title: Rådets direktiv 2010/12/EU av den 16 februari 2010 om ändring av direktiven 92/79/EEG, 92/80/EEG och 95/59/EG när det gäller strukturer och skattesatser i fråga om punktbeskattning av tobaksvaror samt av direktiv 2008/118/EG

text:
               27.2.2010

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 50/1

         RÅDETS DIREKTIV 2010/12/EU
   av den 16 februari 2010
   om ändring av direktiven 92/79/EEG, 92/80/EEG och 95/59/EG när det gäller strukturer och skattesatser i fråga om punktbeskattning av tobaksvaror samt av direktiv 2008/118/EG
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),
   i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
   av följande skäl:

               (1)

               I enlighet med artikel 4 i rådets direktiv 92/79/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatt på cigaretter (3) och artikel 4 i rådets direktiv 92/80/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av skatter på andra tobaksvaror än cigaretter (4) har en djupgående granskning av skattesatserna och strukturerna för punktbeskattning av tobaksvaror utförts. Denna granskning omfattade bestämmelser i rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (5).

               (2)

               För att säkerställa att den inre marknaden fungerar korrekt, samtidigt som en hög hälsoskyddsnivå säkerställs enligt artikel 168 i fördraget, och med tanke på att tobaksvaror kan orsaka allvarliga hälsoskador samt på att unionen är part i Världshälsoorganisationens ramkonvention om tobakskontroll bör olika ändringar göras i unionens skattelagstiftning om tobaksvaror. Dessa ändringar bör ta hänsyn till den rådande situationen för var och en av de olika tobaksvarorna.

               (3)

               Systemen för cigaretter bör förenklas, så att det skapas neutrala konkurrensvillkor för tillverkarna, uppdelningen av tobaksmarknaderna minskas och hälsomålen framhävs. Därför bör begreppet mest efterfrågad priskategori ersättas. Det prisrelaterade minimikravet bör avse det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, medan minimibeloppet bör tillämpas på alla cigaretter. Av samma skäl bör det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset också utgöra utgångspunkt för mätning av den särskilda punktskattens betydelse inom den totala skattebelastningen.

               (4)

               Utan att det påverkar den särskilda komponentens blandade skattestruktur och högsta procentuella andel av den totala skattebelastningen bör medlemsstaterna få effektivare metoder för uttag av en särskild skatt eller minimipunktskatt på cigaretter, för att säkerställa att åtminstone ett minsta skattebelopp gäller i hela unionen.

               (5)

               När det gäller finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter, bör unionens prisrelaterade minimikrav uttryckas så att man erhåller liknande effekter som på området cigaretter, med det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset som referenspunkt.

               (6)

               Utvecklingen av priser och punktskatter har analyserats, särskilt för cigaretter, som är den avgjort viktigaste typen av tobaksvara, samt för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter. Det framgår av analysen att det fortfarande föreligger stora skillnader mellan medlemsstaterna, vilka kan hindra den inre marknadens sätt att fungera. En högre grad av konvergens mellan de skattenivåer som tillämpas i medlemsstaterna skulle bidra till att minska bedrägerier och smuggling inom unionen.

               (7)

               En högre grad av konvergens skulle också bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor. Beskattningsnivån är förvisso en viktig faktor i priset på tobaksvaror, vilket i sin tur påverkar konsumenternas rökvanor. Bedrägerier och smuggling undergräver de skattebetingade prisnivåerna, i synnerhet på cigaretter och finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter, och gör det därför svårare att nå målen för tobakskontroll och hälsoskyddsmålen.

               (8)

               För att uppnå en högre grad av konvergens och minska konsumtionen bör därför minimiskattenivåerna i unionen för cigaretter och finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter höjas.

               (9)

               Miniminivåerna för finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter måste tillnärmas miniminivåerna för cigaretter, så att den konkurrens som föreligger mellan de båda produkterna, vilken återspeglas i de iakttagna konsumtionsmönstren, samt att de har lika stora skadliga egenskaper beaktas i högre grad.

               (10)

               Övergångsperioder bör göra det möjligt för medlemsstaterna att på ett smidigt sätt anpassa sig till de nya nivåerna i fråga om den totala punktskatten och på så sätt begränsa eventuella negativa sidoeffekter.

