Avis juridique important

|

31976L0767

Rådets direktiv 76/767/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar med gemensamma föreskrifter för tryckkärl och metoder för kontroll av dem

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 262 , 27/09/1976 s. 0153 - 0168 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0182  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0127  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0182  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0192  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0192

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar med gemensamma föreskrifter för tryckkärl och metoder för kontroll av dem (76/767/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:I varje medlemsstat gäller tvingande bestämmelser för konstruktion, kontroll och handhavande av tryckkärl. Dessa krav skiljer sig från medlemsstat till medlemsstat. Sådana skiljaktigheter kan utgöra handelshinder och skapa ojämlika konkurrensförhållanden inom gemenskapen.Dessa hinder för upprättandet av en fungerande gemensam marknad kan minskas eller undanröjas, om samma krav gäller inom varje medlemsstat, antingen som tillägg till gällande lagstiftning eller i dennas ställe.Kontroll av att dessa tekniska krav efterlevs är nödvändig för att på ett effektivt sätt skydda användare och tredje man. Nuvarande kontrollförfarande skiljer sig från medlemsstat till medlemsstat. För att möjliggöra en fri cirkulation av tryckkärl inom gemenskapen och undvika upprepade kontroller, som i praktiken innebär ett hinder för fri handel med tryckkärl, bör åtgärder vidtas, som syftar till kontrollförfaranden, som ömsesidigt kan godkännas av medlemsstaterna.För att underlätta ett ömsesidigt godkännande av dessa kontrollförfaranden bör lämpliga former för typgodkännande och verifikationsförfarande inom EEG utarbetas och kriterierna för utseende av de organ, som har till uppgift att utföra kontrollerna, harmoniseras.Att ett tryckkärl försetts med EEG-märkning visar att det har kontrollerats på ett tillfredsställande sätt och motsvarar gällande tekniska krav. Förnyad kontroll, då tryckkärlet importeras och tas i bruk, blir därigenom inte längre nödvändig.De nationella föreskrifterna för tryckkärl gäller ett stort antal kategorier med stor inbördes variation i fråga om användningsområde, kapacitet och tryck. I detta direktiv fastställs allmänna bestämmelser i första hand för typgodkännande och kontrollförfaranden inom EEG. I särdirektiv för varje kategori av tryckkärl kommer de tekniska kraven för utformning och kontroll att fastställas liksom också, när det behövs, de fall då gemenskapens tekniska krav skall ersätta befintliga nationella föreskrifter.De tekniska kraven i direktiven om tryckkärl skall antas utan dröjsmål, så att de tekniska framstegen inom området blir beaktade. För att underlätta genomförandet av de åtgärder som behövs för att nå detta mål bör ett förfaringssätt utarbetas som innebär nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom Kommittén för teknisk uppdatering av de direktiv som syftar till att undanröja tekniska handelshinder inom gemenskapen beträffande tryckkärl.Tryckkärl som släpps ut på marknaden kan i vissa fall utgöra en säkerhetsrisk, trots att de motsvarar kraven i gällande särdirektiv; därför skall åtgärder vidtas för att få till stånd ett förfarande som begränsar dessa risker.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.KAPITEL I Definitioner och grundprinciper Artikel 11. I detta direktiv avses med tryckkärl: varje fast eller rörligt kärl, eller behållare, i vilket ett övertryck som överstiger 0,5 bar (50 kPa) kan råda eller utvecklas hos en fluid (gas, ånga eller vätska).2. Undantagna är- kärl, som utformats särskilt för användning i kärnkraftstekniska sammanhang och som vid fel kan ge upphov till spridning av radioaktivitet,- kärl, som är särskilt avsedda för att installeras på, eller driva, fartyg och luftfartyg,- rörledningar och rörsystem.Artikel 21. I särdirektiv skall för olika kategorier av tryckkärl och, om det behövs, tillhörande utrustning anges kraven för utförande och konstruktion liksom förfaringssättet vid kontroll, provning och, då det behövs, drift.Dessa särdirektiv skall för varje kategori av tryckkärl ange om det krävs EEG-typgodkännande och/eller EEG-verifikation.Särdirektiven kan innehålla- de villkor eller tidsgränser, som kan vara förknippade med EEG-typgodkännandet, och den märkning av kärlen, som kan krävas i dessa fall,- identifikationsmärkning för varje tryckkärl,- de krav som olika modeller av ett godkänt tryckkärl måste uppfylla för att kunna tilldelas samma typgodkännande.2. I detta direktiv avses med tryckkärl av EEG-typ: varje kärl som utformats och tillverkats så att det motsvarar kraven i det särdirektiv som gäller den kategori det tillhör.Artikel 3Ingen medlemsstat kan med hänvisning till konstruktion eller kontroll vägra, förbjuda eller inskränka utsläppandet på marknaden eller ibruktagandet av ett tryckkärl, i den mening som avses i detta direktiv och i särdirektivet för produktgruppen, om kärlet är av EEG-typ och motsvarar kraven i detta direktiv och i särdirektivet för produktgruppen.Artikel 4I medlemsstaterna skall EEG-typgodkännande och EEG-verifikation ha samma status som varje motsvarande nationellt förfarande.Artikel 5Den myndighet som utfärdar intyg om EEG-typgodkännande och det organ som utför verifikation skall inte ha några andra uppgifter än granskning, som utförs i enlighet med kraven i gällande särdirektiv, och de uppgifter som tilldelas dem här i detta direktiv.KAPITEL II EEG-typgodkännande Artikel 61. Om ett tilläggsdirektiv kräver EEG-typgodkännande, skall detta utfärdas före- EEG-verifikation, om sådan krävs,- utsläppande på marknaden och tagande i drift, om EEG-verifikation inte krävs.2. På begäran av tillverkaren eller dennes representant inom gemenskapen skall medlemsstaterna bevilja EEG-typgodkännande för varje slag av tryckkärl, som motsvarar kraven i särdirektivet för den aktuella produktgruppen.3. En ansökan om EEG-typgodkännande för en typ av tryckkärl kan endast inlämnas i en av medlemsstaterna.4. Medlemsstaterna skall bevilja, avslå eller dra in EEG-typgodkännande i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel och i avsnitt 1, 2 och 4 i bilaga I.Artikel 71. Om resultaten av den undersökning som föreskrivs i avsnitt 2 i bilaga I är tillfredsställande, skall den medlemsstat som utfört undersökningen utfärda ett intyg om EEG-typgodkännande, som skall tillställas den sökande.Om detta godkännande gäller en typ av tryckkärl som omfattas av kravet på EEG-verifikation, skall tillverkaren förse kärlet med den godkännandemärkning som föreskrivs i punkt 3.1 i bilaga 1, innan verifikationen utförs.2. Kraven för intyg och godkännandemärkning anges i avsnitten 3 och 5 i bilaga I.Artikel 8Om en ansökan om EEG-verifikation har gjorts för en kategori av tryckkärl som motsvarar kraven i ett särdirektiv, men för vilka EEG-typgodkännande inte krävs, skall tillverkaren på eget ansvar förse tryckkärlen med den speciella märkning, som beskrivs i punkt 3.2 i bilaga I, innan verifikationen görs.Artikel 91. En medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall dra tillbaka detta, om något av de villkor som anges i ett särdirektiv enligt artikel 2.1 inte uppfylls.2. Om en medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande finner att tryckkärl avviker från den modell som legat till grund för godkännandeta) kan den låta godkännandet stå kvar, om de konstaterade skillnaderna är försumbara, inte har någon avgörande inverkan på det tekniska utförandet och tillverkningsmetoderna och på intet sätt medför någon säkerhetsrisk,b) skall den dra in godkännandet, om ändringarna medför en säkerhetsrisk,c) skall den kräva att tillverkaren snarast gör de ändringar i tillverkningen som behövs, om den anser att produkterna inte längre överensstämmer med den godkända modellen. Den skall dra in godkännandet, om tillverkaren inte tillgodoser detta krav.3. Den medlemsstat som har beviljat ett EEG-typgodkännande måste också dra in detta, om den finner att detta godkännande inte borde ha getts.4. Om medlemsstaten, från en annan medlemsstat, får information om något av de förhållanden som nämns i punkt 1, 2 och 3 skall den efter samråd med denna stat vidta de åtgärder som föreskrivs i dessa punkter.5. Om det uppstår oenighet om lämpligheten eller nödvändigheten i att dra in ett godkännande mellan den myndighet som har beviljat ett EEG-typgodkännande och dess motsvarighet i en annan medlemsstat, skall kommissionen hållas underrättad om detta. Vid behov skall kommissionen inleda överläggningar som syftar till att uppnå en samrådslösning.6. Endast den medlemsstat som beviljat ett EEG-typgodkännande kan fatta beslut om att detta godkännande skall dras tillbaka. Medlemsstaten skall genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om varje sådant beslut.KAPITEL III EEG-verifikation Artikel 10Syftet med EEG-verifikationen skall vara att avgöra om ett tryckkärl uppfyller kraven i det aktuella särdirektivet, vilket, om så är fallet, visas med EEG-verifikationsmärke.Artikel 111. När ett tryckkärl inlämnas för EEG-verifikation, skall kontrollorganet undersöka oma) - tryckkärlet tillhör en produktkategori, för vilken EEG-typgodkännande krävs, och, i så fall, om kärlet motsvarar den godkända modellen och är försett med EEGs typgodkännandemärke,- tryckkärlet tillhör en produktkategori, för vilken EEG-typgodkännande inte krävs, och, i så fall, om kärlet uppfyller kraven i