning som har gjorts i enlighet med artikel 4,ii) se över de åtgärder som har vidtagits för att eliminera eller minska riskerna i enlighet med artiklarna 5 och 6,iii) beakta de råd som fackmannen inom företagshälsovården, annan person med erforderliga kvalifikationer eller den behöriga myndigheten ger vid genomförandet av de åtgärder som krävs för att eliminera eller minska riskerna i enlighet med artiklarna 5 och 6, inklusive möjligheten att anvisa arbetstagaren ett annat arbete där det inte finns risk för ytterligare exponering, ochiv) anordna systematiska hälsokontroller och se till att hälsotillståndet hos alla andra arbetstagare som har exponerats på liknande sätt undersöks igen.Artikel 11Undantag1. I undantagsfall, när det på grund av arbetets art sannolikt skulle innebära större risk för hälsan eller säkerheten att alltid och på ett korrekt sätt använda individuella hörselskydd, än att inte använda sådana, får medlemsstaterna bevilja undantag från bestämmelserna i artikel 6.1 a, 6.1 b och artikel 7.2. De undantag som avses i punkt 1 skall beviljas av medlemsstaterna efter samråd med arbetsmarknadens parter, och, när så är lämpligt, med de ansvariga medicinska myndigheterna, i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis. Dessa undantag skall åtföljas av villkor som, med hänsyn till de särskilda omständigheterna, garanterar att de risker som undantagen förorsakar minimeras och att de berörda arbetstagarna ges utökade hälsokontroller. Dessa undantag skall tas upp till förnyad bedömning vart fjärde år och återkallas så snart de omständigheter som motiverar dem försvinner.3. Vart fjärde år skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en förteckning över de undantag som anges i punkt 1 och ange de exakta skälen och omständigheterna till att de har beviljat dessa undantag.Artikel 12Tekniska ändringarÄndringar av rent teknisk natur skall antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet i artikel 13.2, med hänsyn tilla) antagandet av direktiv om teknisk harmonisering och standardisering som gäller planläggning, konstruktion, tillverkning eller utformning av arbetsutrustning och/eller arbetsplatser,b) tekniska framsteg, förändringar av de lämpligaste harmoniserade europeiska standarderna eller specifikationerna samt nya rön om buller.Artikel 13Kommitté1. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som avses i artikel 17 i direktiv 89/391/EEG.2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.Artikel 14UppförandekodexI samband med tillämpningen av detta direktiv skall medlemsstaterna, i samråd med arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell lagstiftning och praxis, utarbeta en uppförandekodex med praktiska riktlinjer som skall hjälpa arbetstagare och arbetsgivare inom musik- och underhållningssektorn att uppfylla de rättsliga skyldigheter som fastställs i detta direktiv.Artikel 15UpphävandeDirektiv 86/188/EEG skall upphävas med verkan från den dag som anges i första stycket i artikel 17.1.AVSNITT IVSLUTBESTÄMMELSERArtikel 16RapporterMedlemsstaterna skall vart femte år till kommissionen inge en rapport om den praktiska tillämpningen av detta direktiv och i denna ange synpunkter som framförts av arbetsmarknadens parter. Rapporten skall innehålla en beskrivning av bästa praxis när det gäller att förebygga hälsovådligt buller och av andra sätt att organisera arbetet samt av medlemsstaternas åtgärder för att vidarebefordra kunskaper om bästa praxis.Kommissionen skall på grundval av dessa rapporter göra en samlad utvärdering av genomförandet av detta direktiv, bland annat val av forskning och vetenskapliga rön, och även beakta direktivets konsekvenser för musik- och underhållningssektorn. Kommissionen skall informera Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor om detta och, vid behov, föreslå ändringar.Artikel 17Genomförande1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 15 februari 2006. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. För att ta hänsyn till särskilda omständigheter får medlemsstaterna om så behövs ta ytterligare fem år på sig från den 15 februari 2006, dvs. sammanlagt högst åtta år, för att genomföra bestämmelserna i artikel 7 för personal ombord på sjögående fartyg.För att en uppförandekodex med praktiska riktlinjer för genomförandet av bestämmelserna i detta direktiv skall kunna utarbetas skall medlemsstaterna ha rätt att tillämpa en maximal övergångsperiod på två år från den 15 februari 2006, vilket innebär sammanlagt fem år efter det att detta direktiv har trätt i kraft för att följa detta direktiv med avseende på musik- och underhållningssektorn, under förutsättning att de skyddsnivåer som redan uppnåtts i de olika medlemsstaterna för arbetstagare inom dessa sektorer bibehålls under denna tidsperiod.3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de redan har antagit eller antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 18IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 19AdressaterDetta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 6 februari 2003.På Europaparlamentets vägnarP. CoxOrdförandePå rådets vägnarG. EfthymiouOrdförande(1) EGT C 77, 18.3.1993, s. 12 och EGT C 230, 19.8.1994, s. 3.(2) EGT C 249, 13.9.1993, s. 28.(3) Europaparlamentets yttrande av den 20 april 1994 (EGT C 128, 9.5.1994, s. 146), bekräftat den 16 september 1999 (EGT C 54, 25.2.2000, s. 75), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 oktober 2001 (EGT C 45 E, 19.2.2002, s. 41) och Europaparlamentets beslut av den 13 mars 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT).(4) EGT L 137, 24.5.1986, s. 28. Direktivet ändrat genom direktiv 98/24/EG (EGT L 131, 5.5.1998, s. 11).(5) EGT C 28, 3.2.1988, s. 3.(6) EGT C 28, 3.2.1988, s. 1.(7) EGT C 260, 15.10.1990, s. 167.(8) EGT L 177, 6.7.2002, s. 13.(9) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.(10) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.(11) 140 dB© i förhållande till 20 μPa.(12) 137 dB© i förhållande till 20 μPa.(13) 135 dB© i förhållande till 20 μPa.(14) EGT L 393, 30.12.1989, s. 18.