               (11)

               För att inte skada den ekonomiska och sociala jämvikten på Korsika är det både nödvändigt och motiverat att fram till och med den 31 december 2015 förlänga det undantag i enlighet med vilket Frankrike på cigaretter och andra tobaksvaror som frisläpps för konsumtion på Korsika får tillämpa en lägre punktskattesats än den nationella skattesatsen. Vid den tidpunkten bör beskattningen av tobaksvaror som frisläpps för konsumtion på Korsika vara fullständigt anpassad till den gällande beskattningen på det franska fastlandet. Emellertid bör punktskatten på cigaretter och finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter på Korsika höjas stegvis i syfte att undvika en alltför brysk övergång.

               (12)

               I syfte att undvika snedvridning av konkurrensen och oacceptabel omläggning av handeln samt därav följande inkomstbortfall för de medlemsstater som tillämpar höga punktskatter, som såväl viktig inkomstkälla som av hälsoskäl, framstår det som nödvändigt att tillåta dessa att tillämpa begränsningar av den mängd cigaretter som får införas på deras territorium utan ytterligare betalning av punktskatter om dessa cigaretter införs på deras territorium från medlemsstater som omfattas av övergångsperioder. Det är lämpligt att anpassa en sådan tillåtelse till restriktioner med hänsyn till den nivå som den allmänna obligatoriska miniminivån för beskattning kommer att ha nått och till de svårigheter som de medlemsstater som är föremål för ett undantag kan möta på grund av lägre beskattning i andra medlemsstater som är på väg att successivt anpassa sig till den allmänna obligatoriska miniminivån.

               (13)

               För att förhindra att unionens minimiskatter på cigarrer, cigariller och annan röktobak än finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter sjunker i värde, behövs en höjning av minimiskatterna, uttryckta som ett specifikt belopp.

               (14)

               För en enhetlig och rättvis beskattning bör definitionen av cigaretter, cigarrer och cigariller och övrig röktobak ändras, så att tobaksrullar som beroende på sin längd kan betraktas som två eller fler cigaretter behandlas som två eller fler cigaretter i fråga om punktskatt, en typ av cigarr som på många sätt liknar en cigarett behandlas som en cigarett i fråga om punktbeskattning, röktobak som i många avseenden liknar finskuren tobak avsedd för rullning av cigaretter behandlas som finskuren tobak i fråga om punktskatter och tobaksavfall definieras klart. Med tanke på de ekonomiska svårigheter som en omedelbar tillämpning kan vålla de berörda tyska och ungerska företagarna bör Förbundsrepubliken Tyskland och Republiken Ungern tillåtas att skjuta fram tillämpningen av den nya definitionen av cigarrer och cigariller till den 1 januari 2015.

               (15)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (6) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (16)

               Direktiven 92/79/EEG, 92/80/EEG, 95/59/EG och rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt (7) bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 92/79/EEG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 2 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 2
               1.   Den totala punktskatten (särskild skatt och värderelaterad skatt exklusive mervärdesskatt) på cigaretter ska utgöra minst 57 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för de cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 64 EUR per 1 000 cigaretter, oavsett det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.
               Medlemsstater som tar ut en punktskatt på minst 101 EUR per 1 000 cigaretter på grundval av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset behöver emellertid inte uppfylla det krav på 57 % som fastställs i första stycket.
               2.   Från och med den 1 januari 2014 ska den totala punktskatten på cigaretter utgöra minst 60 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för de cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 90 EUR per 1 000 cigaretter, oavsett det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.
               Medlemsstater som tar ut en punktskatt på minst 115 EUR per 1 000 cigaretter på grundval av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset behöver emellertid inte uppfylla det krav på 60 % som fastställs i första stycket.
               Bulgarien, Estland, Grekland, Lettland, Litauen, Ungern, Polen och Rumänien ska beviljas en övergångsperiod fram till och med den 31 december 2017 för att uppfylla de krav som anges i punkterna 1 och 2.
               3.   Det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset ska beräknas med hänvisning till det totala värdet av alla cigaretter som frisläpps för konsumtion, på grundval av detaljhandelspriset inklusive alla skatter, dividerat med den totala kvantitet cigaretter som frisläpps för konsumtion. Det ska bestämmas senast den 1 mars varje år på grundval av uppgifter om alla sådana frisläppanden för konsumtion under det föregående kalenderåret.
               4.   Medlemsstaterna ska gradvis höja punktskatterna för att följa de krav som avses i punkt 2 från och med de tidpunkter som där fastställts.
               5.   Kommissionen ska en gång om året offentliggöra det värde av euron i nationella valutor som ska tillämpas på de totala punktskattebeloppen.
               De växelkurser som ska tillämpas ska vara de som erhålls den första vardagen i oktober och offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. De ska tillämpas från och med den 1 januari påföljande kalenderår.
               6.   Medlemsstaterna får bibehålla de punktskattebelopp som är i kraft vid tiden för den årliga justering som föreskrivs i punkt 5, om omvandlingen av punktskattebeloppen uttryckta i euro skulle leda till en ökning av punktskatten uttryckt i nationell valuta med mindre än 5 % eller mindre än 5 EUR, varvid det lägsta beloppet ska räknas.”

