Avis juridique important

|

31986L0188

Rådets direktiv 86/188/EEG av den 12 maj 1986 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 137 , 24/05/1986 s. 0028 - 0034 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 4 s. 0076  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 4 s. 0076

RÅDETS DIREKTIV av den 12 maj 1986 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet (86/188/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag upprättat efter samråd med Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Rådets resolutioner av den 29 juni 1978 och 27 februari 1984 om åtgärdsprogram på gemenskapsnivå rörande säkerhet och hälsa i arbetet(4) föreskriver genomförandet av speciella likformiga åtgärder inom gemenskapen för skyddet av arbetstagare utsatta för buller. Vidtagna åtgärder inom detta område varierar från stat till stat och det finns ett trängande behov av att dessa åtgärder närmas till varandra och förbättras.Exponering för höga bullernivåer förekommer i ett stort antal sammanhang och många arbetstagare utsätts därför för en potentiell säkerhets- och hälsorisk.Minskad exponering för buller reducerar risken för försämrad hörsel.Där bullernivån innebär en risk för arbetstagares hälsa och säkerhet kan denna risk minskas genom en begränsning av bullerexponeringen utan att detta påverkar tillämpningen av relevanta bestämmelser om bullerbegränsning.Det effektivaste sättet att minska bullernivån på arbetsplatsen är att inbegripa bullerminskande åtgärder vid planläggning av installationer samt att välja material, förfaranden och arbetsmetoder som skapar mindre buller. Det prioriterade målet är att uppnå nämnda minskning av ljudet vid källan.Tillhandahållandet och användandet av individuella öronskydd är en nödvändig åtgärd, som kompletterar minskning av ljudet vid källan, i fall då bullerexponering inte rimligen kan undvikas med andra medel.Buller är en företeelse, på vilken rådets direktiv 80/1107/EEG av den 27 november 1980 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet(5) skall tillämpas. Artiklarna 3 och 4 i det direktivet ger möjlighet att fastställa gränsvärden och andra speciella åtgärder med avseende på den aktuella företeelsen.Vissa tekniska aspekter skall specificeras och kan komma att ses över mot bakgrund av erfarenheter och framsteg gjorda på det tekniska och vetenskapliga planet.Den nuvarande situationen inom medlemsstaterna gör det inte möjligt att fastställa en bullernivå under vilken det inte längre finns någon risk för arbetstagares hörsel.Dagens vetenskapliga kunnande om vilken inverkan buller kan ha på hälsan utöver effekterna på hörseln gör det inte möjligt att fastställa säkra exponeringsgränser. Minskat buller minskar emellertid risken för sjukdomar som inte har med hörseln att göra. Detta direktiv innehåller bestämmelser som kommer att omprövas på basis av gjorda erfarenheter och i takt med den vetenskapliga och tekniska utvecklingen inom området.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Detta direktiv, som är det tredje särdirektivet enligt direktiv 80/1107/EEG, har som mål att skydda arbetstagare mot risk för hörselskador. I den utsträckning detta direktiv klart stadgar skall det också gälla skydd mot och förebyggande av risker mot hälsa och säkerhet i övrigt, som uppstår eller sannolikt uppstår p.g.a. buller på arbetsplatsen.2. Detta direktiv skall gälla alla arbetstagare, inklusive dem som är utsatta för strålning som omfattas av EAEC-fördraget, med undantag för arbetstagare inom sjö- och lufttransport.I detta direktiv skall beteckningen arbetstagare sysselsatta inom sjö- och lufttransport avse personal som tjänstgör ombord.På förslag av kommissionen skall rådet före den 1 januari 1990 undersöka möjligheten att tillämpa detta direktiv också på arbetstagare som är sysselsatta inom sjö- och lufttransport.3. Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas rätt att enligt fördraget tillämpa eller införa lagar och andra författningar, som i den mån det är möjligt, tillförsäkrar arbetstagare ett bättre skydd. Detta gäller också lagar och andra författningar som avser att sänka existerande bullernivå på arbetsplatsen genom åtgärder vid källan, speciellt med syfte att nå bullervärden, som förebygger onödiga olägenheter.Artikel 2 I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1. En arbetstagares dagliga bullerexponering LEP,dEn arbetstagares dagliga bullerexponering uttrycks i dB (A) enligt formeln:>Hänvisning till >där>Hänvisning till >Te = den tid arbetstagaren dagligen utsätts för buller,T° = 8 timmar = 28 800 sek under,p° = 20 ìPa,pA = A-vägt momentant ljudtryck i luft av atmosfärtryck i pascal som en under arbetet stillastående eller rörlig person utsätts för. Detta värde bestäms genom mätningar gjorda på det ställe där hans eller hennes öron befinner sig under arbetet. Mätningarna skall helst utföras när personen inte är på plats. Man skall därvid använda sig av en teknik som minimerar påverkan på ljudfältet.Om mikrofonen måste placeras mycket nära personens kropp, bör lämpliga justeringar göras för att bestämma ett likvärdigt, ostört ljudtryck.Den dagliga personliga bullerexponeringen tar inte hänsyn till effekten av eventuellt använt öronskydd.2. Medelvärdet under veckan av den dagliga bullerexponeringen LEP, wVeckomedelvärdet erhåller man enligt följande formel:>Start Grafik>>Slut Grafik>Artikel 3 1. Bullret under arbetet skall bedömas och, om nödvändigt, mätas för att identifiera de arbetstagare och arbetsplatser som detta direktiv tar sikte på och för att fastställa de omständigheter under vilka de särskilda bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas.2. Bedömningen och mätningen enligt punkt 1 skall planeras på ett kompetent sätt och genomföras med lämpliga intervall på arbetsgivarnas ansvar.Allt insamlande av fakta skall vara representativt för en arbetstagares dagliga bullerexponering.Metoderna och apparaterna skall anpassas till de rådande förhållandena, med särskild hänsyn till egenskaperna hos det buller som skall mätas, bullrets varaktighet, omgivande faktorer och egenskaperna hos mätapparaterna.Metoderna och apparaterna skall göra det möjligt att bestämma de parametrar som definieras i artikel 2 och att avgöra huruvida, i ett enskilt fall, de värden som fastställs i detta direktiv har överskridits.3. Medlemsstaterna kan föreskriva att personlig bullerexponering skall ersättas av buller uppmätt på arbetsplatsen. I så fall skall kriteriet för personlig bullerexponering, såvitt avser tillämpningen av artikel 4-10, ersättas med kriteriet för bullerexponering under den dagliga arbetsperioden på respektive arbetsplats, varvid denna period skall vara minst åtta timmar.Medlemsstaterna kan också fastställa att särskild uppmärksamhet skall riktas på impulsljud när bullret uppmäts.4. Arbetstagarna eller deras representanter inom företaget eller verksamheten skall, allt efter nationell lag och praxis, vara informerade om bedömningen och mätningen enligt punkt 1. Dessa skall revideras, när det finns anledning att tro att de är felaktiga eller att en påtaglig förändring har skett i arbetet.5. Registreringen och bevarandet av data erhållna enligt denna artikel skall genomföras