särdirektivet,b) - tryckkärlet vid kontrollprovning och i fråga om märkning och påskrift uppfyller kraven i särdirektivet.2. Tillverkaren får inte vägra kontrollorganet tillträde till produktionslokalerna, om detta är nödvändigt för att organet skall kunna utföra sin uppgift på ett fullgott sätt.Artikel 12I bilaga 3 anges de minimikriterier som medlemsstaterna skall iaktta då sådana kontrollorgan utses som behandlas i artikel 13, dock utan inskränkning av medlemsstaternas rätt att besluta om åtgärder och krav, som de anser nödvändiga i ett nationellt perspektiv, för att de organ som utses skall kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt, samordnat och oklanderligt sätt.Artikel 131. Varje medlemsstat skall tillställa de övriga medlemsstaterna och kommissionen en förteckning över de kontrollorgan som ansvarar för kontrollverksamheten med uppgift om eventuella inskränkningar i kontrollorgans kontrollbefogenheter. Staten skall också meddela varje senare beslutad ändring av denna förteckning.2. En medlemsstat som har utsett ett kontrollorgan skall återkalla beslutet, om den finner att organet inte uppfyller, eller har slutat uppfylla, kraven i bilaga III. Medlemsstaten skall omedelbart informera kommissionen och övriga medlemsstater om detta och ange om beslutet har återkallats helt eller endast beträffande visst slags kontroll.3. Bara den medlemsstat som har utsett ett kontrollorgan kan återkalla detta beslut eller införa begränsningar i organets befogenheter.Artikel 141. Efter att kontrollorganet utfört EEG-verifikation av ett tryckkärl enligt artikel 11 och bilaga 2, skall organet förse kärlet med EEGs del- eller slutverifikationsmärke på det sätt som anges i punkt 3 i bilaga II.2. Punkt 3 i bilaga II innehåller de krav som ställs på EEG-verifikationsmärkets form och övriga karakteristika.3. Kontrollorganet skall, i de fall detta krävs i ett särdirektiv, utfärda ett intyg som anger vilka kontroller som gjorts och resultaten av dessa.Artikel 15När särdirektivet för en kategori av tryckkärl inte kräver EEG-verifikation, skall tillverkaren på eget ansvar verifiera att varje tryckkärl motsvarar kraven i särdirektivet och, i de fall typgodkännande har getts, att det överensstämmer med den godkända modellen. Han skall därefter anbringaa) antingen det speciella märke som beskrivs i punkt 5.3 i bilaga I, om EEG-typgodkännande är nödvändigt, ellerb) det speciella märke som beskrivs i punkt 5.4 i bilaga I, om tryckkärlskategorin är befriad från krav på EEG-typgodkännande.KAPITEL IV Gemensamma bestämmelser för EEG-typgodkännande och EG-verifikation Artikel 161. Ett märke som föreskrivs i detta direktiv eller i något särdirektiv som är tillämpligt på ett tryckkärl och dess kompletterande utrustning, skall anbringas så att det är väl synligt, läsbart och outplånligt på varje tryckkärl och på den kompletterande utrustningen.2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att förbjuda att tryckkärl förses med märke och påskrift som kan förväxlas med EEG-märkena.KAPITEL V Undantagsklausul Artikel 171. Utformningen av ett tryckkärl och de metoder som används vid tillverkningen av det behöver inte överensstämma med alla bestämmelser i särdirektiven för att artikel 3 skall gälla, förutsatt att de avvikelser som har gjorts inte påverkar säkerhetsnivån negativt.2. Varje särdirektiv skall tydligt ange från vilka bestämmelser sådana avvikelser är möjliga eller från vilka bestämmelser inga avvikelser får förekomma.I sådana fall skall följande förfarande följas:a) Medlemsstaten sänder dokument med beskrivning av tryckkärlet och de handlingar som stöder ansökan, inklusive eventuella provningsprotokoll, till de övriga medlemsstaterna, som skall ha fyra månader på sig att tillstyrka eller avstyrka ansökan, meddela synpunkter, ställa frågor och/eller ytterligare krav och att begära ytterligare provning. De kan också, om de så önskar, överlämna ärendet till kommittén som avger yttrande med iakttagande av det förfarande som föreskrivs i artikel 20. Kopior av dessa handlingar skall sändas till kommissionen. Denna skriftväxling skall vara konfidentiell.b) Om ingen medlemsstat vid utgången av remisstiden har anmält avvikande åsikt eller begärt överlämnande till kommittén, skall medlemsstaten, efter att ha tillgodosett alla krav enligt punkt a, bevilja ansökan och informera övriga medlemsstater och kommissionen om detta beslut.c) Om någon medlemsstat inte har lämnat svar vid utgången av remisstiden, skall den anses ha tillstyrkt. Den medlemsstat som har begärt yttrandet skall dock vända sig till kommittén för att få bekräftelse om att inget svar inkommit.d) Om ärendet har överlämnats till kommittén, och denna har lämnat sitt tillstyrkande, får medlemsstaten medge avvikelse på de villkor som kommittén kan ha föreslagit.e) Handlingarna i ärendet skall vara avfattade på det eller de språk som är mottagarlandets nationalspråk eller på något annat språk som mottagarlandet godkänt.KAPITEL VI Anpassning av direktiven till tekniskt framåtskridande Artikel 18Vid ändringar skall det förfarandet följas som föreskrivs i artikel 20, när ändringarna behövs för att till det tekniska framåtskridandet anpassa- bilaga I och II till detta direktiv och- de bestämmelser som särskilt anges i varje särdirektiv.Artikel 191. En kommitté (nedan kallad "kommittén") inrättas härmed för att anpassa de direktiv, som syftar till att avlägsna tekniska handelshinder beträffande tryckkärl, till det tekniska framåtskridandet. Den skall bestå av representanter från medlemsstaterna med en representant för kommissionen som ordförande.2. Kommittén skall fastställa sin egen arbetsordning.Artikel 201. Vid begäran om tillämpning av det förfarande som stadgas här i denna artikel skall kommittén sammankallas av ordföranden, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av en representant för någon av medlemsstaterna.2. Kommissionens representant skall presentera ett förslag till åtgärder som skall vidtas för kommittén. Denna skall lämna sina synpunkter på dessa åtgärder inom en tidsrymd som fastställts av ordföranden med hänsyn till hur brådskande åtgärderna är. Besluten skall fattas med en majoritet av minst 41 röster, varvid medlemsstaternas röster skall ha viktats enligt bestämmelserna i artikel 148.2 i Fördraget. Ordföranden skall inte delta i omröstningen.3. a) Kommissionen skall anta de föreslagna åtgärderna, om dessa överensstämmer med kommitténs uppfattning.b) Om de föreslagna åtgärderna inte överensstämmer med kommitténs uppfattning, eller om kommittén inte tagit ställning, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet åtgärder. Rådet skall fatta beslut med kvalificerad majoritet.c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader räknat från den tidpunkt då det mottog förslaget, skall kommissionen anta de föreslagna åtgärderna.KAPITEL VII Skyddsklausul Artikel 211. Om en medlemsstat har goda grunder för att anta att ett eller flera tryckkärl innebär en säkerhetsrisk, trots att det eller de uppfyller kraven i detta direktiv och i särdirektiven, kan den tillfälligt förbjuda att kärlet eller kärlen släpps ut på marknaden inom dess territorium eller besluta om särskilda villkor. Medlemsstaten skall omedelbart underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om detta och ange skälen till beslutet.2. Kommissionen skall inom sex veckor rådfråga berörda medlemsstater och sedan utan dröjsmål meddela sin uppfattning och vidta lämpliga åtgärder.3. Om kommissionen anser att ändringar av teknisk natur är nödvändiga i direktivet, skall dessa ändringar antas, antingen av kommissionen eller av rådet, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 20. I sådana fall kan den medlemsstat som har infört skyddsåtgärderna fortsätta att tillämpa dessa, till dess att ändringarna har trätt i kraft.KAPITEL VIII Särskilda bestämmelser Artikel 221. Denna artikel skall tillämpas på sådana tryckkärl som faller under detta direktiv enligt artikel 1, men som inte omfattas av något särskilt särdirektiv.2. I detta fall skall följande regler gälla:a) De behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten skall betrakta tryckkärl som har kontrollerats och provats av ett kontrollorgan som är tillsatt enligt det förfarande som anges i bilaga IV, som förenliga med tillämpliga lagar och andra författningar i medlemsstaten.b) Denna provning och kontroll skall utföras i enlighet med det förfarande som beskrivs i bilaga IV och med de metoder som är godtagna i den mottagande medlemsstaten eller är godtagna som likvärdiga av denna stats myndigheter.Den provning och kontroll som åsyftas i punkterna a och b skall omfatta allt som är möjligt att utföra på tillverkningsplatsen.3. Medlemsstaterna skall betrakta rapporter och intyg, som utfärdats av kontrollorganen i ursprungsstaten som likvärdiga med motsvarande nationella dokument.KAPITEL IX Slutbestämmelser Artikel 23Varje beslut om att inte bevilja EEG-typgodkännande eller att vägra EEG-verifikationsmärkning, att återkalla ett godkännande eller att förbjuda försäljning eller användning av tryckkärl av EEG-typ som fattats av en medlemsstat eller ett kontrollorgan enligt detta direktiv och särdirektiven skall innehålla en exakt redogörelse för de grunder som lett till beslutet. Ett sådant beslut skall snarast möjligt delges den berörda parten, som samtidigt skall underrättas om vilka rättsmedel som står till dennes förfogande enligt gällande lagstiftning i medlemsstaten och tidsgränserna för dessa.Artikel 241. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall se till att till kommissionen överlämna texterna till bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 25Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1976.På rådets vägnarM. van der STOELOrdförande(1) EGT nr C 2, 9.1.1974, s. 64.(2) EGT nr C 101, 23.11.1973, s. 25BILAGA 1(1)EEG-TYPGODKÄNNANDE1. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 1.1 Ansökan och därmed sammanhängande skriftväxling skall upprättas på ett språk som är officiellt språk i den stat till vilken ansökan riktas i enlighet med denna stats lagstiftning. Staten har rätt att kräva att även de bifogade dokumenten är avfattade på nyss nämnda språk.1.2 Ansökan skall innehålla följande upplysningar:- Namn och adress för tillverkaren eller firman, eller dennes (dess) representant eller till den sökande och den eller de platser där kärlen tillverkas.- Den produktkategori kärlet tillhör.- Avsedd användning eller ej tillåten användning.- Tekniska specifikationer.- Varumärke, om sådant finns, eller varuslag.1.3 Till ansökan skall bifogas två exemplar av varje dokument som är nödvändigt för bedömningen, och särskilt:1.3.1 En beskrivning som innehåller- materialspecifikationer, konstruktionsmetoder och hållfasthetsberäkningar för kärlet,- uppgifter om eventuella säkerhetsanordningar,- de platser där man skall anbringa de typgodkännande- och verifikationsmärken, som föreskrivs i detta direktiv, liksom också den övriga märkning, som föreskrivs i särdirektiven.1.3.2 Planritningar och, vid behov, detaljerade ritningar över betydelsefulla konstruktionsdetaljer.1.3.3 All annan information som krävs i särdirektiven.1.3.4 En försäkran att ingen annan ansökan om EEG-typgodkännande har inlämnats för kärl av samma utförande.2. UNDERSÖKNING FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE 2.1 Undersökning för EEG-typgodkännande skall utföras på grundval av ritningar och, vid behov, undersökning av provexemplar av kärlet.Undersökningen skall innefattaa) kontroll av konstruktionsberäkningar, tillverkningsmetoder, kompetens hos personalen och material, samt vid behov ocksåb) kontroll av säkerhetsanordningar, mätinstrument och installationsmetoder.3. INTYG OCH EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE 3.1 Det intyg som omnämns i artikel 7 skall innehålla resultaten av undersökningen av konstruktionen och ange de eventuella villkor som, enligt artikel 2.1, kan vara förknippade med godkännandet. Det skall åtföljas av de beskrivningar och ritningar som behövs för att identifiera modellen och, vid behov, förklara dess funktionssätt. Det godkännandemärke som föreskrivs i artikel 7 skall vara den stiliserade bokstaven å försedd med följande:- I överdelen, särdirektivets kronologiskt tilldelade serienummer och, med versal(er), förkortningen för den stat som beviljat EEG-typgodkännandet (B förBelgien, D för Förbundsrepubliken Tyskland, DK för Danmark, F för Frankrike, I för Italien, IRL för Irland, L för Luxemburg, NL för Nederländerna, UK för Storbritannien) och årtal för EEG-typgodkännandet. Numret för det särdirektiv, som EEG-typgodkännandet hänför sig till, tilldelas av rådet vid utfärdandet av direktivet,- i nederdelen, EEG-typgodkännandets nummer.Ett exempel på detta märke visas i punkt 5.1.3.2 Det märke som nämns i artikel 8 består av den stiliserade bokstaven å, symmetriskt omvänd längs en vertikalaxel och i överdelen försedd med samma information som den som krävs i punkt 3.1, första strecksatsen, och i nederdelen med referensnumret för den produktkategori som är befriad från krav på EEG-typgodkännande, om särdirektivet kräver detta.Ett exempel på detta märke visas i punkt 5.2.3.3 Det märke som nämns i artikel 15 a är identiskt med märket för EEG-typgodkännande, men omgivet av en sexhörning.Ett exempel på detta märke visas i punkt 5.3.3.4 Det märke som nämns i artikel 15 b är identiskt med märket för befrielse från EEG-typgodkännande, men omgivet av en sexhörning.Ett exempel på detta märke visas i punkt 5.4.4. OFFENTLIGGÖRANDE AV EEG-TYPGODKÄNNANDEN 4.1 Intyg om EEG-typgodkännande skall publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.4.2 Samtidigt som medlemsstaten underrättar den sökande om beslutet, skall den sända kopior av intyget om EEG-typgodkännande till kommissionen och till de övriga medlemsstaterna, vilka också kan begära kopior av den tekniska dokumentationen i dess slutgiltiga skick och av protokollen från de provningar och undersökningar som tryckkärlet har genomgått.4.3 Återkallande av EEG-typgodkännande skall offentliggöras enligt det förfarande som föreskrivs i punkterna 4.1 och 4.2.4.4 Varje medlemsstat som inte beviljar EEG-typgodkännande för ett tryckkärl skall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om sitt beslut.5. MÄRKEN SOM SKALL ANVÄNDAS VID EEG-TYPGODKÄNNANDE 5.1 Märke för EEG-typgodkännande (se 3.1)Exempel: >Hänvisning till > EEG-typgodkännande beviljat av Förbundsrepubliken Tyskland 1979 enligt det första särdirektivet.EEG-typgodkännandets nummer.5.2 Märke för befrielse från krav på EEG-typgodkännande (se 3.2)Exempel: >Hänvisning till > Tryckkärl tillverkat i Tyskland år 1979 och befriat från krav på EEG-typgodkännande enligt det första särdirektivet.Referensnumret för den produktkategori som är befriad från krav på EEG-typgodkännande, om särdirektivet föreskriver detta.5.3 Märke för EEG-typgodkännande och befrielse från krav på EEG-verifikation (se 3.3)Exempel: >Hänvisning till > EEG-typgodkännande beviljat av Förbundsrepubliken Tyskland 1979 med tillämpning av det första särdirektivet.EEG-typgodkännandets nummer.5.4 Märke för befrielse från krav på EEG-typgodkännande och EEG-verifikation (se 3.4)Exempel: >Hänvisning till > Tryckkärl tillverkat i Tyskland år 1979 och befriat från krav på EEG-typgodkännande enligt det första särdirektivet.Referensnumret för den produktkategori som är befriad från krav på EEG-typgodkännande, om särdirektivet föreskriver detta.5.5 I särdirektiven kan anges var de märken som används vid EEG-typgodkännande skall placeras och vilka dimensioner de skall ha.Om inte annat anges i särdirektiven skall bokstäver och siffror i varje märke vara åtminstone 5 mm höga.>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Se tillägg till bilagorna I och II.BILAGA 2(1)EEG-VERIFIKATION1. ALLMÄNT 1.1 EEG-verifikationen kan utföras i ett eller flera steg.1.2 Med iakttagande av kraven i särdirektiven skall1.2.1 EEG-verifikationen utföras i endast ett steg beträffande kärl som utgör en enhet då de lämnar fabriken, det vill säga kärl som teoretiskt kan förflyttas till installationsstället utan föregående demontering,1.2.2 verifikation av kärl som inte levereras som en sammanhängande enhet utföras i två eller flera steg,1.2.3 verifikationen i första hand syfta till att säkerställa att kärlet överensstämmer med den typgodkända modellen, eller, beträffande kärl som är befriade från krav på EEG-typgodkännande, med de krav som har fastlagts i det aktuella särdirektivet.2. EEG-VERIFIKATIONENS INNEHÅLL 2.1 Med iakttagande av kraven i särdirektiven skall kontrollen omfatta- undersökning av materialens egenskaper,- kontroll av konstruktionsberäkningar, tillverkningsmetoder, kompetens hos personalen och ingående material,- en invändig undersökning med kontroll av inre delar och svetsarbetet,- ett tryckprov,- kontroll av säkerhetsanordningar och mätinstrument,- en utvändig undersökning av kärlets olika delar,- ett funktionsprov, om detta föreskrivs i särdirektiven.3. MÄRKEN FÖR EEG-VERIFIKATION 3.1 Beskrivning av EEG-verifikationsmärken3.1.1 Med iakttagande av kraven i särdirektiven skall de märken för EEG-verifikation som anbringas enligt punkt 3.3 ha följande utformning:3.1.1.1 Det slutliga EEG-verifikationsmärket skall bestå av två stämplar.3.1.1.1.1 Den första skall bestå av bokstaven "e" med inskrift av följande:- I övre halvan, med versal(er), förkortningen för den stat i vilken verifikationen utförts (B för Belgien, D för Förbundsrepubliken Tyskland, DK för Danmark, F för Frankrike, I för Italien, IRL för Irland, L för Luxemburg, NL för Nederländerna, UK för Storbritannien), vid behov åtföljd av en eller två siffror som betecknar en region.- I nedre halvan, kontrollorganets märke anbringat av kontrollanten, och eventuellt också dennes eget märke.3.1.1.1.2 Den andra stämpeln skall bestå av verifikationsdatum inskrivet i en sexhörning utformad med den noggrannhet som krävs i särdirektiven.3.1.1.2 EEGs märke för delverifikation skall bestå endast av den första stämpeln(2).3.2 Märkenas utformning och dimensioner3.2.1 Figurerna 1 och 2 nedan är exempel på de märken som beskrivs i punkterna 3.1.1.1.1 och 3.1.1.1.2.Särdirektiven kan innehålla närmare föreskrifter om placering och dimensioner för EEGs verifikationsmärken.Om inte annat anges i särdirektiven skall bokstäver och siffror i varje märke vara åtminstone 5 mm höga.3.2.2 Kontrollorganen i medlemsstaterna skall förse varandra med kopior av teckningarna till EEGs verifikationsmärken.3.3 Anbringandet av märkena3.3.1 EEGs slutverifikationsmärke skall anbringas på föreskriven plats, sedan kärlet slutverifierats och funnits motsvara EEG-kraven.3.3.2 När verifikationen utförs i mer än ett steg, skall EEGs delverifikationsmärke på tillverkningsstället anbringas på tryckkärlet eller på någon av dess delar och på den plats som är särskilt avsedd för märket eller på annan plats som anges i särdirektiven, om produkten på detta stadium av prövningsförfarandet motsvarar EEG-kraven.>Hänvisning till >Tillägg till bilagorna 1 och 2Schema över de olika kombinationsmöjligheterna vid EEG-typgodkännande och EEG-verifikation>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >(1) Se tillägg till bilagorna 1 och 2.