Avis juridique important

|

31980L0217

Rådets direktiv 80/217/EEG av den 22 januari 1980 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 047 , 21/02/1980 s. 0011 - 0023 "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 27 s. 0247  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 17 s. 0123  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 17 s. 0123  Finsk specialutgåva Område 3 Volym 11 s. 0213  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 11 s. 0213

RÅDETS DIREKTIV av den 22 januari 1980 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest (80/217/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), ochmed beaktande av följande:En av gemenskapens uppgifter på veterinärområdet är att förbättra hälsotillståndet hos kreatursbesättningarna och på så sätt göra boskapsuppfödning mera lönande.Sådana åtgärder bör bidra till att i handeln med levande djur eller färskt kött mellan medlemsstaterna avlägsna de återstående hinder som beror på skillnader i djurens hälsotillstånd.Ett utbrott av klassisk svinpest kan anta epizootiska proportioner och orsaka dödlighet och störningar i sådan omfattning att det hotar svinuppfödningens lönsamhet som helhet.Bestämmelserna måste antas så snart fall av svinpest kan misstänkas, så att omedelbara och verksamma åtgärder kan vidtas så snart det bekräftats att sjukdomen brutit ut.Vid ett sådant utbrott är det nödvändigt att noggrant övervaka djurens förflyttning och användningen av sådana varor som kan misstänkas föra smittan vidare samt att vaccinera djuren och därigenom förhindra att sjukdomen sprids.En harmonisering måste ske, dels av de metoder som används för att ställa diagnos på sjukdomen i alla dess former under överinseende av de ansvariga laboratorierna, dels av beredningen av vaccin.Gemensamma åtgärder för kontroll av klassisk svinpest är en förutsättning för att en enhetlig standard för djurens hälsa skall kunna upprätthållas. Sådana åtgärder bör därför fastställas, så att ett nära samarbete kan upprättas mellan medlemsstaterna och kommissionen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv inför åtgärder för kontroll av klassisk svinpest inom gemenskapen.Artikel 2 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a)anläggning: varje företag (för jordbruk eller annat ändamål) som är belägen inom en medlemsstats territorium och inom vilken man föder upp eller bedriver avel med svin.b)avelssvin: svin som är avsedda för eller som används för fortplantning i syfte att föröka stammen.c)gödsvin: svin som göds och efter gödningsperiodens slut är avsedda för slakt för köttproduktion.d)slaktsvin: svin som är avsedda för slakt vid slakteri utan onödigt dröjsmål.e)svin som misstänks vara smittat av svinpest: varje svin som uppvisar kliniska symtom eller visar postmortala organskador eller reaktioner på laboratorieprov som utförts enligt artikel 11 och som tyder på möjlig förekomst av svinpest.f)  svin som har smittats med svinpest: varje svin  P hos vilket svinpest har officiellt bekräftats genom kliniska symtom eller postmortala organskador, eller  P hos vilket sjukdomens förekomst har officiellt bekräftats efter laboratorieundersökning som utförts i enlighet med artikel 11.g)officiell veterinär: den veterinär som utsetts av den behöriga centrala myndigheten i medlemsstaten.h)matavfall: avfall från kök, restauranger eller i förekommande fall från industrier som använder kött.Artikel 3 Medlemsstaterna skall föreskriva obligatorisk skyldighet att omedelbart anmäla förekomst av svinpest och misstänkt förekomst av svinpest till den behöriga myndigheten.Artikel 4 1. Om en anläggning har ett eller flera svin som misstänks vara smittade av svinpest, skall medlemsstaterna se till att den officiella veterinären omedelbart påbörjar offentliga undersökningar så att förekomsten av sjukdomen kan bekräftas eller dementeras.Från det ögonblick misstänkt förekomst av sjukdomen har anmälts, skall den behöriga myndigheten sätta anläggningen under offentlig tillsyn och särskilt beordra följande: P Alla svin i de olika kategorierna på anläggningen skall räknas och en lista sammanställas med antalet svin i varje kategori som redan dött eller som sannolikt kommer att smittas. Listan skall kompletteras efterhand med alla svin som föds eller dör så länge misstanken kvarstår. Uppgifterna i listan skall visas upp på begäran och får kontrolleras vid varje besök. P Alla svin i anläggningen skall hållas kvar i de utrymmen där de normalt håller till eller stängas in på något ställe där de kan isoleras. P Inga svin får föras till eller från anläggningen.Den behöriga myndigheten får om så behövs i) utsträcka förbudet att lämna anläggningen till att även omfatta andra djurarter, ii) om sjukdomen inte bekräftats inom 15 dagar, tillåta att djur avsedda för slakt utan dröjsmål forslas bort under offentlig kontroll på villkor att köttet från sådana djur inte får säljas som färskt kött inom gemenskapen. P Inget griskött får lämna anläggningen utan godkännande från den behöriga myndigheten. P Inga slaktkroppar av svin får lämna anläggningen utan godkännande från den behöriga myndigheten. P Inget djurfoder, redskap, material