Avis juridique important

|

31993L0018

Kommissionens direktiv 93/18/EEG av den 5 april 1993 om anpassning till den tekniska utvecklingen för tredje gången av rådets direktiv 88/379/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (beredningar)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 104 , 29/04/1993 s. 0046 - 0056 Finsk specialutgåva Område 15 Volym 12 s. 0174  Svensk specialutgåva Område 15 Volym 12 s. 0174

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/18/EEG av den 5 april 1993 om anpassning till den tekniska utvecklingen för tredje gången av rådets direktiv 88/379/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (beredningar)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 88/379/EEG av den 7 juni 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (beredningar) (1) särskilt artikel 15 i detta, ochmed beaktande av följande:I rådets direktiv 92/32/EEG (2) om ändring för sjunde gången i direktiv 67/548/EEG (3) ersätts uttrycket "fosterskadande" med "skadliga för fortplantningen" och denna ändring införs i direktiv 88/379/EEG.I bilaga 6 till direktiv 67/548/EEG, senast ändrad genom kommissionens direktiv 92/37/EEG (4) fastställs nya kriterier och nya R-fraser för farlighetsklassen "skadlig för fortplantningen", och nya användningskriterier för vissa R-fraser vad avser de särskilda risker som kan hänföras till farliga ämnen och preparat och särskilt fraserna R 33 och R 64.Bestämmelserna i bilaga 1 till direktiv 88/379/EEG, senast ändrat genom direktiv 90/492/EEG (5) bör därför omarbetas och kompletteras.Bilaga 2 till direktiv 88/379/EEG innehåller särskilda bestämmelser för märkning av vissa preparat. Dessa särskilda märkningsbestämmelser gäller utan åtskillnad för samtliga aktuella preparat, oavsett om de betraktas som farliga eller inte enligt direktivet.Det är nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser utöver de som rör märkningen, för de preparat som även om de innehåller minst ett farligt ämne inte nödvändigtvis är farliga enligt direktiv 88/379/EEG.De särskilda bestämmelser som gäller för vissa preparat enligt bilaga 2 till direktiv 88/379/EEG, ändrat genom direktiv 89/178/EEG (6) bör därför omarbetas och kompletteras.Ändringarna i bilaga 2 medför att en omstrukturering bör göras som särskilt omfattar en ny kapitelindelning för att säkerställa den överskådlighet som krävs i all lagstiftning.Genom artikel 8a i fördraget inrättas ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital är säkerställd.Åtgärder enligt detta direktiv är till sin omfattning och verkan absolut nödvändiga för att uppnå de angivna målen och dessa mål kan inte uppnås av medlemsstaterna var för sig. Att målen skall uppnås på gemenskapsnivå är redan fastslaget genom direktiv 88/379/EEG.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktiven för undanröjande av tekniska hinder för handel med farliga ämnen och preparat.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilaga 1 och 2 till direktiv 88/379/EEG skall ersättas med bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1994 och genast underrätta kommissionen om detta.2. Dessa bestämmelser skall tillämpas senast från och med den 1 juli 1994.3. När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Förfarandet för denna hänvisning skall antas av medlemsstaterna.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 5 april 1993.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 187, 16.7.1988, s. 14.(2) EGT nr L 154, 5.6.1992, s. 1.(3) EGT nr L 196, 16.8.1967, s. 1.(4) EGT nr L 154, 5.6.1992, s. 30.(5) EGT nr L 275, 5.10.1990, s. 35.(6) EGT nr L 64, 8.3.1989, s. 18.BILAGA 1 KONCENTRATIONSGRÄNSER SOM SKALL TILLÄMPAS NÄR DEN KONVENTIONELLA METODEN ANVÄNDS FÖR ATT BEDÖMA HÄLSOSKADLIGHET ENLIGT ARTIKEL 3.5 En bedömning skall göras av samtliga hälsoskadliga effekter som bruket av ett ämne kan vara förenat med. För detta ändamål har farliga hälsoeffekter delats in i1. akut dödliga effekter,2. irreversibla men inte dödliga effekter efter en enstaka exponering,3. allvarliga effekter efter upprepad eller långvarig exponering,4. frätande effekter, irriterande effekter,5. sensibiliserande effekter,6. cancerframkallande effekter, mutagena effekter, forplantningsskadliga effekter.Den systematiska bedömningen av samtliga farliga hälsoeffekter uttrycks med hjälp