(2) Förklarande not om EEGs slutgiltiga verifikationsmärke och delverifikationsmärkeOm ett kärl inte kan hopmonteras på tillverkningsstället, eller om dess egenskaper riskerar att påverkas under transport, skall EEG-verifikationen utföras enligt följande:- Tryckkärlet verifieras på tillverkningsstället av ett kontrollorgan i ursprungslandet, som, förutsatt att EEG-kraven uppfylls, skall anbringa den "e"-märkning, som beskrivs i 3.1.1.1.1 och går under benämningen EEG-delverifikationsmärke.- Tryckkärlet slutverifieras på installationsstället av ett kontrollorgan i mottagarlandet, som, förutsatt att kärlet motsvarar EEG-kraven, skall anbringa den märkning, som beskrivs i 3.1.1.1.2 och som, tillsammans med EEG-delverifikationsmärket, går under benämningen EEG-slutverifikationsmärke.BILAGA 3De minimikriterier som skall iakttas av medlemsstaterna vid utseende av kontrollorgan som skall utföra EEG-verifikation1. Kontrollorganet, dess chef eller den personal som har ansvaret för att utföra verifikationsprovning får inte vara konstruktör, tillverkare, leverantör eller installatör av de tryckkärl eller installationer, som de har att kontrollera, och inte heller någon av dessa parters befullmäktigade representant. De får inte bli direkt inblandade i konstruktion, tillverkning, marknadsföring, representation eller underhåll som avser kärlen eller installationerna. De får inte heller vara representant för någon som utövar nämnda aktiviteter. Detta utesluter inte möjligheten av utbyte av teknisk information mellan tillverkaren och kontrollorganet.2. Kontrollorganet och dess personal skall utföra verifikationsprovningarna med den största yrkesintegritet och tekniska kompetens och vara fria från varje form av påtryckning och bevekelsegrund, inte minst av ekonomisk natur - särskilt från de personers eller gruppers sida vilkas intressen påverkas av verifikationsresultaten - som skulle kunna inverka på deras bedömning och på resultaten av kontrollen.3. Kontrollorganet skall ha tillräcklig personal och utrustning till sitt förfogande för att på ett riktigt sätt kunna utföra de administrativa och tekniska uppgifter som är förknippade med verifikationerna. Organet skall också ha tillgång till utrustning för speciella verifikationer.4. Den personal som ansvarar för kontrollen skall ha- god teknisk och yrkesmässig utbildning,- tillfredsställande kunskaper om de krav som gäller vid de provningar de utför och nödvändig erfarenhet av sådan provning,- förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter för att dokumentera provresultaten.5. Kontrollpersonalens opartiskhet skall vara garanterad. De enskilda kontrollanternas ersättning får inte vara beroende av antalet prov de utför eller av resultaten av dessa.6. Kontrollorganet skall teckna en ansvarsförsäkring, om inte staten i enlighet med nationell lag övertar ansvaret eller medlemsstaten själv är direkt ansvarig för provningen.7. Kontrollorganets personal skall ha tystnadsplikt beträffande allt som framkommer då den utför sina uppgifter (dock inte gentemot behöriga myndigheter i den stat där verksamheten utförs) i allt som gäller tillämpningen av detta direktiv, av särdirektiven och av varje nationell rättsregel som sätter dem i kraft.BILAGA 4DEFINITIONERUrsprungsland: den medlemsstat där tryckkärlet tillverkatsMottagarland: den medlemsstat som tryckkärlet skall importeras till eller i vilken den skall tillhandahållas på marknaden och/eller tas i brukUrsprungsförvaltning: behöriga myndigheter i ursprungslandetMottagarförvaltning: behöriga myndigheter i mottagarlandetFÖRFARANDE 1 När en tillverkare önskar exportera ett tryckkärl, eller flera tryckkärl av samma typ, skall han eller hans representant inlämna en ansökan, direkt eller genom importören i mottagarlandet, till mottagarförvaltningen med hänvisning till artikel 22 och begäran om verifikationsprovning, som skall utföras efter de metoder som fastställts i mottagarlandet av ett annat kontrollorgan än mottagarlandets.I sin ansökan skall tillverkaren eller dennes representant ange vilket kontrollorgan han har valt. Detta val skall göras bland de organ som är upptagna på den lista som ursprungslandet lämnat in enligt artikel 13. Om det rör sig om ett mycket litet antal tryckkärl som tillverkats särskilt för en enstaka order eller utformats för en sammansatt installation på grundval av information och specifikationer som lämnats av kunden eller den konsultbyrå denne anlitar, kan dock undantagsvis ett kontrollorgan i ursprungslandet väljas av kunden, oavsett om det finns upptaget i den lista som nämns i artikel 13, förutsatt att mottagarförvaltningen godkänner detta val.Mottagarförvaltningen skall underrätta ursprungsförvaltningen om sitt beslut i ärendet.Om kundens eller importörens namn är känt, skall det anges i ansökan.Till ansökan skall bifogas en dokumentation som innehåller ritningar och kalkyler för kärlet eller modellen, materialspecifikationer, information om tillverkningsprocesserna och detaljerade upplysningar om de kontrollmetoder som används under tillverkningen tillsammans med all annan information som tillverkaren eller dennes representant anser kan vara till hjälp för mottagarförvaltningen, då den skall avgöra om tryckkärlet, eller partiet tryckkärl av samma modell, uppfyller kraven i mottagarlandets föreskrifter för tryckkärl.Dessa dokument skall lämnas in i fyra exemplar på språket (språken) i mottagarlandet eller på något annat språk som mottagarlandet godtar.22.1 Mottagarförvaltningen skall erkänna mottagandet av handlingarna så snart de kommit in.2.22.2.1 Om mottagarförvaltningen anser att de handlingar den mottagit innehåller all information som krävs i avsnitt 1, skall den ha tre månader räknat från ankomstdatum till sitt förfogande för en ingående granskning av handlingarna i ärendet.2.2.2 Om mottagarförvaltningen anser att de handlingar den mottagit inte innehåller all information som krävs i avsnitt 1, skall den ha en månad räknat från ankomstdatum till sitt förfogande för att meddela sökanden vilka kompletteringar som erfordras. Så snart förvaltningen erhållit handlingarna med de begärda kompletteringarna, skall förfarandet i 2.2.1 följas.2.32.3.1 Om det framgår vid en ingående granskning av handlingarna att tryckkärlet, eller partiet tryckkärl av samma typ, som tillverkats eller skall tillverkas enligt de insända dokumenten motsvarar kraven i mottagarlandets föreskrifter för tryckkärl, eller kan godtas efter undantag från dessa krav, skall mottagarförvaltningen underrätta den sökande om detta inom den tidsfrist som fastlagts i punkt 2.2.1.Om tryckkärlet, eller partiet tryckkärl av samma typ, som avses i ansökan, inte omfattas av några föreskrifter i mottagarlandet, kan mottagarförvaltningen kräva att ursprungslandets föreskrifter om tryckkärl skall tillämpas.2.3.2 Om det framgår vid en ingående granskning av handlingarna att tryckkärlet, eller partiet tryckkärl av samma typ, som tillverkats eller skall tillverkas enligt de insända dokumenten, inte motsvarar kraven i mottagarlandets föreskrifter för tryckkärl, och undantag från dessa inte kan medges, skall mottagarförvaltningen underrätta den sökande om detta inom den tidsfrist som fastlagts i punkt 2.2.1 och ange vilka krav i föreskrifterna som inte är uppfyllda och vilka som måste uppfyllas för att tryckkärlet, eller partiet tryckkärl av samma typ, skall kunna godkännas. Förvaltningen skall också ange vilka bestämmelser för tillverkningen som gäller i mottagarlandet och vilka kontroller, provningar och verifikationer som krävs i detta lands gällande föreskrifter för tryckkärl.Om den sökande är villig att förändra konstruktionen, tillverkningsprocessen och/eller verifikationsmetoderna så att tryckkärlet, eller partiet tryckkärl av samma typ, uppfyller de angivna villkoren, skall han göra motsvarande ändringar i sina ansökningshandlingar. Så snart förvaltningen mottagit de reviderade ansökningshandlingarna, skall det förfarande som beskrivs i 2.2.1 följas men med tidsfristen för granskning inskränkt till två månader.2.3.3 De kriterier som mottagarförvaltningen använder när den medger eller inte medger undantag från de föreskrifter som nämnts i punkterna 2.3.1 och 2.3.2 skall vara de som är brukliga vid behandling av ansökningar från tillverkare i mottagarlandet.2.4 Avgifter, skatter och andra kostnader för granskning av ansökningshandlingarna skall vara de som fastställs i mottagarlandets regler.3 Det kontrollorgan som valts enligt avsnitt 1 ovan skall utföra de uppdrag som mottagarförvaltningen begär.4 Efter att kontrollorganet utfört de kontroller, provningar och verifikationer som mottagarförvaltningen begärt och fastställt att resultaten är tillfredsställande, skall kontrollorganet överlämna protokollen över dessa kontroller till tillverkaren eller dennes representant och till mottagarförvaltningen. Kontrollorganet skall även överlämna intyg som bekräftar att de kontroll-, provnings- och verifikationsmetoder som använts och de resultat som erhållits överensstämmer med mottagarlandets krav.Om resultaten av kontrollerna inte är tillfredsställande, skall kontrollorganet underrätta den sökande och mottagarförvaltningen.Dessa handlingar skall vara skrivna på mottagarlandets språk eller på något annat språk som mottagarlandet godtar.5 Avgifter, skatter och andra kostnader för utförandet av dessa kontroller och provningar skall beräknas efter de regler som gäller för kontrollorganet.6 Mottagarförvaltningen skall säkerställa att alla ritningar och handlingar den mottagit förblir konfidentiella.