eller avfall som kan befaras överföra den epizootiska sjukdomen får lämna anläggningen utan godkännande från den behöriga myndigheten. P All persontrafik till eller från anläggningen måste godkännas av den behöriga myndigheten. P All fordonstrafik till eller från anläggningen måste godkännas av den behöriga myndigheten. P Lämpliga desinfektionsmedel skall användas vid in- och utgångar till de byggnader där svinen är inhysta och till anläggningen som sådan. P En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel 7 och 8.2. Åtgärderna enligt punkt 1 får inte upphöra förrän misstanken om svinpest har undanröjts officiellt.Artikel 5 1. Så snart svinpest är officiellt bekräftad, skall medlemsstaterna se till att den behöriga myndigheten utöver åtgärderna enligt artikel 4.1 föreskriver följande: P Alla svin på anläggningen skall slaktas utan dröjsmål under offentlig kontroll och på sådant sätt att det inte finns någon risk för att svinpestviruset skall spridas under transporten eller slakten. P Sedan svinen slaktats skall alla kropparna förstöras under offentlig kontroll på sådant sätt att det inte finns någon risk för att svinpestviruset sprids. P Kött från svin som slaktats mellan den tidpunkt då sjukdomen tros ha kommit till anläggningen och den tidpunkt då offentliga åtgärder började vidtas skall då detta är möjligt spåras och förstöras under offentlig kontroll på sådant sätt att det inte finns någon risk för att svinpestviruset sprids. P Kropparna efter svin som dött på anläggningen skall förstöras under offentlig kontroll på sådant sätt att det inte finns någon risk för att svinpestviruset sprids. P Alla ämnen och avfall som kan befaras vara nedsmittade, t.ex. foder, skall behandlas på sådant sätt att ett eventuellt svinpestvirus med säkerhet förintas. Denna behandling skall utföras enligt den officiella veterinärens anvisningar. P Byggnaderna där svinen hållits, fordonen som använts för deras transport samt all utrustning som kan befaras vara nedsmittad skall sedan svinen avlägsnats rengöras och desinficeras i enlighet med artikel 10. P Inga svin får tas in på anläggningen förrän tidigast 15 dagar efter det att rengöringen och desinficeringen enligt artikel 10 har avslutats. P En epizootiologisk undersökning skall utföras i enlighet med artikel 7 och 8.2. När det gäller svin som inte är smittade eller som inte misstänks vara smittade får medlemsstaterna oberoende av punkt 1 första och andra strecksatsen tillåta att sådana svin under ständig observation av veterinär transporteras från den aktuella anläggningen direkt till specialiserade företag under förutsättning att P svinen slaktas utan dröjsmål, P köttet från sådana djur värmebehandlas så att svinpestviruset förstörs, och alla försiktighetsåtgärder vidtas för att hindra att de på detta sätt erhållna varorna åter nedsmittas, varvid hela tiden gäller att dessa varor inte får börja omsättas inom gemenskapen.Artikel 6 1. Vid anläggningar som består av två eller flera produktionsenheter och för att pågående uppfödning av slaktsvin skall kunna avslutas, får den behöriga myndigheten i fråga om friska enheter inom en smittad anläggning bevilja undantag från artikel 5 första och andra strecksatserna under förutsättning att den officiella veterinären har bekräftat att utformningen och storleken på dessa produktionsenheter och verksamheten där är sådan, att enheterna har helt åtskilda anordningar för inhysning, skötsel och utfodring, så att viruset inte kan spridas från den ena produktionsenheten till den andra.2. Om undantaget enligt punkt 1 utnyttjas, skall medlemsstaterna utarbeta detaljerade regler för hur detta skall tillämpas med hänsyn till de garantier som kan ges för djurens hälsa.De medlemsstater som utnyttjar punkt 1 skall underrätta kommissionen om detta.3. I enlighet med förfarandet i artikel 16 får det fattas beslut om ändring av dessa åtgärder för att säkerställa att de stämmer överens med de åtgärder som antagits av medlemsstaterna.Artikel 7 Den epizootiologiska undersökningen skall behandla P den tid under vilken svinpest kan ha funnits på anläggningen innan sjukdomen anmäldes, P den möjliga källan till svinpest på anläggningen och identifiering av andra anläggningar där det kan finnas svin som har smittats från samma källa, P de sätt på vilka personer, fordon, svin, kroppar, kött eller materiel kan antas ha fört viruset till och från anläggningarna.Artikel 8 1. a) Om den officiella veterinären finner eller med stöd av bekräftade uppgifter anser, att svinpest kan ha införts från andra anläggningar till den anläggning som avses i artikel 4, eller från den senare anläggningen till andra anläggningar, som en följd av trafiken av personer, svin eller fordon eller på något annat sätt, skall sådana andra anläggningar sättas under offentlig tillsyn enligt punkt c, och denna tillsyn får inte upphöra förrän misstanken om svinpest officiellt har undanröjts på den anläggning som avses i artikel 4. b) Om den officiella veterinären finner eller med stöd av bekräftade uppgifter anser, att svinpest kan ha införts på den anläggning som avses i artikel 5 från andra anläggningar som en följd av trafiken