i lämplig form i överensstämmelse med nationell lagstiftning och praxis.Läkare eller ansvariga organ och arbetstagarna eller deras representanter inom företaget eller verksamheten skall ha tillgång till dessa data enligt nationell lagstiftning och praxis.Artikel 4 1. När en arbetstagares dagliga bullerexponering kan antas överskrida 85 dB (A) eller när maximivärdet av det ovägda momentana ljudtrycket kan antas vara större än 200 Pa(6), skall lämpliga åtgärder vidtas för att garantera följande:a) Arbetstagare och/eller deras representanter inom företaget eller verksamheten erhåller fullgod information och när det är tillämpligt utbildning rörande- potentiella risker för hörseln på grund av buller,- åtgärder vidtagna för fullföljandet av detta direktiv,- skyldigheten att medverka i överensstämmelse med nationell lagstiftning i fråga om skyddande och förebyggande åtgärder, och- användandet av hörselskydd och vikten av hörselkontroller enligt artikel 7.b) Arbetstagare och/eller deras representanter inom företaget eller verksamheten har tillgång till resultaten av bedömningarna och bullermätningarna enligt artikel 3 så att de kan informeras om innebörden i dessa resultat.2. På arbetsplatser där en arbetstagares dagliga bullerdos kan antas överstiga 85 dB (A) skall tillräcklig information ges arbetstagarna om var och när artikel 6 är tillämplig.På arbetsplatser där en arbetstagares dagliga personliga bullerexponering kan antas överskrida 90 dB (A) eller där maximivärdet av det ovägda momentana ljudtrycket kan antas överskrida 200 Pa skall informationen enligt första stycket meddelas genom lämpliga skyltar när det är praktiskt möjligt. Ifrågavarande områden skall också utmärkas och tillträde till dem inskränkas på de ställen där risken för exponering ger anledning till detta och där dessa åtgärder är praktiskt möjliga.Artikel 5 1. Riskerna vid bullerexponering skall reduceras till lägsta, praktiskt möjliga nivå med hänsyn till teknisk utveckling och möjligheten att vidta åtgärder som kan minska bullret, särskilt vid källan.2. Där en arbetstagares dagliga personliga bullerpåverkan överstiger 90 dB (A) eller maximivärdet av det ovägda momentana ljudtrycket är större än 200 Pa skalla) orsaken till den för höga nivån identifieras och arbetsgivaren lägga upp och tillämpa ett tekniskt åtgärdsprogram eller ett program för organisation av arbetet med syfte att så långt det är praktiskt möjligt reducera arbetstagarnas bullerexponering,b) arbetstagare och deras representanter inom företaget eller verksamheten lämnas fullgod information om den för höga nivån och om åtgärder vidtagna enligt a.Artikel 6 1. Utan att det påverkar tillämpning av artikel 5 skall hörselskydd användas, där en arbetstagares dagliga bullerexponering överskrider 90 dB (A) eller maximivärdet av det ovägda momentana ljudtrycket är större än 200 Pa.2. Där exponering enligt punkt 1 kan antas överskrida 85 dB (A) skall hörselskydd finnas tillgängliga för arbetstagarna.3. Hörselskydd skall tillhandahållas i tillräckligt antal av arbetsgivaren, varvid val av hörselskydd skall ske i samråd med de berörda arbetstagarna i enlighet med nationell lagstiftning och praxis.Hörselskydden skall anpassas till varje arbetstagare och hans arbetsförhållanden, varvid hans säkerhet och hälsa skall beaktas. Hörselskydden skall bedömas lämpliga och passande enligt detta direktiv, när risken för hörseln rimligen kan förväntas vara lägre än den risk, som uppstår av exponering enligt punkt 1; en förutsättning är att hörselskydden används rätt.4. Där tillämpning av denna artikel innebär olycksrisk, skall denna risk minskas genom lämpliga åtgärder så långt det är praktiskt möjligt.Artikel 7 1. Där det inte är praktiskt möjligt att reducera en arbetstagares dagliga bullerexponering till under 85 dB (A), skall arbetstagaren ha möjlighet att få sin hörsel kontrollerad av en läkare eller under läkares ansvar och, om det bedöms nödvändigt av läkaren, av en specialist.Sättet på vilket kontrollen utförs skall bestämmas av medlemsstaterna i överensstämmelse med nationell lagstiftning och praxis.2. Målet för kontrollen skall vara dels att ställa diagnos om eventuell försämring av hörseln p.g.a. buller, dels att bevara hörseln.3. Resultaten av kontroller av arbetstagares hörsel skall förvaras i enlighet med nationell lagstiftning och praxis.I den utsträckning som nationell lagstiftning och praxis medger skall arbetstagarna ha tillgång till de resultat som berör dem.4. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder så att läkaren eller ansvariga organ som en del av kontrollen ger lämpliga anvisningar om eventuella individuella skyddsåtgärder och förebyggande åtgärder.Artikel 8 1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa följande:a) Utformningen, byggandet och/eller konstruktionen av en ny anläggning (nya fabriker, anläggningar eller maskinutrustning, betydande tillbyggnader eller ändringar av existerande fabriker eller anläggningar och utbyte av en anläggning eller maskinutrustning) skall uppfylla kraven i artikel 5.1.b) När en ny anordning (verktyg, maskin, apparatur etc.), avsedd för arbete och rätt använd under en normal 8-timmarsperiod, kan antas orsaka en daglig personlig bullerexponering lika med eller större än 85 dB (A) eller ett ovägt momentant maximivärde av ljudtrycket, som är lika med eller större än 200 Pa, skall fullgod information lämnas om det buller anordningen förorsakar under närmare angivna användningsförhållanden.2. Rådet skall på förslag från kommissionen fastställa krav om att anordningar enligt punkt 1 b så långt det är praktiskt möjligt inte får avge buller, som kan antas utgöra en hörselrisk, förutsatt att produkterna används riktigt.Artikel 9 1. På arbetsplatser, där en arbetstagares bullerexponering varierar markant från ena dagen till den andra, får medlemsstaterna för arbetstagare, som utför speciellt arbete, i exceptionella fall medge undantag från artiklarna 5.2, 6.1 och 7.1, men endast på villkor att en arbetstagares genomsnittliga veckoexponering för buller överensstämmer med det värde som fastställts i dessa bestämmelser. Detta skall visas genom lämplig kontroll.2. a) Medlemsstaterna får medge undantag från denna bestämmelse under begränsade perioder och under exceptionella förhållanden, när det inte är rimligen genomförbart att med tekniska åtgärder eller organisation av arbetet, reducera den individuella dagliga bullerexponeringen till under 90 dB (A) eller att säkerställa att de personliga hörselskydd, som föreskrivs i artikel 6 i detta direktiv, är lämpliga och passande enligt andra stycket av artikel 6.3. Sådana undantag får förnyas.I sådant fall skall emellertid hörselskydd med bästa rimligen genomförbara skyddsverkan användas.b) Dessutom får medlemsstaterna för arbetstagare som utför speciella arbetsuppgifter undantagsvis medge avsteg från artikel 6.1, om tillämpningen av artikeln innebär en ökning av den totala risken för berörda arbetstagares hälsa eller säkerhet. En förutsättning är att det inte är rimligen genomförbart att minska risken på annat sätt.c) Undantag enligt a och b skall förenas med villkor, vilka med hänsyn till de individuella omständigheterna garanterar att riskerna som