title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/96/EG av den 19 november 2008 om förvaltning av vägars säkerhet

text:
               29.11.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 319/59

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/96/EG
   av den 19 november 2008
   om förvaltning av vägars säkerhet
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 71.1 c,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Det transeuropeiska vägnätet, vars omfattning bestämdes i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (3), bidrar på ett avgörande sätt till integration, sammanhållning och välstånd i Europa. I synnerhet bör en hög säkerhet garanteras.

               (2)

               I sin vitbok av den 12 september 2001, Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010 – Vägval inför framtiden, pekade kommissionen på behovet av att genomföra trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalyser och trafiksäkerhetsrevisioner, för att kartlägga och åtgärda vägsträckor med hög olyckstäthet inom gemenskapen. Man satte också upp målet att halvera antalet dödsoffer på vägarna inom Europeiska unionen under perioden 2001–2010.

               (3)

               I sitt meddelande av den 2 juni 2003, Europeiskt åtgärdsprogram för trafiksäkerhet – Att halvera antalet dödsoffer i trafiken i Europeiska unionen till år 2010: ett gemensamt ansvar, fastslog kommissionen att vägarna utgör den tredje pelaren i trafiksäkerhetspolitiken, som i hög grad bör bidra till att uppnå gemenskapens mål att minska trafikolyckorna.

               (4)

               På senare år har fordonens utformning förbättrats avsevärt (säkerhetsåtgärder har vidtagits och ny teknik har utvecklats och tillämpats), vilket har bidragit till att minska antalet personer som omkommer eller skadas i olyckor på vägarna. Om målet för 2010 ska kunna uppnås måste insatser också göras på andra områden. I arbetet med att åstadkomma säkrare vägar finns en stor förbättringspotential, som måste utnyttjas på bästa sätt.

               (5)

               Att utforma lämpliga metoder är ett avgörande hjälpmedel för att åstadkomma säkrare vägar i det transeuropeiska transportnätet. Trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalyser bör på ett strategiskt plan visa de trafiksäkerhetsmässiga effekterna av olika alternativa sätt att planera ett vägprojekt och bör spela en viktig roll vid valet mellan olika vägsträckningar. Resultat från trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalyser kan redovisas i en rad olika dokument. Genom trafiksäkerhetsrevisioner bör man dessutom i detalj kartlägga riskmoment i vägprojekt. Det är därför lämpligt att utforma metoder som ska följas inom dessa två områden för att göra det transeuropeiska vägnätet säkrare, samtidigt som de vägtunnlar undantas som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/54/EG av den 29 april 2004 om minimikrav för säkerhet i tunnlar som ingår i det transeuropeiska vägnätet (4).