av koncentrationsgränser, uttryckta i viktprocent utom för gasformiga preparat (tabell A) där de uttrycks i volymprocent, i kombination med ämnets klassificering.Klassificeringen av ämnet skall uttryckas antingen med en farosymbol och en eller flera riskfraser eller med kategorier (kategori 1, kategori 2 eller kategori 3), även de uttryckta med riskfraser, när det rör sig om ämnen med cancerframkallande effekter, mutagena effekter eller fortplantningsskadliga effekter. Det är därför viktigt att man förutom symbolen beaktar alla de särskilda riskfraser som krävs för varje enskilt ämne.1. Akut dödliga effekter1.1 Icke gasformiga preparatDe koncentrationsgränser som anges i tabell 1 bestämmer klassificeringen av preparatet i förhållande till den individuella halten av det eller de ämnen som ingår, och vars klassificering också visas.TABELL 1 >Plats för tabell>1.2 Gasformiga preparatKoncentrationsgränserna, uttryckta i volymprocent, i tabell I A nedan bestämmer klassificeringen av det gasformiga preparatet i förhållande till den individuella halten av den eller de gaser som ingår, och vars klassificering också visas.TABELL I A >Plats för tabell>2. Irreversibla men inte dödliga effekter efter en enstaka exponering2.1 Icke gasformiga preparatFör ämnen som ger irreversibla men inte dödliga effekter efter en exponering (R 39/exponeringsväg, R 40/exponeringsväg), bestämmer de individuella koncentrationsgränserna i tabell II i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL II >Plats för tabell>2.2 Gasformiga preparatFör gaser som ger irreversibla men inte dödliga effekter efter en enstaka exponering (R 39/exponeringsväg, R 40/exponeringsväg), bestämmer de individuella koncentrationsgränserna i tabell II A, uttrycka i volymprocent, i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL II A >Plats för tabell>3. Allvarliga effekter efter upprepad eller långvarig exponering3.1 Icke gasformiga preparatFör ämnen som ger allvarliga effekter efter upprepad eller långvarig exponering (R 48/exponeringsväg), bestämmer de individuella koncentrationsgränserna i tabell III i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL III >Plats för tabell>3.2 Gasformiga preparatFör gaser som ger allvarliga effekter efter upprepad eller långvarig exponering (R 48/exponeringsväg), bestämmer de individuella koncentrationsgränserna i tabell III A nedan, uttryckta i volymprocent, i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL III A >Plats för tabell>4. Frätande och irriterande effekter, inbegripet allvarlig ögonskada4.1 Icke gasformiga preparatFör ämnen med frätande (R 34, R 35) eller irriterande effekter (R 36, R 37, R 38, R 41), bestämmer de individuella koncentrationsgränserna i tabell IV i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL IV >Plats för tabell>4.2 Gasformiga preparatTABELL IV A >Plats för tabell>5. Sensibiliserande effekter5.1. Icke gasformiga preparatÄmnen som ger sensibiliserande effekter skall klassificeras som sensibiliserande och tillskrivas :- symbolen Xn och frasen R 42 om denna effekt kan uppstå genom inandning,- symbolen Xi och frasen R 43 om denna effekt kan uppstå genom hudkontakt,- symbolen Xn och frasen R 42/43 om denna effekt kan uppstå både genom inandning och genom hudkontakt.De individuella koncentrationsgränserna i tabell V bestämmer i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL V >Plats för tabell>5.2. Gasformiga preparatGaser som ger sensibiliserande effekter skall klassificeras som sensibiliserande och tillskrivas- symbolden Xn och frasen R 42 om denna effekt kan uppstå genom inandning,- symbolen Xn och frasen R 42/43 om denna effekt kan uppstå genom inandning och genom hudkontakt.De individuella koncentrationsgränserna i tabell V A nedan, uttryckta i volymprocent, bestämmer i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL V A >Plats för tabell>6. Cancerframkallande/mutagena/fortplantningsskadliga effekter6.1. Icke gasformiga preparatFör ämnen som ger sådana effekter och för vilka särskilda koncentrationsgränser ännu inte finns med i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG, bestämmer de koncentrationsgränser som fastställs i tabell VI i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL VI >Plats för tabell>6.2. Gasformiga preparatFör gaser som ger sådana effekter och för vilka