uppstår på grund av undantagen reduceras till ett minimum. Undantagen skall ses över periodiskt och upphävas så snart det rimligen är genomförbart.d) Medlemsstaterna skall vartannat år tillställa kommissionen en tillräckligt utförlig redovisning över undantag enligt a och b. Kommissionen skall informera medlemsstaterna om detta på ett lämpligt sätt.Artikel 10 Rådet skall efter förslag från kommissionen på nytt pröva detta direktiv före 1 januari 1994, varvid särskild hänsyn skall tas till framsteg gjorda inom vetenskap och teknologi såväl som till vunnen erfarenhet vid tillämpningen av detta direktiv för att minska risker vid bullerexponering.I samband med denna nygranskning skall rådet efter förslag från kommissionen eftersträva att fastställa anvisningar för mätning av buller, som är mer precisa än de som anges i bilaga 1.Artikel 11 Medlemsstaterna skall se till att samråd sker med arbetstagarnas och arbetsgivarnas organisationer innan bestämmelserna för genomförande av detta direktiv antas. Där arbetstagarrepresentanter finns inom ett företag eller en verksamhet, skall medlemsstaterna även se till att dessa antingen kan kontrollera eller delta i tillämpningen.Artikel 12 1. För mätning av buller och kontroll av arbetstagares hörsel får alla metoder användas, som åtminstone uppfyller bestämmelserna enligt artiklarna 3 och 7.2. Anvisningar för mätning av buller och kontroll av arbetstagares hörsel finns i bilagorna 1 och 2.Bilagorna 1 och 2 skall anpassas till den tekniska utvecklingen i enlighet med direktiv 80/1107/EEG och enligt den procedur som där beskrivs i artikel 10.Artikel 13 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att uppfylla detta direktiv före den 1 januari 1990. De skall genast informera kommissionen om detta.När det gäller Grekland och Portugal skall dock tillämpligt datum vara den 1 januari 1991.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta.Artikel 14 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 12 maj 1986.På rådets vägnarW. F. van EEKELENOrdförande(1) EGT nr C 289, 5.11.1982, s. 1 ochEGT nr C 214, 14.8.1984, s. 11.(2) EGT nr C 46, 20.2.1984, s. 130 ochEGT nr C 117, 30.4.1984, s. 5.(3) EGT nr C 23, 30.1.1984, s. 36.(4) EGT nr C 165, 11.7.1978, s. 1 och;EGT nr C 67, 8.3.1984, s. 2.(5) EGT nr L 327, 3.12.1980, s. 8.(6) 140 dB relativt 20 ìPa.Om maximivärdet av den A-vägda ljudtrycknivån mätt med en ljudnivåmätare som tillämpar tidskaraktäristiken I (enligt IEC 651) inte överskrider 130 dB (AI), kan det maximala ovägda momentana ljudtrycket antas inte överskrida 200 Pa.BILAGA 1 ANVISNINGAR FÖR MÄTNING AV BULLER A. 1 AllmäntVärdena enligt artikel 2 kan vara antingeni) ett värde mätt direkt med integrerande ljudnivåmätare, ellerii) ett värde beräknat från mätningar av ljudtryck och exponeringstid.Mätningar får göras på den arbetsplats eller -platser som används av arbetstagare eller genom användning av instrument fästade på personen.Placeringen av instrumenten och mätningarnas varaktighet skall vara tillräcklig för att säkerställa att bullerexponeringen under arbetsdagen kan registreras.2 Instrumentering2.1 Om integrerande medelvärdesbildande ljudnivåmätare används skall de uppfylla IEC-standarden 804.Om ljudnivåmätare användes skall de uppfylla IEC-standarden 651. Instrument med överstyrningsindikator är att föredra.Om data lagras på band som mellansteg i mätproceduren, skall hänsyn tas till potentiella fel orsakade av sorterings- och uppspelningsprocessen när data analyseras.2.2 Ett instrument som används för direktmätning av maximivärdet (topp-värdet) av det ovägda momentana ljudtrycket skall ha en stigtid som inte överstiger 100 ms.2.3 Alla instrument skall kalibreras i laboratorium med lämpliga intervall.3 Mätning3.1 En fältkontroll skall göras vid början och slutet av varje dags mätningar.3.2 Mätning av ljudtryck på arbetsplatsen bör göras inom det ostörda fältet på arbetsplatsen (dvs. i frånvaro av arbetstagaren) och med mikrofonen placerad på den plats/platser, där det öra som utsätts för den högsta bullerexponeringen normalt befinner sig.Om det är nödvändigt att personen är närvarande gäller något av följande alternativ:i) Mikrofonen bör placeras på ett avstånd från personens huvud, som så långt möjligt reducerar effekterna av böjning och avstånd på det uppmätta värdet (ett lämpligt avstånd är 10 cm).ii) Om mikrofonen måste placeras mycket nära personens kropp bör lämpliga justeringar göras för att bestämma ett likvärdigt ostört tryckfält.3.3 Allmänt kan tidsvägningarna "S" och "F" användas så länge mättiden är lång jämförd med tidskonstanten för den valda vägningen, men de är inte lämpade för bestämning av LAeq, Te då bullernivån varierar mycket snabbt.3.4 Indirekt mätning av påverkanResultatet av direkt mätning av LAeq, Te kan approximeras, då man vet tiden för påverkan och mätvärdena vid klart urskiljbara områden för ljudtrycksnivån. Ett antal mätvärden och en statistisk fördelning kan vara användbar.4 Noggrannhet vid bullermätning och bestämning av påverkanInstrumenttypen och resultatens standardavvikelse påverkar mätningens noggrannhet. Om mätningen gäller jämförelse med ett gränsvärde bestämmer mätnoggrannheten vilken spridning av avläsningarna som gör det omöjligt att avgöra om gränsvärdet överskrids. Om något avgörande inte är möjligt måste mätningen upprepas med större noggrannhet.Mätningar med största noggrannhet gör i samtliga fall ett avgörande möjligt.B. Korttidsmätningar med vanliga ljudnivåmätare är helt tillfredsställande för arbetarstagare som på en fast arbetsplats utför upprepade aktiviteter, vilka i stort sett orsakar bredbandsbuller vid samma nivåer under hela dagen. Men när ljudtrycket som en arbetstagare utsätts för visar på variationer spridda över ett brett nivåområde eller tidsmässig oregelbundenhet blir det alltmer komplext att bestämma den dagliga personliga exponeringen. Den exaktaste metoden för mätning är därför att övervaka exponeringen under hela skiftet och använda en integrerande medelvärdesbildande ljudnivåmätare.När en integrerande medelvärdesbildande ljudnivåmätare som överensstämmer med IEC-standard 804 som är väl lämpad för mätning av den ekvivalenta ljudtrycksnivån hos impulsbuller) åtminstone uppfyller specifikationen för typ 1 och nyligen har blivit fullständigt kalibrerad på ett laboratorium och mikrofonen är riktigt placerad (se 3.2 ovan), gör resultaten det möjligt, med vissa undantag, att även i komplexa situationer avgöra om en given exponering har överskridits (se 4). Denna metod är således allmänt acceptabel och väl lämpad för referensändamål.BILAGA 2 ANVISNINGAR FÖR KONTROLL AV ARBETSTAGARES HÖRSEL Vid kontroll av arbetstagares hörsel tas hänsyn till följande punkter:1. Kontrollen bör utföras enligt yrkesmässig medicinsk praxis och bör omfatta följande:- En inledande undersökning som skall genomföras före eller i början av bullerexponeringen när så är lämpligt.- Regelbundna undersökningar med intervaller som står i proportion till riskens omfattning och som bestäms av läkaren.2. Varje undersökning bör bestå av minst en otoskopi kombinerad med audiometri av hörtröskeln för luftburet ljud via rena toner i överensstämmelse med 6 nedan.3. Den inledande undersökningen skall omfatta en medicinsk anamnes. Den inledande otoskopin och det audiometriska provet bör upprepas inom en period av 12 månader.4. Den regelbundna undersökningen skall genomföras minst vart femte år när arbetstagarens personliga exponeringutsatthet för buller är mindre än 90 dB (A).5. Undersökningarna bör utföras av lämpligt kvalificerad personal i överensstämmelse med nationell lagstiftning och praxis och kan organiseras i på varandra följande steg (undersökning, specialistundersökning).6. Det audiometriska provet bör uppfylla specifikationerna i den internationella standarden ISO 6189:1983 kompletterad enligt nedan:Audiometri täcker också frekvensen 8 000 Hz, den omgivande ljudnivån möjliggör mätning av en tröskelnivå för hörseln lika med 0 dB i förhållande till ISO 389-1975.Andra metoder kan emellertid användas om de ger jämförbara resultat.