               2.

               Artikel 2a ska ersättas med följande:
               ”Artikel 2a
               1.   När det i en medlemsstat sker en förändring av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter och denna förändring leder till att den totala punktskatten sjunker under de nivåer som fastställts i de första meningarna i artikel 2.1 och 2.2, får medlemsstaten skjuta upp justeringen av skatten till den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket förändringen inträffade.
               2.   När en medlemsstat höjer den mervärdesskattesats som är tillämplig på cigaretter, får denna medlemsstat reducera den totala punktskatten upp till ett belopp som, uttryckt i en procentuell andel av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, motsvarar höjningen av mervärdesskatten, också uttryckt som en procentuell andel av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, även om denna justering medför att den totala punktskatten sjunker under den nivå, uttryckt som en procentuell andel av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset, som fastställts i de första meningarna i artikel 2.1 och 2.2.
               Medlemsstaten ska dock åter höja skatten, så att den når upp åtminstone till dessa nivåer senast den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket sänkningen gjordes.”

               3.

               Artikel 3.4 ska ersättas med följande:
               ”4.   Genom undantag från artikel 2 får Frankrike fortsätta att under perioden 1 januari 2010-31 december 2015 tillämpa en reducerad punktskattesats på cigaretter som frisläpps för konsumtion i departementen på Korsika upp till en årlig kvot på 1 200 ton. Den reducerade skattesatsen ska vara följande:

                           —

                           Till och med den 31 december 2012: minst 44 % av priset på cigaretter i den mest efterfrågade priskategorin i dessa departement.

                           —

                           Från och med den 1 januari 2013: minst 50 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 88 EUR per 1 000 cigaretter, oavsett det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

                           —

                           Från och med den 1 januari 2015: minst 57 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter som frisläpps för konsumtion. Punktskatten ska uppgå till minst 90 EUR per 1 000 cigaretter oberoende av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.”

               4.

               Artikel 4 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 4
               1.   Vart fjärde år ska kommissionen förelägga rådet en rapport och vid behov ett förslag avseende de punktskatter som fastställs i detta direktiv och punktskattestrukturerna enligt artikel 16 i rådets direktiv 95/59/EG av den 27 november 1995 om andra skatter än omsättningsskatter som påverkar förbrukningen av tobaksvaror (8).
               I kommissionens rapport ska en väl fungerande inre marknad, punktskatternas realvärde och fördragets vidare syften beaktas.
               2.   Den rapport som det hänvisas till i punkt 1 ska framför allt grunda sig på information som lämnas av medlemsstaterna.
               3.   Kommissionen ska, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 43 i rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt (9), fastställa en förteckning över de statistiska uppgifter som behövs för rapporten, med undantag för uppgifter som rör enskilda fysiska personer eller juridiska personer. Utöver uppgifter som är lätt tillgängliga för medlemsstaterna ska förteckningen endast innehålla uppgifter vilkas insamling och sammanställning inte medför en orimligt stor administrativ börda för medlemsstaterna.
               4.   Kommissionen får inte offentliggöra eller på annat sätt lämna ut dessa uppgifter, om det skulle leda till att en affärshemlighet, företagshemlighet eller yrkeshemlighet skulle röjas.

         Artikel 2
   Direktiv 92/80/EEG ska ändras på följande sätt:

               1.