av personer, svin eller fordon eller på något annat sätt, skall sådana andra anläggningar sättas under offentlig tillsyn enligt punkt c.Om den officiella veterinären finner eller med stöd av bekräftade uppgifter anser, att svinpest kan ha införts från den anläggning som avses i artikel 5 till andra anläggningar som en följd av trafiken av personer, svin eller fordon eller på något annat sätt, skall bestämmelserna enligt artikel 4 tillämpas på dessa anläggningar. c) Syftet med den offentliga tillsynen skall vara att omedelbart upptäcka varje misstänkt fall av svinpest, räkna svinen och övervaka deras förflyttningar samt då så är lämpligt helt eller delvis vidta de åtgärder som anges i artikel 4.1.2. När bestämmelserna i punkt 1 a och punkt 1 b första stycket tillämpas på en anläggning, får den behöriga myndigheten tillåta att andra svin än de, som varit orsak till åtgärderna, under offentlig kontroll transporteras direkt till slakteri för omedelbar slakt.Innan sådan tillåtelse lämnas, skall den officiella veterinären ha undersökt svinbesättningen och bekräftat att inget av svinen misstänks vara smittat av svinpest.3. Den behöriga myndigheten får, om den anser att förhållandena medger detta, begränsa åtgärderna enligt punkt 1 a och punkt 1 b första stycket till en del av anläggningen och de svin som finns där, under förutsättning att svinen där har inhysts, skötts och utfodrats i fullständig avskildhet.Artikel 9 1. Så snart diagnosen på svinpest har bekräftats officiellt, skall den behöriga myndigheten fastställa en säkerhetszon med minst 2 km radie kring den smittade anläggningen.2. a) I skyddszonen skall följande åtgärder vidtas:  P Förbud mot all trafik med svin på allmänna eller privata vägar med undantag för genomgående transporter.  P Förbud mot att flytta svinen från den anläggning där de hålls utom för att under offentlig kontroll transportera dem direkt till ett slakteri för omedelbar slakt. Tillåtelse till sådan transport får lämnas av den behöriga myndigheten först sedan den officiella veterinären har undersökt alla svinen på anläggningen och bekräftat att inget av svinen kan misstänkas vara smittat av svinpest.  P Förbud mot användning av kringföringsgalt.  P Förbud mot marknader, utställningar och andra anhopningar av svin, även handlares uppsamling och distribution av svin. b) Åtgärderna i skyddszonen skall tillämpas i ytterligare minst 15 dagar efter det att alla svin har avlivats på de anläggningar eller produktionsenheter som avses i artikel 6.1 och där det funnits svin som smittats av svinpest, och efter det att sådan rengöring och desinficering som avses i artikel 10 har slutförts.3. När de förbud som anges i punkt 2 a tillämpas längre än de föreskrivna 15 dagarna på grund av att ytterligare fall av sjukdomen inträffat och som en följd av detta problem uppstår med inhysning av svinen, får den behöriga myndigheten med hänsyn till djurens välbefinnande, på begäran av ägaren som skall ange skäl för sin begäran, tillåta att gödsvin avlägsnas från en anläggning inom skyddszonen under förutsättninga)att den officiella veterinären har bekräftat fakta,b)att svinen har undersökts och förklarats friska och transporteras direkt till den mottagande anläggningen utan någon kontakt med andra djur, och att det använda transportmedlet har rengjorts och desinficerats före och efter användningen,c)att den mottagande anläggningen antingen är belägen i skyddszonen eller högst 20 km från denna zon och kan inhysa djuren på ett tillfredsställande sätt,d)att den mottagande anläggningen står under offentlig tillsyn vid svinens ankomst, så att varje fall av misstänkt svinpest kan påvisas omedelbart, djuren kan räknas och deras förflyttningar övervakas.Den behöriga myndigheten får också under de betingelser som fastställs i a och b tillåta transport av avelssvin mellan två anläggningar inom skyddszonen.Den offentliga tillsyn som avses i d skall tillämpas lika länge som åtgärderna enligt punkt 2 b i skyddszonen kring den anläggning som svinen transporterats från.Artikel 10 Medlemsstaterna skall säkerställa att P de använda desinficeringsmedlen och utspädningarna är officiellt godkända av den behöriga myndigheten, P rengöring och desinficering utförs under offentlig kontroll och i enlighet med den officiella veterinärens instruktioner.Artikel 11 1. Medlemsstaterna skall säkerställa följande: P Provtagning och laboratorietester för att fastställa förekomsten av klassisk svinpest utförs i enlighet med bilaga 1. Bestämmelserna i bilaga 1 får kompletteras eller ändras i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 16. P Ett nationellt laboratorium i varje medlemsstat ansvarar för samordning av standarder och metoder för diagnos i enlighet med bestämmelserna i bilaga 2. P Ett laboratorium som utsetts av gemenskapen ansvarar för kontakterna mellan de nationella laboratorier som avses i andra strecksatsen.2. Före den dag detta direktiv börjar gälla skall rådet på kommissionens förslag utse det laboratorium som avses i punkt 1 tredje strecksatsen samt bestämma dess befogenheter och villkoren för dess verksamhet.Artikel 12 1. Utan att tillämpningen av de bestämmelser