               (6)

               Ett flertal medlemsstater har redan väl fungerande system för förvaltning av vägars säkerhet. Dessa medlemsstater bör få fortsätta att tillämpa sina metoder, i den mån de överensstämmer med målen i detta direktiv.

               (7)

               Forskning är av avgörande betydelse när det gäller att förbättra säkerheten på vägarna inom Europeiska unionen. Det är viktigt att utveckla och presentera komponenter, åtgärder och metoder (inklusive telematik) och sprida forskningsresultat för att öka trafiksäkerheten.

               (8)

               Säkerheten på befintliga vägar bör höjas genom att investeringarna koncentreras till vägsträckor med den högsta olyckstätheten och/eller vägsträckor där möjligheten att minska antalet olyckor är störst. Förare bör uppmärksammas på vägsträckor med hög olyckstäthet så att de kan anpassa sitt beteende och bättre följa trafikreglerna, framför allt hastighetsgränser.

               (9)

               En rangordning av vägnätets säkerhet har stor potential så snart den genomförts. När vägsträckor med hög olyckstäthet har åtgärdats och korrigerande åtgärder vidtagits, bör säkerhetsinspektioner i förebyggande syfte få en mer framträdande roll. Regelbundna inspektioner är ett avgörande hjälpmedel för att förebygga risker för alla vägtrafikanter, inbegripet oskyddade grupper, även när det gäller vägarbeten.

               (10)

               Genom utbildning och certifiering baserad på utbildningsplaner och hjälpmedel för kompetensbedömning vilka godkänts av medlemsstaterna bör man se till att personal med ansvar för säkerhetsfrågor har aktuella kunskaper.

               (11)

               För att öka säkerheten på vägarna i Europeiska unionen bör åtgärder vidtas för att ett mer regelbundet och konsekvent utbyte av bästa metoder ska kunna ske mellan medlemsstaterna.

               (12)

               För att säkerställa en hög grad av trafiksäkerhet inom Europeiska unionen bör medlemsstaterna fastställa riktlinjer för förvaltning av vägars säkerhet. Genom anmälan av dessa riktlinjer till kommissionen och regelbunden rapportering om deras tillämpning bör systematiska förbättringar av vägars säkerhet möjliggöras på gemenskapsnivå och en grund skapas för att bygga upp ett system som blir allt effektivare med tiden. Rapporteringen om hur riktlinjerna tillämpas bör dessutom ge övriga medlemsstater möjlighet att identifiera de mest effektiva lösningarna, medan systematisk insamling av data från före-efter-studier bör göra det möjligt att välja de mest effektiva åtgärderna för framtida insatser.

               (13)

               De bestämmelser i detta direktiv som gäller investeringar i trafiksäkerheten bör inte påverka medlemsstaternas befogenheter när det gäller investeringar i underhåll av vägnätet.

               (14)

               Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa metoder för att se till att trafiksäkerheten i hela det transeuropeiska vägnätet håller en konsekvent hög nivå, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför på grund av åtgärdens verkningar bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (15)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (5).

               (16)

               Kommissionen bör särskilt ges behörighet att anta de kriterier som är nödvändiga för att förbättra metoderna för förvaltningen av vägars säkerhet och att anpassa bilagorna till den tekniska utvecklingen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, bland annat genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

               (17)

               Det är mycket viktigt att det finns tillräckligt med parkeringsplatser längs vägarna, inte bara i brottsförebyggande syfte, utan även för trafiksäkerheten. Parkeringsplatser gör att förare kan stanna och vila i god tid och sedan vara helt koncentrerade under den fortsatta resan. En integrerad del av förvaltningen av vägars säkerhet bör därför vara att tillhandahålla tillräckligt många säkra parkeringsplatser.