särskilda koncentrationsgränser ännu inte finns med i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG, bestämmer de koncentrationsgränser som fastställs i tabell VI A, uttryckta i volymprocent, i tillämpliga fall preparatets klassificering.TABELL VI A >Plats för tabell>BILAGA 2 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR VISSA PREPARAT KAPITEL 1 Särskilda bestämmelser om märkning A. Särskilda bestämmelser för preparat som klassificeras som farliga enligt artikel 3 1. Preparat som säljs till allmänheten1.1 Etiketterna på förpackningar som innehåller sådana preparet, skall utöver specifika skyddsanvisningar vara försedda med de skyddsanvisningar S 1, S 2, S 45 eller S 46 som är relevanta i enlighet med de kriterier som fastställs i bilaga 6 till direktiv 67/548/EEG.1.2 Om sådana preparat är klassificerade som mycket giftiga (T+), giftiga (T) eller frätande (C) och det är praktiskt omöjligt att lämna informationen på själva förpackningen, skall förpackningarna åtföljas av precisa och lättfattliga instruktioner för användningen och vid behov instruktioner om förstöring av den tomma förpackningen.2. Preparat avsedda för sprayningEtiketten på förpackningar till sådana preparat skall obligatoriskt vara försedda med skyddsanvisning S 23 och den skyddsanvisning S 38 eller S 51 som skall tilldelas den i enlighet med de kriterier som fastställts i bilaga 6 till direktiv 67/548/EEG.3. Preparat som innehåller ett ämne som tillskrivits riskfras R 33: Risk för effekter på grund av upplagring i kroppenOm ett preparat innehåller minst ett ämne som tillskrivits riskfras R 33, skall denna riskfras i den form den anges i bilaga 3 till direktiv 67/548/EEG, anges på preparatets etikett om ämnets koncentration i preparatet är 1 % eller högre, om inte andra värden fastställts i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG.4. Preparat som innehåller ett ämne som tillskrivits riskfras R 64: Kan skada spädbarn genom modersmjölkOm ett preparat innehåller minst ett ämne som tillskrivits riskfras R 64, skall denna riskfras i den form den anges i bilaga 3 till direktiv 67/548/EEG, anges på preparatets etikett om ämnets koncentration i preparatet är 1 % eller högre, om inte andra värden fastställts i bilaga 1 till direktiv 67/548/EEG.B.Särskilda bestämmelser för preparat oberoende av deras klassificering enligt artikel 3 1. Preparat som innehåller bly1.1 Färger och lackerEtiketterna på förpackningar med färg och lack som innehåller bly i en mängd som överstiger 0,15 %, uttryckt som vikten metall i förhållande till preparatets totala vikt, bestämd i enlighet med ISO-standard 6503/1984, skall innehålla följande upplysningar:"Innehåller bly. Bör inte användas på ytor där barn kan komma åt att tugga eller suga."Om innehållet inte överstiger 125 ml får upplysningarna ha följande lydelse:"Varning. Innehåller bly."2. Preparat som innehåller cyanoakrylater2.1 Lim och klisterDen direkta förpackningen till cyanoakrylatbaserat lim skall vara försedd med följande text:"Cyanoakrylat.Fara.Sammanfogar hud och ögon på några få sekunder.Förvaras oåtkomligt för barn."Lämpliga skyddsanvisningar skall följa med förpackningen.3. Preparat som innehåller isocyanaterEtiketterna på förpackningar med preparat som innehåller isocyanater (i form av monomerer, oligomerer, prepolymerer etc. eller blandningar av dessa) skall vara försedda med följande text:"Innehåller isocyanater.Se information från tillverkaren."4. Preparat som innehåller epoxyföreningar med en medelmolekylvikt ≤700Etiketterna på förpackningar med preparat som innehåller epoxyföreningar med en medelmolekylvikt ≤ 700 skall vara försedda med följande text:"Innehåller epoxyförening.Se information från tillverkaren."5. Preparat som säljs till allmänheten och som innehåller aktivt klorFörpackningar till preparat som innehåller mer än 1 % aktivt klor skall vara försedda med följande text:"Varning! Får inte användas tillsammans med andra produkter. Farliga gaser (klor) kan frigöras."6. Preparat som innehåller kadmium (legeringar) och som är avsedda att användas vid lödning och svetsningFörpackningar till sådana preparat skall vara försedda med följande läsbara och outplånliga text:"Varning! Innehåller kadmium.Farliga ångor utvecklas under användningen.Se tillverkarens anvisningar.Följ säkerhetsföreskrifterna".