som finns inom gemenskapen på detta område påverkas, skall medlemsstaterna underrätta kommissionen och andra medlemsstater om sjukdomens epizootiologi och utveckling i enlighet med bilaga 3.2. Bestämmelserna i bilaga 3 får kompletteras eller ändras i enlighet med förfarandet i artikel 16.Artikel 13 Medlemsstaterna skall säkerställa följande: P Svin som flyttas från den anläggning där de hålls skall märkas så att anläggningen de kommer från eller den ursprungliga anläggningen och djurens förflyttningar lätt kan klarläggas. Den behöriga myndigheten får emellertid för vissa kategorier av svin och under vissa omständigheter med hänsyn till hälsoläget godkänna andra sätt med vars hjälp man snabbt kan klarlägga vilken anläggning svinen kommer från eller den ursprungliga anläggningen och djurens förflyttning. Åtgärder för märkning av djuren eller för särskiljande av anläggningarna skall beslutas av den behöriga myndigheten. P Alla personer som medverkar i transport eller försäljning av svin skall förse den behöriga myndigheten med uppgifter om varje förflyttning av sådana svin som de har transporterat eller sålt, och kunna styrka dessa förflyttningar. Samma skyldighet skall åligga alla personer som håller svin, när det gäller transport av svin till eller från deras anläggning.Artikel 14 Medlemsstaterna skall säkerställa följande:a) I allmänhet skall  P användningen av särskilt immunserum eller serovaccin förbjudas,  P varje begäran om svinpestvaccin som framlagts i enlighet med förfarandet i artikel 16 uppmärksammas,  P svinpestvaccin som importeras till en medlemsstat från tredje land uppfylla samma villkor som de som framställs i medlemsstaterna samt godkännas och kontrolleras av den behöriga myndigheten i den importerande medlemsstaten.b) När svinpest har konstaterats på en anläggning eller produktionsenhet gäller följande: i) Åtgärder för att begränsa sjukdomen får kompletteras genom vaccinering av svin i övriga produktionsenheter eller anläggningar som hotas av smittan inom ett område som bestäms av den behöriga myndigheten.Utan att tillämpningen av nationella bestämmelser om preventiv vaccinering av svin mot svinpest påverkas, och oavsett om bestämmelserna gäller hela landet eller delar av det, får könsmogna, vaccinerade suggor, när alla kategorier av svin har vaccinerats enligt föregående stycke, lämna det vaccinerade området enbart för transport till slakt vid slakteri. ii) Vaccinerade svin skall märkas permanent i enlighet med den behöriga myndighetens anvisningar.Artikel 15 Medlemsstaterna skall säkerställa följande:1. Matavfall från internationella transportmedel som fartyg, landfordon eller flygplan skall förbjudas som svinfoder och samlas upp och förstöras under offentlig kontroll.2. Matavfall som skall användas som svinfoder skall värmebehandlas så att svinpestvirus med säkerhet förstörs. Matavfall som har behandlats på detta sätt får endast användas för gödsvin, och svin som föds upp på en anläggning som använder sådant avfall får lämna anläggningen endast för transport till slakt.Den behöriga myndigheten får dock tillåta att andra kategorier av svin får utfodras med matavfall under förutsättning att anläggningens svin endast tillåts lämna anläggningen för transport till slakt.3. Offentligt godkännande skall krävas för insamling, transport och behandling av matavfall som är avsett som svinfoder.Matavfallet skall transporteras i fordon eller behållare av sådant utförande att avfallet inte kan läcka ut från eller falla av fordonet under transporten.Efter varje användning skall fordonet eller behållarna rengöras och desinficeras enligt den behöriga myndighetens anvisningar.4. Det godkännande om behandling av matavfall som avses i punkt 3 skall beviljas på följande villkor:  P Anläggningen skall ha fullständigt avskilda anordningar för behandlat och obehandlat matavfall.  P Utrymmena där det obehandlade matavfallet förvaras och utrymmena där behandlingen äger rum skall vara lätta att rengöra och desinficera.5. Matavfall som samlats in i enlighet med punkt 3 får användas endast på den anläggning där det har värmebehandlats.Medlemsstaterna får tillåta att matavfall behandlas i specialiserade och för ändamålet utrustade, djurfria anläggningar som står under offentlig kontroll. I detta fall får matavfallet trots punkt 2 efter värmebehandling också användas som foder även åt andra svin än gödsvin, under förutsättning att distribution och användning kontrolleras så att risken för spridning av svinpestviruset kan elimineras.6. Tillåtelse enligt punkt 3 skall inte krävas i fråga om små anläggningar som använder sitt eget matavfall för sina egna svin, under förutsättning att matavfallet värmebehandlas på sådant sätt att svinpestviruset med säkerhet förstörs.Artikel 16 1. När det förfarande som fastställs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat hänskjuta ärendet till Ständiga veterinärmedicinska kommittén, (i det följande kallad "kommittén") som bildats genom rådets beslut den 15 oktober 1968.2. Inom kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med en majoritet av 41 röster.4. Kommissionen skall själv anta förslaget och omedelbart verkställa det om det är förenligt med kommitténs yttrande. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande, eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och omedelbart verkställa dem, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.Artikel 17 Artikel 16 skall gälla fram till den 21 juni 1981.Artikel 18 Med en rapport om de erfarenheter som samlats vid bekämpandet av svinpest och eventuella förslag till ändringar som grund skall rådet ompröva kraven enligt detta direktiv två år efter det att direktivet trätt i kraft.Artikel 19 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar, som behövs för att följa detta direktiv, vid en tidpunkt som skall bestämmas enhälligt av rådet på förslag från kommissionen före den 1 juli 1980.Artikel 20 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdad i Bryssel den 22 januari 1980.På rådets vägnarG. MARCORAOrdförande()) EGT nr C 127, 21.5.1979, s. 90.()) EGT nr C 227, 10.9.1979, s. 19.()) Etylendiamintetraättiksyra: natriumsalt.BILAGA 1 DIAGNOSTIK FÖR BEKRÄFTELSE AV SVINPESTFöljande riktlinjer, standarder och minimikriterier har fastställts för diagnostiken. De behöriga nationella svinpestlaboratorierna skall precisera de material och metoder som skall användas vid svinpestdiagnos.A. INSAMLING AV UNDERLAG FÖR DIAGNOSEN 1. Tonsillvävnad anses väsentlig för virusisolering och antigenundersökning. Prov på njurar, mjälte och tunntarm tillsammans med överkäksben och tarmlymfkörtlar bör också samlas in. Varje vävnadsprov bör placeras i en särskild plastpåse och förses med etikett. Proven bör transporteras och förvaras i täta behållare. De bör inte frysas men förvaras i kylskåpstemperatur och undersökas utan dröjsmål. 2. a) Blodprov för isolering av virus bör samlas in, företrädesvis från svin som visar tecken på feber eller visar andra sjukdomssymtom. Sterila icke-cytotoxiska rör bör användas för detta ändamål, och proven bör förvaras svalt, helst vid kylskåpstemperatur och därefter utan dröjsmål undersökas i laboratorium. b) Blodprov från svin som misstänks vara sjuka kan samlas in för isolering av virus från vita blodkroppar. Blodet skall hindras från att levra sig, företrädesvis genom tillsats av EDTA (). Proven bör förvaras vid kylskåpstemperatur och undersökas i laboratorium inom två dagar. 3. För att man lättare skall kunna ställa diagnos på kliniska fall och utföra kontroll bör blodprov för undersökning av antikroppar tas från djur som har tillfrisknat efter misstänkt infektion och från suggor som veterligen varit i kontakt med smittade eller misstänkta fall. På sådana misstänkta anläggningar skall prov tas på vart och ett av de första 20 misstänkta djuren eller de djur som varit i beröring med sådana, och på 25 % av alla andra djur. För att antikroppar som framkallats av svinpestvirus skall upptäckas med största möjliga säkerhet, bör prov samlas in på detta sätt från varje enhet på anläggningen. Serodiagnostik kan inte användas om officiell vaccinering har utförts.B. LABORATORIEDIAGNOS PÅ SVINPESTGrundprincipen för laboratoriediagnos på svinpest skall vara att påvisa virusantigen i vävnader enligt beskrivningen i punkt 1.Vid negativa eller osäkra resultat skall proven undersökas på nytt. Ytterligare prov bör samlas in från samma källa.Isolering av virus krävs vid osäkra eller negativa resultat av prov från djur som misstänks ha smittats av svinpest eller med prov från anläggningar som har varit i kontakt med fall av svinpest. Om det i sådana fall inte går att påvisa virusantigen eller isolera viruset, skall blodprov från djur som har tillfrisknat efter misstänkt sjukdom och från djur som veterligen har varit i kontakt med sjukdomen undersökas med avseende på neutraliserande antikroppar.Prov, metoder och kriterier för diagnosen skall föreskrivas av det nationella svinpestlaboratoriet i varje medlemsstat. 1. Påvisande av virusantigenFör att påvisa virusantigen i vävnader från organ, skall direkt immunofluorescensteknik användas på tunna kryostatsnitt (upp till fem mikroner) av tonsiller och vävnader från andra organ enligt A 1.Vid användning av det direkta immunofluoroscenstestet skall följande krav vara uppfyllda: a) Hyperimmunserum skall beredas från svin som är fria från infektioner eller antikroppar som skulle kunna påverka reaktionens specificitet eller kvalitet. b) Fluoresceinkonjugerat immunglobulin berett av svinserum som är hyperimmunt mot svinpest enligt a) skall ha en minsta arbetstiter av 1:20 bestämd i svinpestsmittade cellkulturer och bekräftad genom kontrolltester på vävnadssnitt. Konjugatet skall förena maximal tydlighet med minimal bakgrundsfärgning. c) Om ett prov visar särskild cytoplasmafluorescens skall det betraktas som positivt för svinpest. Om det råder osäkerhet bör resultaten bekräftas genom isolering av virus i cellkulturer. d) När den konstaterade fluorescensen misstänks bero på vaccinvirus skall anläggningen betraktas som misstänkt smittförande så länge den behöriga myndigheten anser detta nödvändigt. 