               (18)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (6) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dem.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   I detta direktiv krävs att medlemsstaterna fastställer och genomför metoder för trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalyser, trafiksäkerhetsrevisioner, förvaltning av vägnätets säkerhet och säkerhetsinspektioner.
   2.   Detta direktiv ska tillämpas på de vägar som bildar det transeuropeiska vägnätet, oberoende av om de håller på att utformas, byggas eller är i bruk.
   3.   Medlemsstaterna får även tillämpa bestämmelserna i detta direktiv, som en uppsättning bästa metoder, för de nationella vägar som inte ingår i det transeuropeiska vägnät som helt eller delvis byggdes med hjälp av gemenskapsmedel.
   4.   Detta direktiv ska inte tillämpas på vägtunnlar som omfattas av direktiv 2004/54/EG.
   Artikel 2
   Definitioner
   I detta direktiv avses med
   1.   det transeuropeiska vägnätet: det vägnät som definieras i avsnitt 2 i bilaga I till beslut nr 1692/96/EG,
   2.   behörigt organ: varje offentlig eller privat organisation som inrättats på nationell, regional eller lokal nivå och som deltar i genomförandet av detta direktiv på grundval av sina befogenheter, inbegripet sådana organ som utsetts till behöriga organ redan innan detta direktiv trädde i kraft, om de uppfyller dess krav,
   3.   trafiksäkerhetsmässig konsekvensanalys: en strategisk jämförande analys av de effekter en ny väg, eller en väsentlig förändring av det befintliga vägnätet, har på vägnätets säkerhet,
   4.   trafiksäkerhetsrevision: en oberoende, ingående, systematisk och teknisk säkerhetskontroll av egenskaperna hos utformningen av ett vägprojekt som omfattar alla faser från projektering till första driftsfas,
   5.   rangordning av vägsträckor med hög olyckstäthet: en metod för att kartlägga, analysera och rangordna vägsträckor som har varit i bruk i över tre år och där ett stort antal olyckor med dödlig utgång i förhållande till trafikflödet har inträffat,
   6.   rangordning av vägnätets säkerhet: en metod för att identifiera, analysera och rangordna det befintliga vägnätets delar utifrån deras potential för säkerhetsförbättringar och sänkta olyckskostnader,
   7.   säkerhetsinspektion: en regelbunden rutinmässig kontroll av förhållanden och brister som av säkerhetsskäl kräver underhåll,
   8.   riktlinjer: åtgärder som fastställs av medlemsstaterna och som innehåller de steg som ska följas och de faktorer som ska beaktas vid tillämpningen av de säkerhetsmetoder som fastställs i detta direktiv,
   9.   vägprojekt: ett projekt omfattande sådan nyanläggning av vägar eller väsentlig ändring av det befintliga vägnätet som påverkar trafikflödet.
   Artikel 3
   Trafiksäkerhetsmässig konsekvensanalys av vägprojekt
   1.   Medlemsstaterna ska se till att trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalyser genomförs för alla vägprojekt.
   2.   Den trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalysen ska utföras i den inledande projekteringsfasen innan vägprojektet godkänns. Därvid ska medlemsstaterna sträva efter att uppfylla kriterierna i bilaga I.
   3.   Den trafiksäkerhetsmässiga konsekvensanalysen ska innehålla de överväganden avseende trafiksäkerheten som bidragit till att det föreslagna alternativet valts. Den ska också innehålla alla uppgifter som behövs för en kostnads-nyttoanalys av de analyserade alternativen.
   Artikel 4
   Trafiksäkerhetsrevisioner för vägprojekt
   1.   Medlemsstaterna ska se till att trafiksäkerhetsrevisioner genomförs av alla vägprojekt.
   2.   När trafiksäkerhetsrevisionerna genomförs ska medlemsstaterna sträva efter att uppfylla kriterierna i bilaga II.
   Medlemsstaterna ska se till att en trafiksäkerhetsrevisor utses för att göra en trafiksäkerhetsrevision av ett vägprojekt.
   Trafiksäkerhetsrevisorn ska utses i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.4 och ska ha nödvändig kompetens och utbildning enligt artikel 9. När trafiksäkerhetsrevisioner utförs av grupper ska minst en medlem i respektive grupp inneha ett sådant behörighetsbevis som anges i artikel 9.3.
   3.   Trafiksäkerhetsrevisioner ska utgöra en integrerad del av arbetet med att utforma vägprojektet, som omfattar inledande projektering, detaljutformning, fasen omedelbart före idrifttagandet samt första driftfas.
   4.   Medlemsstaterna ska se till att trafiksäkerhetsrevisorn redovisar utformningsmässiga riskmoment i en revisionsrapport för varje fas av vägprojektet. Om riskmoment konstateras under trafiksäkerhetsrevisionen, men utformningen inte åtgärdas före utgången av respektive fas enligt bilaga II, ska skälen till detta anges av det behöriga organet i en bilaga till revisionsrapporten.
   5.   Medlemsstaterna ska säkerställa att den rapport som anges i punkt 4 leder till från säkerhetssynpunkt relevanta rekommendationer.
   Artikel 5
   Säkerhetsrangordning och förvaltning av befintliga vägnäts säkerhet
   1.   Medlemsstaterna ska se till att rangordningen av vägsträckor med hög olyckstäthet och rangordningen av vägnätens säkerhet sker på grundval av undersökningar av driften av vägnätet, som ska utföras minst vart tredje år. I det sammanhanget ska medlemsstaterna sträva efter att uppfylla kriterierna i bilaga III.
   2.   Medlemsstaterna ska se till att vägsträckor med högre prioritet enligt resultaten av rangordningen av vägsträckor med hög olyckstäthet och av rangordningen av vägnätets säkerhet bedöms av expertgrupper genom besök på plats och på grundval av de faktorer som anges i punkt 3 i bilaga III. Minst en medlem av varje expertgrupp ska uppfylla kraven enligt artikel 9.4 a.
   3.   Medlemsstaterna ska se till att åtgärderna koncentreras till de vägsträckor som avses i punkt 2. De åtgärder som avses i punkt 3 e i bilaga III ska prioriteras, varvid de som uppvisar det bästa kostnads-nyttoförhållandet ska uppmärksammas.
   4.   Medlemsstaterna ska se till att lämpliga vägmärken sätts upp för att varna trafikanter för vägsträckor där vägarbete som kan utgöra en fara för trafikanternas säkerhet pågår. Dessa vägmärken ska vara synliga både dagtid och nattetid och placeras på säkert avstånd samt uppfylla bestämmelserna i 1968 års Wienkonvention om vägmärken och trafiksignaler.
   5.   Medlemsstaterna ska se till att trafikanterna genom lämpliga åtgärder informeras om att en vägsträcka har hög olyckstäthet. Om en medlemsstat beslutar att använda vägmärken ska dessa uppfylla bestämmelserna i 1968 års Wienkonvention om vägmärken och trafiksignaler.
   Artikel 6
   Säkerhetsinspektioner
   1.   Medlemsstaterna ska se till att säkerhetsinspektioner görs av vägar som är i bruk för att kartlägga trafiksäkerhetsrelaterade aspekter och förebygga olyckor.
   2.   Säkerhetsinspektionerna ska omfatta regelbundna inspektioner av vägnätet och undersökningar av vägarbetens eventuella inverkan på säkerheten med avseende på trafikflödet.
   3.   Medlemsstaterna ska se till att det behöriga organet gör regelbundna inspektioner. Sådana inspektioner ska göras så ofta som behövs för att säkerställa att de berörda vägarna håller en tillfredsställande säkerhet.
   4.   Utan att det påverkar tillämpningen av de riktlinjer som fastställs enligt artikel 8, ska medlemsstaterna fastställa riktlinjer för tillfälliga säkerhetsåtgärder för vägarbeten. Medlemsstaterna ska också inrätta ett lämpligt kontrollsystem för att säkerställa att dessa riktlinjer tillämpas på ett korrekt sätt.
   Artikel 7
   Bearbetning av olycksdata
   1.   Medlemsstaterna ska se till att det behöriga organet upprättar en olycksrapport för varje dödsolycka som inträffat på en väg som avses i artikel 1.2. Medlemsstaterna ska sträva efter att inkludera alla punkter i bilaga IV i denna rapport.
   2.   Medlemsstaterna ska – för olyckor som inträffar på deras respektive territorium – beräkna den genomsnittliga samhällskostnaden per dödsolycka och den genomsnittliga samhällskostnaden per svår olycka. Medlemsstaterna får välja att göra en ytterligare uppdelning av kostnadsuppgifterna, som ska uppdateras minst vart femte år.
   Artikel 8
   Antagande och offentliggörande av riktlinjer
   1.   Medlemsstaterna ska se till att riktlinjer, om de inte redan finns, antas senast den 19 december 2011, i syfte att bistå de behöriga organen vid tillämpningen av detta direktiv.
   2.   Medlemsstaterna ska meddela dessa riktlinjer till kommissionen inom tre månader från det att de antagits eller ändrats.
   3.   Kommissionen ska offentliggöra dem på en offentlig webbplats.
   Artikel 9
   Utnämning och utbildning av trafiksäkerhetsrevisorer
   1.   Medlemsstaterna ska se till att det fastställs utbildningsplaner för trafiksäkerhetsrevisorer senast den 19 december 2011, om det inte redan finns sådana planer.
   2.   Medlemsstaterna ska se till att trafiksäkerhetsrevisorer, som fullgör uppgifter enligt detta direktiv, genomgår en grundutbildning som leder till behörighetsbevis, samt genomgår regelbunden fortbildning.
   3.   Medlemsstaterna ska se till att trafiksäkerhetsrevisorer innehar behörighetsbevis. Bevis som utfärdats innan detta direktiv träder i kraft ska erkännas.
   4.   Medlemsstaterna ska se till att trafiksäkerhetsrevisorerna utses enligt följande kriterier:

               a)

               De ska ha relevant erfarenhet av eller utbildning i vägutformning, tekniska lösningar för säkrare vägar samt olycksanalys.

               b)

               Från och med två år efter det att medlemsstaterna fastställt riktlinjerna enligt artikel 8 får trafiksäkerhetsrevisioner bara göras av trafiksäkerhetsrevisorer eller av grupper i vilka revisorer ingår, som uppfyller kraven i punkterna 2 och 3.

               c)

               En trafiksäkerhetsrevisor får inte vid tidpunkten för revisionen vara delaktig i utformningen eller driften av det vägprojekt som han ska bedöma.

         Artikel 10
   Utbyte av bästa metoder
   För att förbättra säkerheten på de vägar inom Europeiska unionen som inte ingår i det transeuropeiska vägnätet ska kommissionen inrätta ett enhetligt system för utbyte av bästa metoder mellan medlemsstaterna, vilket bland annat ska omfatta befintliga projekt för säkrare vägar och beprövade säkerhetstekniska lösningar.
   Artikel 11
   Fortlöpande förbättring av metoder för säkerhetsförvaltning
   1.   Kommissionen ska underlätta och strukturera utbytet av kunskaper och bästa metoder mellan medlemsstaterna och använda sig av de erfarenheter som gjorts i befintliga relevanta internationella forum, för att åstadkomma en fortlöpande förbättring av metoderna för säkerhetsförvaltning avseende vägarna inom Europeiska unionen.
   2.   Kommissionen ska bistås av den kommitté som avses i artikel 13. Om det krävs särskilda åtgärder ska dessa vidtas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 13.3.
   3.   När så är lämpligt får berörda icke-statliga organisationer som är verksamma på området vägars säkerhet och förvaltning konsulteras i frågor som rör tekniska säkerhetsaspekter.
   Artikel 12
   Anpassning till den tekniska utvecklingen
   Bilagorna till detta direktiv ska anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 13.3.
   Artikel 13
   Kommittéförfarande
   1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté.
   2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
   3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Artikel 14
   Införlivande i nationell lagstiftning
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 19 december 2010. De ska genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 15
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 16
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 19 november 2008.

            På Europaparlamentets vägnar

         H.-G. PÖTTERING

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J.-P. JOUYET

            Ordförande

      (1)  EUT C 168, 20.7.2007, s. 71.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 19 juni 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 20 oktober 2008.

      (3)  EGT L 228, 9.9.1996, s. 1.

      (4)  EUT L 167, 30.4.2004, s. 39.

      (5)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      BILAGA I
      TRAFIKSÄKERHETSMÄSSIG KONSEKVENSANALYS FÖR VÄGPROJEKT

                  1.

                  Följande delar ingår:

                              a)

                              Problemformulering.

                              b)

                              Aktuell situation och nollscenario (inga åtgärder).

                              c)

                              Trafiksäkerhetsmål.

                              d)

                              Analys av trafiksäkerhetskonsekvenserna av de föreslagna alternativen.