Avis juridique important

|

31976L0762

Rådets direktiv 76/762/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om främre dimstrålkastare för motorfordon och glödlampor för sådana strålkastare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 262 , 27/09/1976 s. 0122 - 0134 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0151  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0097  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0151  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0161  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0161

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om främre dimstrålkastare för motorfordon och glödlampor för sådana strålkastare (76/762/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, och särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon måste uppfylla i enlighet med nationell lagstiftning avser bl.a. deras främre dimstrålkastare.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för alla fordonstyper medge det förfarande för EEG-typgodkännande, som beskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3).Rådet har i direktiv 76/756/EEG(4) fastställt gemensamma krav för installation av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av främre dimstrålkastare gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions- och provningskraven och att underrätta övriga medlemsstater om sina resultat genom att sända ett exemplar av det utfärdade typgodkännandeintyget för varje typ av främre dimstrålkastare. Anbringandet av ett EEG-typgodkännandemärke på alla främre dimstrålkastare som tillverkats i enlighet med den godkända typen undanröjer behovet av tekniska kontroller på dessa främre dimstrålkastare i de övriga medlemsstaterna.Det är önskvärt att hänsyn tas till de tekniska krav som antagits av FNs Ekonomiska kommission för Europa i dess förordning nr 19 (Enhetliga bestämmelser avseende dimstrålkastare för motorfordon)(5), vilket bifogas avtalet av den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga bestämmelser för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännade av utrustning och delar för motorfordon.Tillnärmningen av nationell lagstiftning för motorfordon omfattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som var och en av dem utför på grundval av gemensamma krav.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av främre dimstrålkastare som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i bilagorna 0, II, III, IV och V.2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för kontroll av att serietillverkade exemplar stämmer överens med den godkända typen, i den mån det är nödvändigt och vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall för varje typ av främre dimstrålkastare som de godkänner i enlighet med artikel 1 tilldela tillverkaren eller dennes representant ett EEG-typgodkännandemärke enligt mallen i bilaga II.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användning av märken som kan leda till förväxling av främre dimstrålkastare som har typgodkänts i enlighet med artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att främre dimstrålkastare släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktion om de är försedda med EEG-typgodkännandemärke.2. En medlemsstat får dock förbjuda att främre dimstrålkastare som är försedda med EEG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden om dessa systematiskt avviker från den godkända typen.Medlemsstaten skall genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om vidtagna åtgärder och ange skälen för sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad till de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater sända ett exemplar av typgodkännandeintygen, varav ett exempel visas i bilaga I, för varje typ av främre dimstrålkastare som har beviljats eller vägrats godkännande.Artikel 51. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande konstaterar att ett antal främre dimstrålkastare som är försedda med samma EEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen, skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder som säkerställer överensstämmelse mellan produktionen och den godkända typen. De behöriga myndigheterna i medlemsstaten skall underrätta motsvarande myndigheter i övriga medlemsstater om vidtagna åtgärder som vid systematisk brist på överensstämmelse kan medföra återkallelse av EEG-typgodkännande. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder när de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat underrättas om sådan brist på överensstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad underrätta varandra om en eventuell återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen till en sådan åtgärd.Artikel 6Av varje beslut, som fattats i enlighet med de bestämmelser som antagits för genomförande av detta direktiv, att vägra eller återkalla typgodkännande för främre dimstrålkastare eller förbjuda att de släpps ut på marknaden eller används, skall i detalj framgå de skäl på vilka beslutet grundas. Ett sådant beslut skall delges den berörda parten, som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till dess främre dimstrålkastare om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra eller förbjuda försäljning, registrering, ibruktagande eller användning av ett fordon av skäl som hänför sig till dess främre dimstrålkastare om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade enligt de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 9I detta direktiv avses med fordon varje motorfordon avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim, med undantag för spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner och andra motorredskap.Artikel 10Varje ändring som är nödvändig för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 111. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1977 och skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall börja tillämpa dessa bestämmelser senast den 1 oktober 1977.2. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna även underrätta kommissionen om alla förslag till lagar och andra författningar som de avser att anta inom det område som omfattas av detta direktiv. Underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionen hinner lämna synpunkter på förslaget.