2. Isolering och identifiering av virus i cellkulturer a) Virus från vävnadsprov isoleras på mottagliga (PK 15) cellkulturer eller lika mottagliga cellinjer. Cellkulturer som har odlats på täckglas utsätts för en lämpligt beredd 10 % vävnadssuspension från det misstänkta djuret; med början i en 10 % suspension skall kulturerna färgas och undersökas för specifik cytoplasmafluorescens 24 till 72 timmar efter inokulationen. b) Virusisoleringar från blodprov som insamlats och hanterats enligt punkt A.2 b behandlas genom att cellkulturer inokuleras på de sätt som beskrivs i punkt A.2 a eller b. Dessa kulturer bör exponeras för en lösning med en matt hinna som anpassats till den ursprungliga blodvolymen. I fråga om serumprov bör cellkulturerna inte exponeras för mer än 20 % spädning av det serum som skall testas.C. PÅVISANDE AV ANTIKROPPAR SOM HAR ÅSTADKOMMITS AV SVINPESTVIRUS I BLODPROVPåvisande av neutraliserande antikroppar i blodprov utförs för att underlätta diagnosen av svinpest på anläggningar med svin som visar kliniska tecken på sjukdomen eller som kan antas ha varit i kontakt med smittade svin. Detta kan också utföras som tillsyn eller för övervakning av besättningar med okänd status.Blodproven bör därför genomgå ett test av godkänt slag.Följande tester, som är godkända för användning, grundar sig på direkt immunofluorescensteknik och måste utföras tillsammans med lämpliga positiva och negativa serumkontroller. 1. Plaquereduktionstest (PRT) Detta test är grundat på metoden för mikroplaqueräkning. Serum som spätts ut tre gånger med början på 1:20 testas mot en lika stor volym virussuspension som innehåller 300 P1 000 plaqueformerande enheter (PFU) av en virulent stam av svinpestvirus med minst två monolayer-kulturer per utspädning.Resultaten uttrycks som en plaquereducerande titer, omvänt proportionell mot den serumspädning som reducerar antalet fluorescerande centra med 90 % i jämförelse med ett negativt kontrollserum som spätts ut 1:20. Titrarna bestäms grafiskt. 2. Neutralisationsindextest (NI-test)Testet är grundat på metoden för mikroplaqueräkning. En virusstam titreras i cellkulturer i närvaro av en lika stor mängd serum som är utspädd 1:20. Minst två monolayer-kulturer krävs för varje spädning om log10 av virussuspensionen.Graden av neutralisering uttrycks som skillnaden mellan infekterad titer i närvaro av det kända negativa serumet i utspädning 1:20, och titer av samma virussuspension i närvaro av det misstänkta serumet. Skillnaden utgör neutralisationsindex och uttrycks logaritmiskt. 3. Virusneutralisations- och immunofluorescenstest (NIFT)Detta test grundas på bestämningen av en 50-procentig slutpunkt. Kulturerna inokuleras med konstanta mängder virus efter inkubation med serum och resultaten grundas på frånvaron av specifik cytoplasmatisk fluorescens.Serumen späds 1:5 för avläsningens skull. Behövs en full titrering späds serumet till det dubbla med början vid 1:5. Varje utspädning blandas med lika stor mängd virussuspension som innehåller 100 till 200 infektionsdoser (TCID 50). Minst två kulturer används för varje spädningsnivå. NIFT-resultaten uttrycks som omvända värdet till utspädningen vid vilken hälften av de inokulerade cellkulturerna slutar visa någon specifik fluorescens. En slutpunkt interpoleras mellan de två spädningsnivåerna.D. VÄRDERING AV RESULTATEN FRÅN LABORATORIETESTER 1. Virusantigen som påvisas i organvävnader eller virus som isoleras från vävnadsprov med de metoder som anges i B.1 och 2 skall ligga till grund för en bekräftelse av sjukdomens förekomst, utom då det enligt B.1 d kan påvisas att en reaktion beror på vaccinvirus. 2. Sedan det konstaterats att antikroppar reagerar på svinpestvirus skall besättningen där smittan kommer ifrån anses som misstänkt. a) För att undanröja en sådan misstanke om svinpest som har uppstått genom undersökning på antikroppar, skall testet enligt avdelning E nedan användas för att skilja mellan svinpestreagerande antikroppar som kan ha inducerats genom BVDvirus och sådana antikroppar som beror på svinpestvirus. Alla originalprov skall testas en gång till genom differentialtest. b) Om misstanken kvarstår efter det första differentialtestet, skall ytterligare ett test utföras minst 30 dagar senare för att följa upp smittans eventuella spridning. Inom den misstänkta anläggningen skall prov tas från de 20 första djuren och från 25 % av de resterande djuren. 3. Tolkning av serologiska resultat a) Plaquereduktionstest (PRT) Om ett svin har en titer av >= 50 och dessutom visar kliniska eller epizootiologiska tecken som ger anledning att misstänka sjukdom, skall detta anses som en positiv diagnos.Om ett svin har en titer av >= 50 utan kliniska eller epizootiologiska tecken, finns det anledning att misstänka sjukdom och differentialdiagnostik bör tillämpas b) Neutralisationsindex (NI-test) Om ett svin har en titer av >= 1,0 och dessutom uppvisar kliniska eller epizootiologiska tecken som ger anledning att misstänka sjukdom, skall detta anses som en positiv diagnos.Om ett svin har en titer av >= 1,0 utan kliniska eller epizootiologiska tecken, finns det anledning att misstänka sjukdom och även differentialdiagnostik bör tillämpas. c) Virusneutralisation och immunofluorescenstest (NIFT) Om ett svin har en titer av >= 5 och dessutom uppvisar kliniska eller epizootiologiska tecken som ger anledning att misstänka sjukdom, skall detta anses som en positiv diagnos.Om ett svin har en titer av >= 5 utan kliniska eller epizootiologiska tecken, finns det anledning misstänka sjukdom och differentialdiagnostik bör tillämpas.E.  