               I artikel 3.1 ska följande stycken läggas till:
               ”Från och med den 1 januari 2011 ska den totala punktskatten (särskild skatt och/eller värdeskatt exklusive mervärdesskatt) på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 40 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion eller minst 40 EUR per kilogram.
               Från och med den 1 januari 2013 ska den totala punktskatten (särskild skatt och/eller värdeskatt exklusive mervärdesskatt) på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 43 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller minst 47 EUR per kilogram.
               Från och med den 1 januari 2015 ska den totala punktskatten (särskild skatt och/eller värdeskatt exklusive mervärdesskatt) på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 46 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller minst 54 EUR per kilogram.
               Från och med den 1 januari 2018 ska den totala punktskatten (särskild skatt och/eller värdeskatt exklusive mervärdesskatt) på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 48 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter som frisläpps för konsumtion eller minst 60 EUR per kilogram.
               Från och med den 1 januari 2020 ska den totala punktskatten (särskild skatt och/eller värdeskatt exklusive mervärdesskatt) på finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter utgöra minst 50 % av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset för finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion eller minst 60 EUR per kilogram.
               Det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset ska beräknas med hänvisning till det totala värdet av finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion, på grundval av detaljhandelspriset inklusive alla skatter, dividerat med den totala kvantitet finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter vilken frisläpps för konsumtion. Det ska bestämmas senast den 1 mars varje år på grundval av uppgifter om alla sådana frisläppande för konsumtion under det föregående kalenderåret.
               Från och med den 1 januari 2011 ska den totala punktskatten, uttryckt som en procentsats, som ett belopp per kilogram eller för ett givet antal, åtminstone motsvara följande:

                           a)

                           För cigarrer eller cigariller, 5 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 12 EUR per 1 000 stycken eller per kilogram.

                           b)

                           För annan röktobak än finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter, 20 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter, eller 22 EUR per kilogram.”

               2.

               Artikel 3.4 ska ersättas med följande:
               ”4.   Genom undantag från punkt 1 får Frankrike under perioden 1 januari 2010-31 december 2015 fortsätta att tillämpa en reducerad punktskattesats på andra tobaksvaror än cigaretter som frisläpps för konsumtion i departementen på Korsika. Den reducerade skattesatsen ska vara följande:

                           a)

                           För cigarrer och cigariller:
                           Minst 10 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.

                           b)

                           För finskuren röktobak avsedd för rullning av cigaretter:

                                       —

                                       Fram till och med den 31 december 2012 minst 27 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.

                                       —

                                       Från och med den 1 januari 2013 minst 30 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.

                                       —

                                       Från och med den 1 januari 2015 minst 35 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.

                           c)

                           För annan röktobak:
                           Minst 22 % av detaljhandelspriset, inklusive alla skatter.”

               3.

               Artikel 4 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 4
               1.   Vart fjärde år ska kommissionen förelägga rådet en rapport och vid behov ett förslag avseende de skattesatser och punktskattestrukturer som fastställs i detta direktiv.
               I kommissionens rapport ska en väl fungerande inre marknad, punktskatternas realvärde och fördragets vidare syften beaktas.
               2.   Den rapport som det hänvisas till i punkt 1 ska framför allt grunda sig på information som lämnas av medlemsstaterna.
               3.   Kommissionen ska, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 43 i rådets direktiv 2008/118/EG av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt (10), fastställa en förteckning över de statistiska uppgifter som behövs för rapporten, med undantag för uppgifter som rör enskilda fysiska personer eller juridiska personer. Utöver uppgifter som är lätt tillgängliga för medlemsstaterna ska förteckningen endast innehålla uppgifter vilkas insamling och sammanställning inte medför en orimligt stor administrativ börda för medlemsstaterna.
               4.   Kommissionen får inte offentliggöra eller på annat sätt lämna ut dessa uppgifter, om det skulle leda till att en affärshemlighet, företagshemlighet eller yrkeshemlighet skulle röjas.

               4.

               Artikel 5.1 ska ersättas med följande:
               ”1.   Kommissionen ska en gång om året offentliggöra det värde av euron i nationella valutor som ska tillämpas på de totala punktskattebeloppen.
               De växelkurser som ska tillämpas ska vara de som erhålls första vardagen i oktober och offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning och de ska tillämpas från och med den 1 januari påföljande kalenderår.”

         Artikel 3
   Direktiv 95/59/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 3 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 3
               1.   Följande ska anses vara cigarrer eller cigariller, om de kan vara och, med tanke på sina egenskaper och konsumenternas normala förväntningar, uteslutande är avsedda att rökas som de är:

                           a)

                           Tobaksrullar med yttre täckblad av naturtobak.