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1976.På rådets vägnarM. van der STOELOrdförande(1) EGT nr C 55, 13.5.1974, s. 14.(2) EGT nr C 109, 19.9.1974, s. 24.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) Ekonomiska kommissionen för Europa, dokumentDiscarding a TABLE>Plats för tabell>BILAGA 0DEFINITIONER, ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER, BELYSNING, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP1. DEFINITIONER1.1 Främre dimstrålkastareMed främre dimstrålkastare avses den strålkastare som används för att förbättra belysningen av vägen i samband med dimma, snöfall, skyfall eller dammoln.1.2 Typ av främre dimstrålkastareMed typ av främre dimstrålkastare avses främre dimstrålkastare som inte avviker i sådana väsentliga avseenden som1.2.1 handelsnamn eller varumärke,1.2.2 egenskaperna hos det optiska systemet,1.2.3 innefattande av komponenter som kan ändra de optiska effekterna genom reflektion, refraktion eller absorption,1.2.4 typ av glödlampa.(2)(3)(4)5 ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER5.1 Varje provexemplar som inlämnas i enlighet med punkt 1.2.3 i bilaga II skall överensstämma med de i punkterna 6 och 7 angivna föreskrifterna.5.2 De främre dimstrålkastarna skall vara så utformade och konstruerade att de vid normal användning, och trots de vibrationer som de därvid kan utsättas för, förblir funktionssäkra och bibehåller de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv. Lyktglasets korrekta placering skall anges klart och tydligt och glaset och reflektorn skall vara fastsatt på ett sätt som förhindrar varje vridning under användningen.5.3 Kontroll av överensstämmelsen med kraven i detta avsnitt utförs genom visuell inspektion och, vid behov, genom provmontering.6 BELYSNING6.1 De främre dimstrålkastarna skall vara så utformade att de ger belysning med begränsad bländning.6.2 Belysningen från den främre dimstrålkastaren skall bestämmas med hjälp av en vertikal skärm som placeras 25 meter framför lyktglaset och i rät vinkel mot den främre dimstrålkastarens referensaxel. HV-punkten är den punkt där linjen från lyktans centrum skär skärmen med rät vinkel. Linjen hh är den vågräta linjen genom HV (se bilaga V).6.3 När strålkastaren inte är av förseglad typ (sealed-beam) skall en färglös standardglödlampa användas av den typ som anges av tillverkaren i enlighet med kraven i bilaga IV, och som är avsedd för en nominell spänning på 12 V och tillhandahålles av tillverkaren. Denna lampa skall matas med elektrisk ström vid en spänning så att den avger ett flöde som föreskrivs för de provningar som motsvarar dess typ. För strålkastare av s.k. sealed-beam konstruktion skall strömförsörjning ske med provningsspänningen (6,0 V, 12,0 V eller 24,0 V i respektive fall).6.4 Ljuskäglan skall på skärmen med en bredd av minst 225 cm på båda sidor av linjen vv ge upphov till en horisontell ljus/mörker-gräns som är tillräckligt skarp för att medge inställning.6.5 Den främre dimstrålkastaren skall vara så riktad att ljus/mörker-gränsen på skärmen befinner sig 50 cm under linjen hh.6.6 Inställd på detta sätt skall den främre dimstrålkastaren uppfylla de krav som anges i punkt 6.7.6.7 Den på skärmen erhållna belysningen (se bilaga V) skall uppfylla följande krav:>Plats för tabell>Belysningen skall mätas antingen i vitt ljus eller i färgat ljus som anges av tillverkaren för normal användning av den främre dimstrålkastaren. I fälten B och C får det inte finnas sådana variationer i belysningen som försämrar god sikt.6.8 Belysningen av den i punkt 6.7 nämnda skärmen skall mätas med hjälp av en fotoelektrisk cell, vars ljuskänsliga yta skall ligga inom en kvadrat med sidan 65 mm.7 LJUSETS FÄRGEEG-typgodkännande kan erhållas för en typ av främre dimstrålkastare som avger antingen vitt eller gult(1*) ljus. Den eventuella färgningen av ljuskäglan kan framkallas antingen av glödlampans glas, av den främre dimstrålkastarens glas eller på annat lämpligt sätt.(8)(9)10 ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYPVarje främre dimstrålkastare som är försedd med ett EEG-typgodkännandemärke skall överensstämma med den godkända typen och uppfylla de fotometriska krav som anges i avsnitt 6.(11)(12)(1*) Samma definition som för "selektivt gult", men med en annan renhetsfaktor: gränsen mot vitt skall vara y ≥ -x + 0,940 och y ≥ 0,440 i stället för: y ≥ × + 0,996, som för selektivt gult.BILAGA 1>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA IIFÖRESKRIFTER FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING1 ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsnamnet eller varumärket eller dennes representant.1.2 För varje typ av främre dimstrålkastare skall ansökan följas av1.2.1 en kortfattad teknisk beskrivning. Om strålkastaren inte är av typen sealed-beam, skall typen av glödlampa anges. Denna typ måste vara en av de vars egenskaper anges i bilaga III;1.2.2 tillräckligt detaljerade ritningar (i tre exemplar) som medger identifiering av typen av strålkastare, och som visar lyktan framifrån och i tvärsnitt, och vid behov med detaljer av lyktglasets räffling. Ritningarna skall visa det avsedda läget för typgodkännandenumret och tilläggssymboler i förhållande till den rektangel som omger EEG-typgodkännandemärket,1.2.3 två provexemplar av den aktuella typen av dimstrålkastare.2 MÄRKNING 2.1 Provexemplaren av den typ av främre dimstrålkastare som lämnats in för EEG-typgodkännande skall vara försedda med sökandens handelsnamn eller varumärke, som skall vara klart läsbart och outplånligt.2.2 Varje strålkastare skall på såväl lyktglas som strålkastarhus ha tillräckligt med plats för EEG-typgodkännandemärke. Denna plats skall anges på de i punkt 1.2.2 angivna ritningarna.3 EEG-TYPGODKÄNNANDE 3.1 Om alla exemplar som lämnas in i enlighet med punkt 1 uppfyller kraven i avsnitten 5, 6 och 7 i bilaga 0 skall EEG-typgodkännande beviljas och ett typgodkännandenummer tilldelas.3.2 Detta nummer får inte tilldelas någon annan typ av främre dimstrålkastare utom i det fall där EEG-typgodkännandet utvidgas till en annan typ som endast avviker i färg.3.3 Om EEG-typgodkännande begärs för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som består av en främre dimstrålkastare och andra lyktor, får ett gemensamt EEG-typgodkännandemärke tilldelas under förutsättning att dimstrålkastaren uppfyller kraven i detta direktiv och att var och en av de övriga lyktorna som ingår i den typ av belysnings- och ljussignalanordning som ansökan avser överensstämmer med de särdirektiv som gäller för dessa.4 MÄRKEN 4.1 Varje främre dimstrålkastare som överensstämmer med en typ som godkänts i enlighet med detta direktiv skall vara försedd med ett EEG-typgodkännandemärke.4.2 Detta märke skall bestå av en rektangel som omger den gemena bokstaven "e", följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet:1 för Tyskland2 för Frankrike3 för Italien4 för Nederländerna6 för Belgien11 för Storbritannien13 för LuxemburgDK för DanmarkIRL för Irlandsamt ett EEG-typgodkännandenummer motsvarande numret på EEG-typgodkännandeintyget som utfärdats för den aktuella typen av främre dimstrålkastare.4.3 EEG-typgodkännandemärket skall kompletteras med tilläggssymbolen "B".4.4 