title: Europaparlamentets och Rådets Direktiv (EU) 2016/1919 av den 26 oktober 2016 om rättshjälp för misstänkta och tilltalade i straffrättsliga förfaranden och för eftersökta personer i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder

text:
               4.11.2016

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 297/1

         EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2016/1919
   av den 26 oktober 2016
   om rättshjälp för misstänkta och tilltalade i straffrättsliga förfaranden och för eftersökta personer i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 82.2 b,
   med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
   efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   efter att ha hört Regionkommittén,
   i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Syftet med detta direktiv är att se till att rätten till tillgång till en försvarare som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/48/EU (3) faktiskt kan utövas, genom att misstänkta och tilltalade i straffrättsliga förfaranden och eftersökta personer som är föremål för förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder enligt rådets rambeslut 2002/584/RIF (4) (nedan kallade eftersökta personer) får tillgång till bistånd från en försvarare som finansieras av medlemsstaterna.

               (2)

               Genom att fastställa gemensamma minimiregler om rätten till rättshjälp för misstänkta, tilltalade och eftersökta personer syftar detta direktiv till att stärka medlemsstaternas förtroende för varandras straffrättsliga system och därigenom till att förbättra ömsesidigt erkännande av straffrättsliga avgöranden.

               (3)

               I artikel 47 tredje stycket i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), artikel 6.3 c i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (nedan kallad Europakonventionen) och artikel 14.3 d i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (nedan kallad ICCPR-konventionen) garanteras rätten till rättshjälp i straffrättsliga förfaranden i enlighet med de villkor som fastställs i de bestämmelserna. Stadgan har samma rättsliga värde som fördragen, och medlemsstaterna är parter i Europakonventionen och ICCPR-konventionen. Erfarenheten har dock visat att detta i sig inte alltid räcker för att skapa tillräckligt förtroende för andra medlemsstaters straffrättsliga system.

               (4)

               Den 30 november 2009 antog rådet en resolution om en färdplan för att stärka misstänktas eller åtalade personers processuella rättigheter vid straffrättsliga förfaranden (5) (nedan kallad färdplanen). I färdplanen, som ska genomföras stegvis, uppmanas till antagande av åtgärder avseende rätten till översättning och tolkning (åtgärd A), rätten till information om rättigheter och om åtal (åtgärd B), rätten till juridisk rådgivning och rättshjälp (åtgärd C), rätten till kommunikation med släktingar, arbetsgivare och konsulära myndigheter (åtgärd D) och särskilda skyddsåtgärder för utsatta misstänkta eller åtalade personer (åtgärd E).

               (5)

               Den 11 december 2009 välkomnade Europeiska rådet färdplanen och införlivade den i Stockholmsprogrammet – Ett öppet och säkert Europa i medborgarnas tjänst och för deras skydd
                   (6) (punkt 2.4). Europeiska rådet underströk att färdplanen inte är uttömmande och uppmanade kommissionen att undersöka behovet av en komplettering när det gäller minimiregler för processuella rättigheter för misstänkta och tilltalade samt bedöma om andra frågor, till exempel frågan om oskuldspresumtionen, behöver behandlas i syfte att förbättra samarbetet på detta område.