                           b)

                           Tobaksrullar fyllda med en riven blandning och med yttre täckblad av cigarrers normala färg, av rekonstituerad tobak, vilka täcker produkten helt och i förekommande fall inkluderar filtret men, i fråga om cigarrer med munstycke, inte munstycket, om styckevikten utan filter eller munstycke är minst 2,3 g och högst 10 g och omkretsen är minst 34 mm på minst en tredjedel av längden.

                     2.   Med avvikelse från punkt 1 får Tyskland och Ungern fram till och med den 31 december 2014 fortsätta att tillämpa artikel 3 i direktiv 95/59/EG, ändrat genom direktiv 2002/10/EG.”

               2.

               Artikel 4.2 ska ersättas med följande:
               ”2.   En tobaksrulle som avses i punkt 1 ska i fråga om punktskatt betraktas som två cigaretter, om den förutom filter eller munstycke är längre än 8 cm men högst 11 cm lång, eller som tre cigaretter, om den förutom filter eller munstycke är längre än 11 cm men högst 14 cm lång, osv.”

               3.

               Artikel 5.2 ska ersättas med följande:

                           ”2.

                           Tobaksavfall som bjuds ut till detaljhandelsförsäljning, som inte omfattas av artiklarna 3 och 4 och som går att röka. I denna artikel avses med tobaksavfall rester av tobaksblad och biprodukter från bearbetning av tobak eller framställning av tobaksprodukter.”

               4.

               Artikel 6 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           I första stycket ska ”1 mm” ersättas med ”1,5 mm”.

                           b)

                           I andra stycket ska orden ”grövre än 1 mm” ersättas med orden ”1,5 mm eller mer”.

               5.

               Artikel 7.1 ska ersättas med följande:
               ”1.   Produkter som delvis består av andra ämnen än tobak men som i övrigt uppfyller de kriterier som fastställs i artikel 3 ska behandlas som cigarrer och cigariller.”

               6.

               Artikel 8.4 ska ersättas med följande:
               ”4.   När så är nödvändigt får punktskatten på cigaretter innefatta en minimiskattekomponent, under förutsättning att beskattningens blandade struktur och intervallet för den särskilda komponenten i punktskatten enligt artikel 16 strikt respekteras.”

               7.

               Artikel 16 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 16
               1.   Den procentuella andelen av den särskilda komponenten i punktskatten av beloppet av den totala skattebelastning på cigaretter ska fastställas med hänvisning till det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.
               2.   Det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset ska beräknas med hänvisning till det totala värdet av alla cigaretter som frisläpps för konsumtion, på grundval av detaljhandelspriset inklusive alla skatter, dividerat med den totala kvantitet cigaretter som frisläpps för konsumtion. Det ska bestämmas senast den 1 mars varje år på grundval av uppgifter om alla sådana frisläppande för konsumtion under det föregående kalenderåret.
               3.   Till och med den 31 december 2013 får inte den särskilda komponenten i punktskatten vara lägre än 5 % och inte högre än 76,5 % av beloppet av den totala skattebelastning som uppkommer genom ackumulering av följande:

                           a)

                           Särskild punktskatt.

                           b)

                           Den proportionella punktskatt och mervärdesskatt som tas ut på det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

                     4.   Från och med den 1 januari 2014 får inte den särskilda komponenten i punktskatten på cigaretter vara lägre än 7,5 % och inte högre än 76,5 % av beloppet av den totala skattebelastning som uppkommer genom ackumulering av följande:

                           a)

                           Särskild punktskatt.

                           b)

                           Den proportionella punktskatt och mervärdesskatt som tas ut på det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset.

                     5.   När det i en medlemsstat sker en förändring av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset på cigaretter och denna förändring leder till att punktskattens särskilda komponent, uttryckt som en procentuell andel av den totala skattebelastningen, sjunker under procentsatsen 5 % eller 7,5 %, beroende på vilket som gäller, eller når över procentsatsen 76,5 % av den totala skattebelastningen, får medlemsstaten med avvikelse från punkterna 3 och 4 skjuta upp justeringen av den särskilda punktskatten till den 1 januari det andra året som följer på det år under vilket förändringen inträffade.
               6.   Trots bestämmelserna i artikel 8.1 får medlemsstaterna undanta tullar från beräkningsunderlaget för den proportionella punktskatten på cigaretter.
               7.   Med förbehåll för punkterna 3, 4, 5 och 6 får medlemsstaterna ta ut en minimipunktskatt på cigaretter.”