EEG-typgodkännandenumret skall placeras i närheten av rektangeln som omger bokstaven "e".4.5 EEG-typgodkännandemärket och tilläggssymbolen skall sitta på glaset eller ett av glasen så att det är outplånligt och klart läsbart även då de främre dimstrålkastarna har monterats på fordonet.4.6 I tillägget ges ett exempel på EEG-typgodkännandemärke tillsammans med tilläggssymbolen.4.7 När ett gemensamt EEG-typgodkännandenummer tilldelas, som nämns under punkt 3.3, för en typ av belysnings- och ljussignalanordning bestående av en främre dimstrålkastare och andra lyktor får endast ett gemensamt EEG-typgodkännandemärke anbringas, bestående av- en rektangel som omger bokstaven "e", följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstat som har beviljat typgodkännandet,- ett EEG-typgodkännandenummer,- de tilläggssymboler som krävs enligt de olika direktiv under vilka EEG-typgodkännandet har beviljats.4.8 Måtten för de olika delarna i detta märke får inte understiga det största av de minsta mått som anges för enskilda märkningar i direktiven under vilka EEG-typgodkännande har beviljats.TilläggEXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE>Hänvisning till >Den anordning som är försedd med ovanstående EEG-typgodkännandemärke är en främre dimstrålkastare som har EEG-typgodkänts i Storbritannien (e 11) under nummer 1471.>Hänvisning till >BILAGA 3GLÖDLAMPOR FÖR FRÄMRE DIMSTRÅLKASTARE>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA IVSTANDARD (REFERENS) GLÖDLAMPOR FÖR FRÄMRE DIMSTRÅLKASTARE>Plats för tabell>BILAGA VMÄTSKÄRM på ett avstånd av 25 meter>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31992L0102

Rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 355 , 05/12/1992 s. 0032 - 0036 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 46 s. 0090  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 46 s. 0090

RÅDETS DIREKTIV av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur (92/102/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(), ochmed beaktande av följande:I artikel 3.1 c i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden() fastslås att djur som är föremål för handel inom gemenskapen skall identifieras på det sätt som krävs i gemenskapsreglerna och registreras så att det går att spåra den anläggning, central eller organisation de ursprungligen kommer ifrån eller där de transiterats, samt att dessa system för identifikation och registrering före den 1 januari 1993 skall utvidgas till att även omfatta förflyttningar av djur inom de enskilda medlemsstaternas territorier.I artikel 14 i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land och om ändring av direktiv 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG() fastslås att identifikation och registrering enligt artikel 3.1 c i direktiv 90/425/EEG av sådana djur måste ske efter det att den veterinära kontrollen utförts, utom då införseln gäller slaktdjur eller registrerade hästdjur.För förvaltningen av vissa av gemenskapens stödprogram på jordbruksområdet krävs att vissa slag av djur märks individuellt. Därför måste identifikations- och registreringssystemet vara väl anpassat till tillämpningen och kontrollen av denna individuella märkning.Det är nödvändigt att säkerställa ett snabbt och effektivt informationsutbyte mellan medlemsstaterna som medger en korrekt tillämpning av detta direktiv. Gemenskapsföreskrifter om detta har fastställts i rådets förordning (EEG) nr 1468/81 av den 19 maj 1981 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter samt om samarbete mellan de förra och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen() samt i rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor().De som håller djur måste föra fortlöpande register över djuren i sina anläggningar. De som är verksamma inom handeln med djur måste föra register över sina affärer. Den behöriga myndigheten måste ges tillgång till dessa register då den begär detta.För att snabbt och korrekt kunna följa hur djur flyttas krävs en identifikationsmärkning. Då det gäller nötkreatur måste denna märknings form och innehåll fastställas på gemenskapsnivå. I fråga om svin, får och getter bör beslutet fattas vid en senare tidpunkt, och i avvaktan på detta bör de nationella systemen för identifikation behållas för djur som flyttas inom den nationella marknaden.Det bör beslutas om möjligheter till undantag från kraven på märkning för djur som flyttas direkt till ett slakteri från ett jordbruksföretag. Sådana djur måste dock under alla omständigheter ha en märkning som anger från vilket jordbruksföretag de kommer.Likaledes bör det beslutas om möjligheter till undantag från registreringskravet för djurhållare då innehavet har rent privata syften samt även från registreringsförfarandena i vissa speciella fall.Om märkningen blir oläslig eller försvinner, måste en ny märkning göras som anknyter till den tidigare märkningen.Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av de särskilda kraven i kommissionens beslut 89/153/EEG av den 13 februari 1989 om sambandet mellan prov tagna för undersökning av restsubstanser och djuren och den gård djuren kommer från() och inte heller eventuella relevanta tillämpningsregler som fastställs genom direktiv 91/496/EEG.Det bör beslutas om ett förfarande för att anta sådana genomförandebestämmelser för detta direktiv, vilka kan visa sig nödvändiga att göra genom en förvaltningskommitté.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1I detta direktiv fastställs minimikrav för identifikation och registrering av djur, vilka krav dock inte skall föregripa tillämpningen av sådana närmare gemenskapsregler som kan komma att fastställas för att utrota eller begränsa sjukdomar.Tillämpningen av detta direktiv skall inte påverka beslut 89/153/EEG och de genomförandebestämmelser som fastställs enligt direktiv 91/496/EEG, och den skall ske med beaktande av artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 3508/92 av den 27 november 1992 om ett integrerat system för förvaltning och kontroll av vissa av gemenskapens stödordningar().Artikel 2I detta direktiv avses meda)djur: samtliga djur av de arter som avses i direktiv 64/432/EEG() och 91/68/EEG(),b)anläggning: varje form av verksamhet, byggnad eller, i fråga om frilandsjordbruk, plats där djur hålls, förvaras eller hanteras,c)djurhållare: varje fysisk eller juridisk person som, även tillfälligt, är ansvarig för djur,d)behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat som är behörig att utföra veterinära kontroller, eller varje myndighet till vilken denna har delegerat behörigheten i samband med genomförandet av detta direktiv,e)handel: handel enligt definitionen i artikel 2 i direktiv 90/425/EEG.Artikel 31. Medlemsstaterna skall säkerställa följande:a)Den behöriga myndigheten skall ha en aktuell förteckning över samtliga anläggningar inom sitt territorium som håller djur vilka omfattas av detta direktiv, med uppgift om djurart och djurhållare, och anläggningarna skall inte strykas från förteckningen förrän det under tre på varandra följande år inte har förekommit några djur i anläggningen. I förteckningen skall även ingå den eller de märkningar som används för att identifiera anläggningen enligt artikel 