               (6)

               Hittills har fem åtgärder om processuella rättigheter i straffrättsliga förfaranden antagits enligt färdplanen, nämligen Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/64/EU (7), 2012/13/EU (8), 2013/48/EU, (EU) 2016/343 (9) och (EU) 2016/800 (10).

               (7)

               Detta direktiv avser den andra delen av åtgärd C i färdplanen, som handlar om rättshjälp.

               (8)

               Rättshjälp bör täcka försvarskostnaderna för misstänkta, tilltalade och eftersökta personer. Vid beviljandet av rättshjälp bör medlemsstaternas behöriga myndigheter kunna kräva att misstänkta, tilltalade eller eftersökta personer bär en del av kostnaderna själva, beroende på deras ekonomiska resurser.

               (9)

               Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 i direktiv (EU) 2016/800 bör detta direktiv inte tillämpas när misstänkta eller tilltalade, eller eftersökta personer har avstått från sin rätt till tillgång till försvarare i enlighet med artikel 9 eller artikel 10.3 i direktiv 2013/48/EU och inte har återkallat sitt avstående, eller när en medlemsstat tillämpar de tillfälliga undantagen i enlighet med artikel 3.5 eller 3.6 i direktiv 2013/48/EU, så länge som de undantagssituationerna varar.

               (10)

               Om en person som ursprungligen inte var misstänkt eller tilltalad, till exempel ett vittne, blir misstänkt eller tilltalad, bör den personen ha rätt att inte vittna mot sig själv och har rätt att tiga, i enlighet med unionsrätten och Europakonventionen såsom dessa tolkas av Europeiska unionens domstol (nedan kallad domstolen) och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (nedan kallad Europadomstolen). I detta direktiv hänvisas därför uttryckligen till den situation där en sådan person blir misstänkt eller tilltalad under polisförhör eller förhör som genomförs av någon annan brottsbekämpande myndighet inom ramen för straffrättsliga förfaranden. Om en annan person än en misstänkt eller tilltalad blir misstänkt eller tilltalad under ett sådant förhör bör förhöret omedelbart avbrytas. Det bör dock vara möjligt att återuppta förhöret om den berörda personen har gjorts medveten om att han eller hon har blivit misstänkt eller tilltalad och vederbörande till fullo kan utöva de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv.

               (11)

               I vissa medlemsstater har andra myndigheter än en domstol med behörighet i brottmål behörighet att utdöma andra påföljder än frihetsberövande för relativt sett mindre förseelser. Det kan exempelvis handla om trafikförseelser som begås i stor omfattning och som kan fastställas vid en poliskontroll. I sådana situationer vore det orimligt att begära att de behöriga myndigheterna ska säkerställa samtliga rättigheter enligt detta direktiv. Om en medlemsstats lagstiftning föreskriver att en påföljd för mindre förseelser kan åläggas av en sådan myndighet, och där en sådan påföljd kan överklagas till en domstol med behörighet i brottmål eller där saken kan hänskjutas till en sådan, bör detta direktiv tillämpas endast på förfarandet vid den domstolen till följd av ett sådant överklagande eller hänskjutande.

               (12)

               I några medlemsstater anses vissa mindre förseelser, särskilt mindre trafikförseelser, mindre förseelser mot kommunala föreskrifter och mindre förseelser mot allmän ordning vara brott. I sådana situationer vore det orimligt att begära att de behöriga myndigheterna ska säkerställa samtliga rättigheter enligt detta direktiv. Om det i en medlemsstats lagstiftning föreskrivs att frihetsberövande inte får utdömas som påföljd för mindre förseelser bör detta direktiv tillämpas endast på förfaranden vid en domstol med behörighet i brottmål.

               (13)

               Vid tillämpningen av detta direktiv på mindre förseelser gäller de villkor som fastställs i detta direktiv. Medlemsstaterna bör kunna utföra en ekonomisk prövning, en behovsprövning eller bådadera för att avgöra om rättshjälp måste beviljas. Under förutsättning att det är förenligt med rätten till en rättvis rättegång kan det anses att behovskriteriet inte är uppfyllt när det gäller vissa mindre förseelser.