               8.

               Artikel 17 ska utgå.

         Artikel 4
   Direktiv 2008/118/EG ska ändras på följande sätt:
   I artikel 46 ska följande punkt läggas till:

      ”3.   Utan att det påverkar artikel 32 får de medlemsstater som inte avses i artikel 2.2 tredje stycket i direktiv 92/79/EEG i fråga om cigaretter som förs in på deras territorium utan ytterligare betalning av punktskatter från och med den 1 januari 2014 tillämpa en kvantitativ begränsning på lägst 300 i fråga om cigaretter som förs in från en medlemsstat som i enlighet med artikel 2.2 tredje stycket i det direktivet tillämpar lägre punktskatter än de som följer av bestämmelserna i artikel 2.2 första stycket.
      De medlemsstater som avses i artikel 2.2 tredje stycket i direktiv 92/79/EEG som tar ut en punktskatt på minst 77 EUR per 1 000 cigaretter får oberoende av det vägda genomsnittliga detaljhandelspriset från och med den 1 januari 2014 tillämpa en kvantitativ begränsning på lägst 300 i fråga om cigaretter som utan ytterligare betalning av punktskatter förs in på deras territorium från en medlemsstat som tillämpar en lägre punktskatt i enlighet med artikel 2.2 tredje stycket i det direktivet.
      Medlemsstater som tillämpar en kvantitativ begränsning i enlighet med första och andra styckena i denna punkt ska informera kommissionen om detta. De får utföra nödvändiga kontroller under förutsättning att dessa inte påverkar den inre marknadens funktion.”

   Artikel 5
   1.   Medlemsstaterna ska, utom då annat föreskrivs i detta direktiv, med verkan från och med den 1 januari 2011 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 6
   Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 7
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 16 februari 2010.

            På rådets vägnar

         E. SALGADO

            Ordförande

      (1)  Yttrande av den 24 mars 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 228, 22.9.2009, s. 130.

      (3)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 8.

      (4)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 10.

      (5)  EGT L 291, 6.12.1995, s. 40.

      (6)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (7)  EUT L 9, 14.1.2009, s. 12.

      (8)  EGT L 291, 6.12.1995, s. 40.

      (9)  EUT L 9, 14.1.2009, s. 12.”.

      (10)  EUT L 9, 14.1.2009, s. 12.”.


Avis juridique important

|

31979L0923

Rådets direktiv 79/923/EEG av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvattenö

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 281 , 10/11/1979 s. 0047 - 0052 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0200  "Grekisk specialutgåva" Område 15 Volym 1 s. 0230  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 2 s. 0200  Spansk specialutgåva: Område 15 Volym 2 s. 0156  Portugisisk specialutgåva: Område 15 Volym 2 s. 0156