5.2 a och 5.2 c andra stycket samt artikel 5.3 första stycket och artikel 8.b)Kommissionen, den behöriga myndigheten och varje myndighet som ansvarar för kontroll av tillämpningen av förordning (EEG) nr 3508/92 skall kunna ges tillgång till samtliga uppgifter som inhämtats enligt detta direktiv.2. Medlemsstaterna kan med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG ges tillstånd att från den förteckning som avses i punkt 1 a undanta fysiska personer som håller högst tre får eller getter, för vilka de inte gör anspråk på särskilt stöd, eller, med hänsyn till särskilda omständigheter, ett svin, om dessa är avsedda för egen användning eller konsumtion, under förutsättning att djuren före eventuell flyttning underkastas de kontroller som beslutas om i detta direktiv.Artikel 41. Medlemsstaterna skall säkerställa följande:a)Var och en som håller nötkreatur eller svin som omfattas av direktiv 64/432/EEG och är uppförda på den förteckning som föreskrivs i artikel 3.1 a skall föra register med uppgift om antalet djur i anläggningen.Registret skall innehålla aktuella uppgifter om samtliga djur som fötts, avlidit och flyttats (antal djur som omfattas av varje flyttning till eller från anläggningen), åtminstone med uppgift om totalt antal djur och om ursprung respektive destination samt dagen för dessa flyttningar.Det identifikationsstämpel som används enligt artiklarna 5 och 8 skall alltid anges.I fråga om svin skall det dock inte vara obligatoriskt att lämna uppgifter om födda och avlidna djur.Då det gäller renrasiga svin och hybridsvin som införs i stambok enligt direktiv 88/661/EEG() får ett alternativt registreringssystem som bygger på individuell identifikation godkännas med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, om det ger likvärdiga garantier.b)Var och en som håller får eller getter och vars anläggning är registrerad enligt artikel 3.1 a skall föra ett register med uppgift åtminstone om det totala antalet får och getter på anläggningen vid ett årligt återkommande datum som bestäms av den behöriga myndigheten.Registret skall även innehålla P en aktuell uppgift om antalet levande djur av får och get i anläggningen, vilka är över 12 månader gamla eller som har lammat eller fått killingar före denna ålder, P flyttningar (antal djur som omfattas av varje flyttning till eller från anläggningen), åtminstone med uppgift om totalt antal djur och om ursprung respektive destination, stämpel samt dagen för dessa flyttningar.2. Ett förenklat registreringssystem skall dock fastställas med det förfarande som anges i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG före den 1 januari 1993 för bufflar och före den 1 oktober 1994 för får och getter, som växlar betesområde samt för alla ovannämnda djur, då de hålls på allmänning eller uppföds i geografiskt isolerade regioner.3. Medlemsstaterna skall även säkerställa följande:a)Varje djurhållare skall på begäran till den behöriga myndigheten lämna fullständiga upplysningar om djurens ursprung, identifikationssätt samt i tillämpliga fall destination för djur som han har ägt, förvarat, transporterat, salufört eller slaktat.b)Då djur skall flyttas till eller från en marknad eller uppsamlingsplats, skall djurhållaren lämna en handling med uppgifter om djuren, inklusive identifikationsnummer eller -märkning vad gäller nötkreatur, till den ansvarige på marknaden eller uppsamlingsplatsen som tillfälligt skall fungera som djurhållare.Den ansvarige får använda de handlingar han mottagit enligt första stycket för att fullgöra de förpliktelser som fastställs i punkt 1 a tredje stycket.c)Register och upplysningar skall finnas tillgängliga på anläggningen och på begäran ställas till den behöriga myndighetens förfogande under minst den tid som fastställs av den behöriga myndigheten, dock lägst tre år.Artikel 51. Medlemsstaterna skall säkerställa att följande allmänna principer iakttas:a)Djuren skall ha försetts med identifikationsmärke innan de lämnar den anläggning där de fötts.b)Inget märke får avlägsnas eller ersättas utan den behöriga myndighetens godkännande.Om ett märke har blivit oläsligt eller försvunnit, skall ett nytt märke anbringas enligt denna artikel.c)Djurhållaren skall införa eventuella nya märkningar i det register som avses i artikel 4 så att de kopplas till den tidigare märkningen av djuren.d)Det öronmärke som föreskrivs i punkt 2 a skall godkännas av den behöriga myndigheten, och det skall vara omöjligt att ändra samt förbli lätt läsbart under djurets livstid. Det får inte kunna återanvändas. Det skall vara sådant att det kan sitta kvar på djuret utan att förorsaka det obehag.2. I fråga om nötkreatur skall medlemsstaterna säkerställa följande:a)Samtliga djur som finns på en anläggning och som omfattas av artikel 2 i direktiv 64/432/EEG skall identifieras genom ett öronmärke med en alfanumerisk kod på högst 14 tecken som även för varje enskilt djur anger den anläggning där det fötts, eller, i fråga om tjurar som är avsedda för kulturella och idrottsliga evenemang med undantag av mässor och utställningar, med ett likvärdigt identifikationssystem som godkänts av kommissionen.De öronmärken som avses i första stycket skall fästas senast nio månader efter det att beslut fattats, enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, rörande identifikation av medlemsstat och ursprungsanläggning. Djur som identifikationsmärks före utgången av denna niomånadersperiod skall märkas antingen enligt de nationella system som avses i tredje stycket eller med det öronmärke som avses i första stycket.På begäran av en medlemsstat kan denna period förlängas till den 1 juli 1994 enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG.Djur som före utgången av niomånadersperioden har identifikationsmärkts enligt gällande nationella system som anmälts till kommissionen skall dock även i fortsättningen kontrolleras på detta sätt.b)Identifikationsmärken skall tilldelas anläggningarna, distribueras och fästas på djuren på det sätt som den behöriga myndigheten fastställer.c)Identifikationsmärkena skall fästas senast inom trettio dagar efter födseln.Den behöriga myndigheten får dock ge uppskov med märkningen till dess att djuret är högst sex månader gammalt om djurhållaren, innan djuret är 30 dagar, försett det med en provisorisk märkning som godkänts av den behöriga myndigheten och som gör det möjligt att identifiera djuret och dess ursprungsanläggning under förutsättning att dessa djur inte lämnar anläggningen av annat skäl än slakt i ett slakteri inom samma behöriga myndighets område utan att passera genom någon annan anläggning.Den behöriga myndigheten får vidare tillåta märkning på den uppfödande anläggningen av kalvar som är avsedda för slakt före sex månader och som flyttas, innan de är 30 dagar, enligt ett nationellt flyttsystem som godkänts med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG och som minst gör det möjligt att identifiera djurens ursprungsanläggning, förutsatt att kalvarna flyttas direkt från den anläggning där de fötts till den där uppfödningen skall ske och att inga bidrag skall ges för kalvar som flyttas på detta sätt.3. Andra djur än nötkreatur skall märkas snarast möjligt, och under alla