DIFFERENTIALDIAGNOS MELLAN SVINPEST (SP) OCH BOVIN VIRUSDIARRÉ (BVD) 1. Tester för differentialdiagnos på svinpest (SP) och bovin virusdiarré (BVD) grundas på parallella slutpunktstitreringar av serumen med virulenta stammar av både SP- och BVD-virus med hjälp av metoder som är fullt jämförbara.De använda stammarna av SP- och BVD-virusen bör vara officiellt godkända. För att kunna undanröja en misstanke om svinpest som uppstått genom fynd av antikroppar, bör blodprov undersökas med jämförande slutpunktstitreringar för att neutralisera antikroppar mot SP-virus och BVD-virus. 2. Resultaten av jämförande serologiska test mellan svinpest och bovin virusdiarré skall tolkas enligt följande: a) Om de jämförande testen visar  P att mer än ett svin har antikroppar mot SP utan att ha antikroppar mot BVD, eller  P att titrar mot SP-virus är lika med eller högre än titrar mot BVD hos en stor del av svinen, skall svinpest anses bekräftad. b) Om de jämförande testen visar att några av titrarna mot SP-virus är lika med eller högre än titrarna mot BVD-virus hos en del av svinen, skall svinpest misstänkas och differentieringen skall ske enligt följande:P De svin som visar neutraliserande titrar mot SP-virus som är högre än eller lika med titrar mot BVD-virus skall slaktas och deras foster skall undersökas för svinpestantigen eller virus tillsammans med sådana vävnader som anses vara av betydelse.  P Om svinpestantigen eller svinpestvirus konstateras, skall svinpest anses bekräftad.  P Om den undersökning som avses i andra strecksatsen ovan inte påvisar förekomst av svinpestantigen eller svinpestvirus, skall anläggningen anses misstänkt tills ännu en sats blodprov som samlats in minst 30 dagar senare har genomgått ytterligare jämförande test.  P Om dessa följande jämförande test visar att alla djur har påtagligt högre (fyra gånger eller mer) titer mot BVD-virus än SP-virus, skall misstankarna anses ogrundade.  P Om ett eller flera djur har en titer mot SP-virus som är lika med eller högre än dess titer mot BVD-virus, skall svinpest anses bekräftad. c) Om BVD-titrarna inte helt kan utesluta möjligheten av svinpest, skall anläggningen anses misstänkt och testas på nytt efter minst 30 dagar.BILAGA 2 De nationella svinpestlaboratorierna:Danmark: Statens veterinære Institut for Virusforskning, LindholmItalien: Istituto zooprofilattico sperimentale dell'Umbria e delle Marche, PerugiaStorbritannien: Central Veterinary Laboratory, Weybridge, Surrey, EnglandNordirland: Veterinary Research Laboratory, Stormont, BelfastBelgien: Institut national de recherches vétérinaires, Groeselenberg 99, 1180 BruxellesFrankrike: Laboratoire central de recherches vétérinaires d'Alfort, rue Pierre Curie 22, 94700 Maisons AlfortLuxemburg: Laboratoire bactériologique de médicine vétérinaire de l'État, avenue Gaston Diderich 54, LuxembourgIrland: Veterinary Research Laboratory, Abbotstown, Castleknock, Co. DublinTyskland: Bundesforschungsanstalt für Viruskrankheiten der Tiere, TübingenNederländerna: Central Veterinary Institute, LelystadDet nationella svinpestlaboratoriet i varje medlemsstat skall ansvara för samordningen av de standarder och diagnosmetoder som fastställs inom varje diagnoslaboratorium för svinpest i medlemsstaten. För detta ändamåla) får de förse de enskilda laboratorierna med diagnostiska reagenser,b) skall de kontrollera kvaliteten på alla diagnostiska reagenser som används inom medlemsstaten,c) skall de med jämna mellanrum anordna jämförande test,d) skall de förvara isolat av svinpestvirus från fall som bekräftats inom medlemsstaten.BILAGA 3 Epizootiologisk information1. Inom 24 timmar efter anmälan av det första utbrottet av svinpest måste den berörda medlemsstaten överlämna följande upplysningar till kommissionen och de övriga medlemsstaterna:  P Dagen då svinpest först misstänktes.  P Dagen då svinpest bekräftats och vilka metoder som använts för bekräftelsen.  P Den smittade anläggningens belägenhet och avståndet till närmaste svinuppfödningar.  P Antalet svin i varje kategori på anläggningen.  P Antalet svin i varje kategori där svinpest bekräftats samt dödligheten i sjukdomen.2. De upplysningar som anges i punkt 1 skall snarast möjligt följas av en rapport med följande uppgifter:  P Dagen då anläggningens svin slaktades och destruerades.  P Antalet svin som har slaktats och destruerats, antalet svin som skall slaktas senare samt senaste dag för sådan slakt i de fall undantaget enligt artikel 6 har tillämpats.  P Alla uppgifter om den troliga smittkällan eller om smittkällan, om denna har kunnat fastställas.3. För varje följande utbrott av svinpest på andra anläggningar skall den berörda medlemsstaten överlämna de uppgifter som anges i punkt 1 till kommissionen och de övriga medlemsstaterna inom den tid som fastställs i samma punkt, tills antalet smittade anläggningar och spridningen visar att sjukdomen är omfattande.