RÅDETS DIREKTIV av den 30 oktober 1979 om kvalitetskrav för skaldjursvatten (79/923/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 100 och 235 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I syfte att skydda och förbättra miljön krävs konkreta åtgärder för att skydda vattenområden, inklusive skaldjursvatten, mot föroreningar.Det är nödvändigt att skydda vissa populationer av skaldjur från olika skadliga effekter av utsläpp av förorenande ämnen i havet.Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från 1973(4) och 1977(5) anger att kvalitetsmål måste utarbetas gemensamt för fastställandet av de olika krav som en viss miljö måste uppfylla, bl.a. definitionen av parametrarna för vattenområden inklusive skaldjursvatten.Olikheter mellan redan gällande bestämmelser och bestämmelser som är under utarbetande i de olika medlemsstaterna vad avser kvalitetskraven för skaldjursvatten kan skapa ojämlika konkurrensvillkor och på så sätt direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. En tillnärmning av lagstiftningen inom detta område bör därför ske i enlighet med artikel 100 i fördraget.Det är nödvändigt att denna tillnärmning av lagstiftningen åtföljs av gemenskapsåtgärder som syftar till att, genom mer långtgående bestämmelser, uppnå ett av gemenskapens mål inom området miljöskydd och förbättring av livskvaliteten. I detta syfte bör vissa särskilda bestämmelser fastställas. Eftersom fördraget inte anger särskilda befogenheter för att vidta de nödvändiga åtgärderna är det nödvändigt att tillämpa artikel 235 i fördraget.För att kunna uppnå målen i direktivet måste medlemsstaten ange de vatten för vilka det skall tillämpas och fastställa gränsvärden enligt vissa parametrar. De vatten som har angetts på detta sätt måste uppfylla dessa värden inom sex år efter det att de har pekats ut.I syfte att kontrollera att kvaliteten på skaldjursvatten uppfyller kraven bör ett minsta antal prover tas och mätningar som avser de parametrar som anges i bilagan utföras. Sådan provtagning kan utföras i mindre omfattning eller avbrytas mot bakgrund av resultatet av mätningarna.Vissa naturliga förhållanden ligger utanför medlemsstaternas kontroll och det är därför nödvändigt att i vissa fall kunna avvika från detta direktiv.Tekniska och vetenskapliga framsteg kan göra det nödvändigt att snabbt anpassa några av de krav som anges i bilagorna. För att underlätta beslut om de åtgärder som krävs för detta ändamål bör ett förfarande fastställas om ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. Ett sådant samarbete bör äga rum inom Kommittén för anpassning till tekniska och vetenskapliga framsteg som inrättades genom artikel 13 i rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att skydda fiskbeståndet(6).Detta direktiv kan inte i sig självt säkerställa skydd för konsumenter av skaldjursprodukter. Kommissionen bör därför så snart som möjligt lämna förslag till sådant skydd. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Detta direktiv avser kvaliteten på skaldjursvatten och är tillämpligt på de kustvatten och bräckvatten som enligt vad som anges av medlemsstaterna behöver skyddas eller förbättras för att göra det möjligt för skaldjur (blötdjur som tillhör klasserna snäckor eller musslor) att leva och växa till i dessa vatten och på så sätt bidra till en hög kvalitet på sådana skaldjursprodukter som äts direkt av människor.Artikel 2 De parametrar som är tillämpliga på de vatten som medlemsstaterna har angett finns förtecknade i bilagan.Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall för de vatten som har angetts, fastställa värden för de parametrar som finns förtecknade i bilagan, i de fall värden anges i kolumn G eller kolumn I. De skall beakta anmärkningarna i båda kolumnerna.2. Medlemsstaterna får inte fastställa värden som är mindre stränga än de som anges i kolumn I i bilagan och skall sträva efter att nå värdena i kolumn G, med beaktande av den princip som anges i artikel 8.3. För utsläpp av ämnen som omfattas av parametrarna "organiska halogenföreningar" och "metaller" skall de standarder för utsläpp som medlemsstaterna har fastställt enligt rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö(7) tillämpas samtidigt med de kvalitetsmål och andra förpliktelser som följer av detta direktiv, särskilt sådana som avser provtagning.Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall inledningsvis inom en tvåårsperiod efter anmälan av detta direktiv ange skaldjursvatten.2. Medlemsstaterna får senare besluta att ytterligare vatten skall ingå.3. Medlemsstaterna får se över beslutet att ange vissa vatten, särskilt för att ta hänsyn till faktorer som inte var kända när beslutet fattades, varvid den princip som anges i artikel 8 skall beaktas.Artikel 5 Medlemsstaterna skall upprätta program för att minska föroreningarna och säkerställa att angivna vatten, inom  sex år efter beslutet enligt artikel 4, uppfyller kraven, både vad avser de värden som medlemsstaterna har fastställt enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilagan.Artikel 6 1. Vid tillämpningen av artikel 5 skall de angivna vattnen anses uppfylla bestämmelserna i detta direktiv om prover från sådana vatten, tagna med minst den frekvens