omständigheter innan de lämnar anläggningen, med ett öronmärke eller en tatuering som gör det möjligt att fastställa från vilken anläggning de kommer och som skall återges i varje åtföljande handling och även ingå i den förteckning som avses i artikel 3.1 a.I avvaktan på det beslut som avses i artikel 10 i detta direktiv och med undantag från artikel 3.1 c, andra stycket, i direktiv 90/425/EEG får medlemsstaterna tillämpa sina nationella system vid flyttning av andra djur än nötkreatur i samtliga fall då detta sker inom en stats territorium. Dessa system skall göra det möjligt att identifiera den anläggning djuren kommer från och den där de föddes. Medlemsstaterna skall meddela kommissionen vilka system de avser att införa i detta syfte från och med den 1 juli 1993 för svin och från och med den 1 juli 1994 för får och getter. En medlemsstat kan, med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, anmodas att göra nödvändiga ändringar i sitt system, om det inte uppfyller kravet i andra meningen i detta stycke.För djur med en tillfällig märkning som identifierar en sändning skall det under hela transporten finnas ett åtföljande dokument som gör det möjligt att fastställa djurens ursprung och ägare samt avsändnings- och bestämmelseort.Den behöriga myndigheten får dock tillåta att får och getter flyttas utan att vara märkta mellan anläggningar med samma hälsostatus och tillhöriga samma ägare inom myndighetens område, förutsatt att varje sådan flyttning sker enligt ett nationellt system som gör det möjligt att identifiera den anläggning där djuren föddes. Medlemsstaterna skall före den 1 juli 1994 meddela kommissionen vilka system de avser att införa i detta syfte. En medlemsstat kan, med det förfarande som fastställs i artikel 18 i direktiv 90/425/EEG, anmodas att göra nödvändiga ändringar i sitt system, om det inte uppfyller detta krav.4. Punkt e i artikel 3.2 i direktiv 64/432/EEG skall ha följande lydelse:"e) identifieras enligt artikel 5 i rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992 om identifikation och registrering av djur(*).(*) EGT nr L 355, 5.12.1992, s. 32."Artikel 61. Om den behöriga myndigheten i bestämmelse medlemsstaten beslutar att inte behålla det identifikationsmärke som tilldelats djuret på ursprungsanläggningen, skall denna myndighet stå för alla kostnader i samband med bytet av märke. Då ett märke har ändrats på detta sätt, skall en hänvisning upprättas mellan den identifikation som tilldelades av den behöriga myndigheten i den medlemsstat varifrån djuret sändes och den nya identifikation som tilldelats av den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten, och denna hänvisning skall införas i det register som föreskrivs i artikel 4.Den möjlighet som avses i första stycket skall inte föreligga för slaktdjur som importeras enligt artikel 8 utan att ha försetts med ett nytt märke enligt artikel 5.2. När handel har skett med djur, får den behöriga myndigheten i bestämmelsemedlemsstaten, i det syfte som anges i artikel 5 i direktiv 90/425/EEG, åberopa artikel 4 i direktiv 89/608/EEG för att få upplysningar om djuren, den besättning de ursprungligen tillhörde och de eventuella flyttningar som skett.Artikel 7Medlemsstaterna skall säkerställa att samtliga upplysningar om flyttningar av djur utan åtföljande intyg eller dokument som krävs i lagstiftningen om veterinära eller zootekniska kontroller skall hållas tillgängliga för att på begäran kunna uppvisas för den behöriga myndigheten under minst den tid som denna myndighet har fastställt.Artikel 8Varje djur som importerats från tredje land, godkänts vid den kontroll som föreskrivs i direktiv 91/496/EEG och fortfarande befinner sig inom gemenskapens territorium, skall inom trettio dagar efter den nämnda kontrollen och innan det flyttas identifieras med ett märke enligt artikel 5, såvida inte bestämmelseanläggningen är ett slakteri som är beläget inom den behöriga myndighets område som är ansvarig för veterinärkontrollen och djuret slaktas inom denna trettiodagarsperiod.En hänvisning skall upprättas mellan den identifikation som används i det aktuella tredje landet och den som tilldelas av den medlemsstat som importerar djuren. Denna hänvisning skall införas i det register som föreskrivs i artikel 4.Artikel 9Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga administrativa eller straffrättsliga åtgärder för att sanktionera varje överträdelse av gemenskapens veterinärlagstiftning i de fall det kan visas att märkningen eller identifikationen av djuren eller den registrering som föreskrivs i artikel 4 inte har utförts enligt kraven i detta direktiv.Artikel 10Rådet skall senast den 31 december 1996 på grundval av en rapport från kommissionen med eventuella förslag, som den skall besluta om med kvalificerad majoritet, göra en översyn av bestämmelserna i detta direktiv mot bakgrund av vunna erfarenheter i syfte att fastställa ett harmoniserat gemenskapssystem för identifikation och registrering och besluta om ett eventuellt införande av ett databaserat identifikationssystem mot bakgrund av de resultat som uppnåtts på detta område av Internationella standardiseringsorganisationen (ISO).Artikel 111. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv P i fråga om kraven för nötkreatur, så atti) nötkreatur från och med den 1 februari 1993 registreras enligt gällande nationella förfaranden som uppfyller kraven i artikel 4 samt att nötkreatur identifieras enligt de gällande bestämmelser som avses i artikel 5.2 a, andra och tredje styckena, och attii) de gemenskapssystem för registrering och identifikation som fastställs i detta direktiv är införda senast den 1 oktober 1993, P i fråga om kraven för svin före den 1 januari 1994, P i fråga om kraven för får och getter före den 1 januari 1995.De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar sådana bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Avskaffandet av veterinärkontroller vid gränserna enligt direktiv 90/425/EEG skall inte påverkas av de sista datum, den 1 januari 1994 och den 1 januari 1995, som föreskrivs för införlivandet i nationell lagstiftning.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 november 1992.På rådets vägnarJ. PATTENOrdförande() EGT nr C 137, 27.5.1992, s. 7.() Yttrande av den 19 november 1992.() EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29. Senast ändrat genom direktiv 91/496/EEG (EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56).() EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56. Ändrat genom förordning (EEG) nr 91/628/EEG (EGT nr L 340, 11.12.1991, s. 17).() EGT nr L 144, 2.6.1981, s. 1. Ändrad genom förordning (EEG) nr 945/87 (EGT nr L 90, 2.4.1987, s. 3).() EGT nr L 351, 2.12.1989, s. 34.() EGT nr L 59, 2.3.1989, s. 33.() EGT nr L 355, 5.12.1992, s. 1.() Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT nr 121, 29.7.1964, s. 1977/64). Senast ändrat genom direktiv 91/687/EEG (EGT nr L 377, 31.12.1991, s. 16).() Rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handel med får och getter inom gemenskapen (EGT nr L 46, 19.2.1991, s. 19).() Rådets direktiv 88/661/EEG av den 19 december 1988 om avelsmässiga normer för avelssvin (EGT nr L 382, 31.12.1988, s. 36).