               (14)

               Tillämpningsområdet för detta direktiv med avseende på vissa mindre förseelser bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter enligt Europakonventionen att säkerställa rätten till en rättvis rättegång, inbegripet rätten till bistånd från en försvarare.

               (15)

               Under förutsättning att det är förenligt med rätten till en rättvis rättegång utgör följande situationer inte ett frihetsberövande i den mening som avses i detta direktiv: Fastställande av den misstänktes eller tilltalades identitet, beslut huruvida en förundersökning bör inledas, kontroll av vapeninnehav eller andra liknande säkerhetsfrågor, genomförande av andra utrednings- eller bevisupptagningsåtgärder än de som det specifikt hänvisas till i detta direktiv, såsom kroppsundersökningar, fysiska undersökningar, blod- eller alkoholprov eller liknande prov, eller fotografering eller upptagande av fingeravtryck samt åtgärder för att få den misstänkte eller tilltalade att inställa sig inför en behörig myndighet i enlighet med nationell rätt.

               (16)

               I detta direktiv fastställs minimiregler. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att bevilja rättshjälp i situationer som inte omfattas av detta direktiv, till exempel när andra utrednings- eller bevisupptagningsåtgärder än de som det specifikt hänvisas till i detta direktiv genomförs.

               (17)

               I enlighet med artikel 6.3 c i Europakonventionen har misstänkta och tilltalade som saknar tillräckliga medel för att betala för bistånd från en försvarare rätt till rättshjälp om rättvisans intresse så fordrar. Denna minimiregel tillåter medlemsstaterna att utföra en ekonomisk prövning, en behovsprövning eller bådadera. Tillämpningen av dessa prövningar bör inte innebära en begränsning av eller ett avsteg från de rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som säkerställs enligt stadgan och Europakonventionen, såsom dessa tolkas av domstolen och Europadomstolen.

               (18)

               Medlemsstaterna bör besluta om praktiska arrangemang för tillhandahållande av rättshjälp. I dessa arrangemang kan det fastställas att rättshjälp beviljas på begäran av en misstänkt, en tilltalad eller en eftersökt person. Med tanke på de särskilda behoven för utsatta personer, bör dock inte en sådan begäran vara ett materiellt villkor för beviljande av rättshjälp.

               (19)

               De behöriga myndigheterna bör bevilja rättshjälp utan onödigt dröjsmål, dock senast innan polisen, en annan brottsbekämpande myndighet eller en rättslig myndighet genomför något förhör med den berörda personen, eller före genomförandet av de särskilda utrednings- eller bevisupptagningsåtgärder som avses i detta direktiv. Om de behöriga myndigheterna inte kan göra detta bör de åtminstone bevilja akut eller provisorisk rättshjälp innan ett sådant förhör eller sådana utrednings- eller bevisupptagningsåtgärder genomförs.

               (20)

               Med tanke på hur speciellt förfarandet i samband med en europeisk arresteringsorder är, bör tolkningen av de bestämmelser i detta direktiv som uteslutande hänför sig till eftersökta personer beakta detta och bör inte på något sätt inverka på tolkningen av de andra bestämmelserna i detta direktiv.

               (21)

               Eftersökta personer bör ha rätt till rättshjälp i den verkställande medlemsstaten. Dessutom bör eftersökta personer som är föremål för ett förfarande i samband med en europeisk arresteringsorder för lagföring, och som utövar sin rätt att utse en försvarare i den utfärdande medlemsstaten i enlighet med direktiv 2013/48/EU, ha rätt till rättshjälp i den medlemsstaten vad avser sådant förfarande i den verkställande medlemsstaten, i den mån rättshjälp är nödvändig för att säkerställa en faktisk möjlighet att få sin sak prövad inför domstol, såsom föreskrivs i artikel 47 i stadgan. Detta är fallet när försvararen i den verkställande medlemsstaten inte kan utföra sina arbetsuppgifter med avseende på verkställandet av en europeisk arresteringsorder på ett ändamålsenligt och effektivt sätt utan bistånd från en försvarare i den utfärdande medlemsstaten. Alla beslut om beviljande av rättshjälp i den utfärdande medlemsstaten bör fattas av den myndighet som är behörig att fatta ett sådant beslut i den medlemsstaten, på grundval av kriterier som fastställs av den medlemsstaten vid genomförandet av detta direktiv.