som fastställs i bilagan vid samma provtagningsplats och under en period av 12 månader, visar att de uppfyller kraven både vad gäller de värden som medlemsstaterna har fastställt enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilagan enligt följande:- 100 % av proverna för parametrarna "organiska halogenföreningar" och "metaller",- 95 % av proverna för parametrarna "salthalt" och "löst syre",- 75 % av proverna för övriga parametrar i bilagan.Om provtagningsfrekvensen i enlighet med artikel 7.2 för alla parametrarna i bilagan utom för "organiska halogenföreningar" och "metaller" är lägre än den som anges i bilagan, skall de ovannämnda kraven beträffande värdena och anmärkningarna vara uppfyllda för alla prover.2. Avvikelser från de av medlemsstaterna enligt artikel 3 fastställda värdena eller från anmärkningarna i kolumn G eller I i bilagan skall inte beaktas vid beräkningen avseende de procenttal som anges i punkt 1, om de är följden av en katastrof.Artikel 7 1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall utföra provtagningar åtminstone så ofta som anges i bilagan.2. Om den behöriga myndigheten konstaterar att kvaliteten på de vatten som har angetts är väsentligt högre än den som följer av en tillämpning av de värden som har fastställts enligt artikel 3 och anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilagan, kan provtagningsfrekvensen minskas. Om vattnet inte är förorenat och om det inte finns någon risk för försämring av vattenkvaliteten, kan den behöriga myndigheten i fråga besluta att ingen provtagning behövs.3. Om provtagning visar att kraven inte följs vad avser ett värde som har fastställts i enlighet med artikel 3 eller i fråga om anmärkningarna i kolumnerna G och I i bilagan, skall den behöriga myndigheten fastställa om detta beror på en tillfällighet, har en naturlig orsak eller beror på förorening, och därefter vidta lämpliga åtgärder.4. Den exakta provtagningspunkten, avståndet från denna till den närmaste punkt där utsläpp av föroreningar sker och det djup på vilket proverna skall tas skall fastställas av den behöriga myndigheten i varje medlemsstat med särskilt beaktande av lokala miljöförhållanden.5. De referensmetoder för analys som skall användas vid beräkningen av värdet avseende parametrarna i fråga anges i bilagan. Laboratorier som använder andra metoder skall säkerställa att de uppnådda resultaten är likvärdiga eller jämförbara med dem som anges i bilagan.Artikel 8 Genomförandet av åtgärder som vidtas på grundval av detta direktiv får inte i något fall direkt eller indirekt leda till ökad förorening av kustvatten och bräckvatten.Artikel 9 Medlemsstaterna får när som helst fastställa strängare värden för vattnen i fråga än de som har fastställts i detta direktiv. De får också fastställa bestämmelser vad avser andra parametrar än dem som regleras i detta direktiv.Artikel 10 Om en medlemsstat överväger att ange skaldjursvatten i omedelbar närhet till en annan medlemsstats gräns, skall dessa stater samråda för att bestämma för vilka vattenområden detta direktiv kan komma att tillämpas och konsekvenserna av de gemensamma kvalitetsmålen. Dessa konsekvenser skall efter samråd i frågan bestämmas av varje berörd stat. Kommissionen kan delta i dessa överläggningar.Artikel 11 Medlemsstaterna får besluta om avvikelser från detta direktiv i händelse av väderförhållanden eller geografiska förhållanden av exceptionellt slag.Artikel 12 Sådana ändringar som är nödvändiga för att anpassa G-värdena för de parametrar och analysmetoder som anges i bilagan till tekniska och vetenskapliga framsteg skall antas av den kommitté som har inrättats genom artikel 13 i direktiv 78/659/EEG enligt det förfarande som har fastställts i artikel 14 i detta direktiv. Artikel 13 Vid tillämpningen av detta direktiv skall medlemsstaterna förse kommissionen med information om- de vatten som har angetts enligt artikel 4.1 och 4.2, i form av en sammanfattning,- en översyn av angivna vattenområden enligt artikel 4.3,- de bestämmelser som har fastställts för att införa nya parametrar enligt artikel 9.Om en medlemsstat tillämpar bestämmelserna i artikel 11, skall den omedelbart underrätta kommissionen om detta, och ange sina skäl och förväntad varaktighet.Allmänt sett skall medlemsstaterna med anledning av en välgrundad begäran från kommissionen förse den senare med all information som behövs för tillämpningen av detta direktiv.Artikel 14 1. Medlemsstaterna skall sex år efter det att det första urvalet har gjorts enligt artikel 4.1 och med jämna mellanrum därefter, lämna en detaljerad rapport till kommissionen om angivna vatten och grundläggande fakta om dem.2. Kommissionen skall offentliggöra den information den har fått efter det att medlemsstaten har samtyckt till detta.Artikel 15 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 16 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 30 oktober 1979.På rådets vägnarM. O'KENNEDYOrdförande (1) EGT nr C 283, 30.11.1976, s. 3.(2) EGT nr C 133, 6.6.1977, s. 48.(3) EGT nr C 114, 11.5.1977, s. 29.(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 3.(6) EGT nr L 222, 14.8.1978, s. 1.(7) EGT nr L 129, 18.5.1976, s. 23.BILAGA KVALITET PÅ SKALDJURSVATTEN >Plats för tabell>