                              e)

                              Jämförelse av alternativen, inklusive nyttokostnadsanalys.

                              f)

                              Redogörelse för möjliga lösningar.

                  2.

                  Faktorer att beakta:

                              a)

                              Dödsoffer och olyckor, minskningsmål jämfört med nollscenariot.

                              b)

                              Vägval och trafikmönster.

                              c)

                              Eventuell påverkan på befintliga vägnät (t.ex. utfarter, korsningar, plankorsningar).

                              d)

                              Vägtrafikanter, inbegripet oskyddade trafikanter (t.ex. fotgängare, cyklister, motorcyklister).

                              e)

                              Trafik (t.ex. trafikvolym, trafikslag).

                              f)

                              Säsongsmässiga variationer och klimatförhållanden.

                              g)

                              Förekomsten av ett tillräckligt antal säkra parkeringsplatser.

                              h)

                              Seismisk aktivitet.

      BILAGA II
      TRAFIKSÄKERHETSREVISIONER AV VÄGPROJEKT

                  1.

                  Kriterier vid den inledande projekteringen:

                              a)

                              Geografiskt läge (t.ex. risk för jordras, översvämningar, snöskred), säsongsmässiga variationer, klimatförhållanden och seismisk aktivitet.

                              b)

                              Typer av anslutningar (påfarter, infarter, utfarter, korsningar etc.) och avstånd mellan dem.

                              c)

                              Antal och typ av körfält.

                              d)

                              Trafikslag som får köra på den nya vägen.

                              e)

                              Vägens funktion inom vägnätet.

                              f)

                              Meteorologiska förhållanden.

                              g)

                              Hastigheter.

                              h)

                              Tvärsnitt (t.ex. bredd på körbana, cykelbana, gångbana).

                              i)

                              Linjeföring (i horisontal- och vertikalplanet).

                              j)

                              Siktförhållanden.

                              k)

                              Utformning av anslutningar (påfarter, infarter, utfarter, korsningar etc.).

                              l)

                              Kollektivtrafik och infrastruktur.

                              m)

                              Plankorsningar väg/järnväg.

                  2.

                  Kriterier för detaljutformningen:

                              a)

                              Konstruktion.

                              b)

                              Enhetliga vägmärken och vägmarkeringar.

                              c)

                              Belysning av upplysta vägar och anslutningar.

                              d)

                              Anordningar vid vägkanten.

                              e)

                              Vägomgivning, inklusive vegetation.

                              f)

                              Fasta hinder vid vägkanten.

                              g)

                              Säkra parkeringsplatser.

                              h)

                              Oskyddade trafikanter (t.ex. fotgängare, cyklister, motorcyklister).

                              i)

                              Användarvänlig anpassning av skyddsanordningar för att förebygga faror för oskyddade trafikanter (mittremsor och barriärer).

                  3.

                  Kriterier för fasen omedelbart före idrifttagandet:

                              a)

                              Trafikanternas säkerhet, sikt och synbarhet under olika förhållanden, t.ex. mörker och onormala väderleksförhållanden.

                              b)

                              Möjlighet att uppfatta vägmärken och vägmarkeringar.

                              c)

                              Vägbanans skick.

                  4.

                  Kriterier för den första driftfasen: Trafiksäkerhetsanalys grundad på trafikanternas faktiska beteende.
                  I varje fas kan man behöva ompröva kriterierna från tidigare faser.

      BILAGA III
      RANGORDNING AV VÄGSTRÄCKOR MED HÖG OLYCKSTÄTHET OCH RANGORDNING AV VÄGNÄTETS SÄKERHET
      1.   Kartläggning av vägsträckor med hög olyckstäthet
      Kartläggningen av vägsträckor med hög olyckstäthet ska som minimum baseras på antalet dödsolyckor som inträffat under tidigare år per längdenhet vägsträcka i förhållande till trafikmängden och, för anslutningar (påfarter, infarter, utfarter, korsningar etc.), antalet sådana olyckor per anslutningsplats.
      2.   Kartläggning av vägsträckor som ska undersökas inom ramen för rangordningen av vägnätets säkerhet
      Vid kartläggningen av vägsträckor som ska undersökas inom ramen för rangordningen av vägnätets säkerhet ska besparingspotentialen för vägsträckorna vad avser olyckskostnader beaktas. Vägsträckor ska klassificeras i kategorier. För varje vägkategori ska vägsträckorna undersökas och rangordnas med avseende på säkerhetsfaktorer såsom olyckstäthet, trafikvolym och trafiktyp.
      För varje vägkategori ska rangordningen av vägnätets säkerhet utmynna i en prioriteringslista över vägsträckor där en förbättring av vägen förväntas bli mycket effektiv.
      3.   Följande ska ingå i expertgruppens utvärdering vid besök på plats:

                  a)

                  Beskrivning av vägsträckan.

                  b)

                  Hänvisning till eventuella tidigare rapporter om samma sträcka.

                  c)

                  Analys av eventuella olycksrapporter.

                  d)

                  Antalet olyckor, dödsoffer och svåra personskador under de närmast föregående tre åren.

                  e)

                  Ett paket av möjliga åtgärder för genomförande med olika tidsramar med beaktande av exempelvis följande åtgärder:

                              —

                              Avlägsnande av hinder vid vägkanten eller uppförande av skyddsanordningar.

                              —

                              Införande av sänkta hastighetsgränser och skärpt övervakning på lokal nivå av att de hålls.

                              —

                              Förbättring av sikten vid olika väder- och ljusförhållanden.

                              —

                              Förbättring av säkerheten hos skyddsanordningar vid vägkanten, t.ex. vägräcken.

                              —

                              Förbättrad enhetlighet, synbarhet, läsbarhet och placering avseende vägmarkeringar (inbegripet anläggning av bullerräfflor), vägmärken och trafiksignaler.

                              —

                              Skydd mot nedfallande stenar, jord- och snöskred.

                              —

                              Förbättring av vägbanans friktion och ytstruktur.

                              —

                              Ombyggnad av skyddsräcken.

                              —

                              Anläggning och förbättring av mittseparering.

                              —

                              Förändring av omkörningsfält.

                              —

                              Förbättring av anslutningar, inklusive plankorsningar väg/järnväg.

                              —

                              Ändrad linjeföring.

                              —

                              Ändrad vägbredd och anläggning av vägren.

                              —

                              Installation av system för trafikledning och trafikövervakning.

                              —

                              Minskning av potentiella konflikter med oskyddade trafikantgrupper.

                              —

                              Uppgradering till gällande normer för utformning.

                              —

                              Reparation eller byte av vägbeläggning.

                              —

                              Användning av intelligenta vägmärken.

                              —

                              Förbättring av intelligenta transportsystem och telematiktjänster med avseende på kompatibilitet, nödsituationer och skyltning.

      BILAGA IV
      INFORMATION OM OLYCKOR I OLYCKSRAPPORTER
      Följande måste inkluderas i olycksrapporter:

                  1.

                  En så exakt angivelse av olycksplatsen som möjligt.

                  2.

                  Bilder och/eller ritningar över olycksplatsen.

                  3.

                  Datum och klockslag för olyckan.

                  4.

                  Uppgifter om vägen, exempelvis typ av omgivning, vägkategori, typ av anslutning (påfart, infart, utfart, korsning etc.) inklusive trafiksignaler, antal körfält, vägmarkeringar, vägyta, ljus- och väderförhållanden, hastighetsgräns, hinder vid vägkanten.

                  5.

                  Uppgift om olyckans allvarlighetsgrad, inklusive antal dödsoffer och skadade, om möjligt enligt de gemensamma kriterier som ska definieras i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll som avses i artikel 13.3.

                  6.

                  Uppgifter om inblandade personer, exempelvis ålder, kön, medborgarskap, promillehalt samt uppgift om huruvida säkerhetsutrustning använts eller ej.

                  7.

                  Uppgifter om inblandade fordon, exempelvis typ, ålder, registreringsland och i tillämpliga fall säkerhetsutrustning, datum för senaste kontrollbesiktning enligt gällande lagstiftning.

                  8.

                  Uppgifter om själva olyckan, exempelvis olyckstyp, kollisionstyp, fordonsrörelse, förarmanöver.

                  9.

                  Uppgifter, om möjligt, om den tid som förflutit mellan tidpunkten för olyckan och den tidpunkt då olyckan upptäcktes eller då ambulans kom till platsen.