               (22)

               För att se till att eftersökta personer har faktisk tillgång till försvarare bör medlemsstaterna ge eftersökta personer rätt till rättshjälp fram till dess att överlämnande sker, eller fram till dess att beslutet att inte överlämna har fått laga kraft.

               (23)

               Vid genomförandet av detta direktiv bör medlemsstaterna säkerställa respekten för den grundläggande rätten till rättshjälp enligt stadgan och Europakonventionen. I samband med detta bör de respektera Förenta nationernas principer och riktlinjer för tillgång till rättshjälp i straffrättsliga system.

               (24)

               Utan att det påverkar bestämmelser i nationell rätt om krav på försvarares närvaro bör en behörig myndighet utan onödigt dröjsmål besluta huruvida rättshjälp ska beviljas. Den behöriga myndigheten bör vara en oberoende myndighet som är behörig att fatta beslut om beviljande av rättshjälp eller en domstol, inbegripet en domare. I brådskande fall bör dock även tillfällig medverkan av polis och åklagare vara möjlig i den mån detta är nödvändigt för beviljande av rättshjälp i tid.

               (25)

               Om rättshjälp har beviljats en misstänkt, en tilltalad eller en eftersökt person är ett sätt att se till att den blir verkningsfull och kvalitativ att främja kontinuerlig tillgång till juridiskt ombud för vederbörande. I detta hänseende bör medlemsstaterna främja kontinuerlig tillgång till juridiskt ombud under hela det straffrättsliga förfarandet, samt – i tillämpliga fall – förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder.

               (26)

               Lämplig fortbildning bör anordnas för personal som är delaktig i att fatta beslut om rättshjälp i straffrättsliga förfaranden och i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder. Medlemsstaterna bör, utan att det påverkar rättsväsendets oberoende eller olikheterna i rättsväsendets uppbyggnad i de olika medlemsstaterna, begära att de som ansvarar för fortbildning av domare tillhandahåller domstolar och domare som fattar beslut om beviljande av rättshjälp sådan fortbildning.

               (27)

               I enlighet med principen om unionsrättens ändamålsenliga verkan bör medlemsstaterna införa lämpliga och effektiva rättsmedel i fall av en överträdelse av en rättighet som enskilda har enligt unionsrätten. Ett effektivt rättsmedel bör vara tillgängligt om rätten till rättshjälp har urholkats eller om tillhandahållandet av rättshjälp försenats eller helt eller delvis har nekats.

               (28)

               För att övervaka och utvärdera om detta direktiv fungerar på ett effektivt sätt är det nödvändigt att samla in relevanta uppgifter, från tillgängliga data, om genomförandet av de rättigheter som anges i detta direktiv. Sådana uppgifter omfattar, om möjligt, antalet ansökningar om rättshjälp i straffrättsliga förfaranden och förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder där den berörda medlemsstaten fungerat som utfärdande eller verkställande medlemsstat, det antal fall där rättshjälp har beviljats samt det antal fall där en begäran om rättshjälp har avslagits. Uppgifter om kostnaderna för att tillhandahålla misstänkta eller tilltalade personer och eftersökta personer rättshjälp bör också samlas in, i mån av möjlighet.

               (29)

               Detta direktiv bör tillämpas på misstänkta, tilltalade och eftersökta personer oavsett deras rättsliga ställning, medborgarskap eller nationalitet. Medlemsstaterna bör respektera och garantera de rättigheter som anges i detta direktiv utan någon diskriminering på grund av ras, hudfärg, kön, sexuell läggning, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationalitet, etniskt eller socialt ursprung, förmögenhet, funktionsnedsättning eller börd. Detta direktiv upprätthåller de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i stadgan och Europakonventionen, inbegripet förbudet mot tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling, rätten till frihet och säkerhet, respekten för privatlivet och familjelivet, rätten till personlig integritet, barnets rättigheter, integrering av personer med funktionsnedsättning, rätten till ett effektivt rättsmedel och rätten till en rättvis rättegång, oskuldspresumtionen och rätten till försvar. Detta direktiv bör genomföras i enlighet med dessa rättigheter och principer.

               (30)

               I detta direktiv fastställs minimiregler. Medlemsstaterna bör kunna utvidga de rättigheter som fastställs i detta direktiv för att därigenom föreskriva en högre skyddsnivå. En sådan högre skyddsnivå bör inte utgöra något hinder för det ömsesidiga erkännande av rättsliga avgöranden som minimireglerna är avsedda att underlätta. Skyddsnivån som tillhandahålls av medlemsstaterna bör aldrig understiga de normer som anges i stadgan eller Europakonventionen, så som dessa tolkas av domstolen och Europadomstolen.

               (31)

               Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa gemensamma minimiregler rörande misstänktas, tilltalades och eftersökta personers rätt till rättshjälp, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (32)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem.

               (33)

               I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte
   1.   Detta direktiv föreskriver gemensamma minimiregler om rätt till rättshjälp för

               a)

               misstänkta och tilltalade i straffrättsliga förfaranden, och

               b)

               eftersökta personer som är föremål för förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder enligt rambeslut 2002/584/RIF (nedan kallade eftersökta personer).

         2.   Detta direktiv kompletterar direktiven 2013/48/EU och (EU) 2016/800. Ingenting i detta direktiv ska tolkas som en begränsning av de rättigheter som föreskrivs i de direktiven.
   Artikel 2
   Tillämpningsområde
   1.   Detta direktiv tillämpas på misstänkta och tilltalade i straffrättsliga förfaranden, som har rätt till tillgång till försvarare enligt direktiv 2013/48/EU, och som

               a)

               är frihetsberövade,

               b)

               enligt unionsrätten eller nationell rätt ska bistås av en försvarare, eller

               c)

               måste eller tillåts närvara vid en utrednings- eller bevisupptagningsåtgärd som minst omfattar följande:

                           i)

                           Vittneskonfrontationer.

                           ii)

                           Konfrontationsförhör.

                           iii)

                           Rekonstruktioner.

         2.   Detta direktiv tillämpas också, efter gripandet i den verkställande medlemsstaten, på eftersökta personer som har rätt till tillgång till försvarare enligt direktiv 2013/48/EU.
   3.   Detta direktiv tillämpas också, på samma villkor som anges i punkt 1, på personer som ursprungligen inte var misstänkta eller tilltalade men som blir misstänkta eller tilltalade under polisförhör eller förhör som genomförs av någon annan brottsbekämpande myndighet.
   4.   Utan att det påverkar rätten till en rättvis rättegång ska, när det gäller mindre förseelser,

               a)

               om en medlemsstats lagstiftning föreskriver att en påföljd kan åläggas av en annan myndighet än en domstol med behörighet i brottmål och att en sådan påföljd kan överklagas eller hänskjutas till en sådan domstol, eller

               b)

               om frihetsberövande inte kan utdömas som påföljd,

         detta direktiv endast gälla förfaranden vid en domstol med behörighet i brottmål.
   Detta direktiv tillämpas under alla omständigheter när ett beslut om häktning fattas, liksom under häktningstiden, i varje skede av förfarandet fram till dess att förfarandet avslutas.
   Artikel 3
   Definition
   I detta direktiv avses med rättshjälp en medlemsstats finansiering av rättsligt bistånd från en försvarare för att möjliggöra att rätten till tillgång till en försvarare ska kunna utövas.
   Artikel 4
   Rättshjälp i straffrättsliga förfaranden
   1.   Medlemsstaterna ska se till att misstänkta och tilltalade som saknar tillräckliga medel för att betala för bistånd från en försvarare har rätt till rättshjälp, när rättvisans intresse så fordrar.
   2.   Medlemsstaterna får utföra en ekonomisk prövning, en behovsprövning eller bådadera för att avgöra om rättshjälp ska beviljas i enlighet med punkt 1.
   3.   När en medlemsstat gör en ekonomisk prövning ska den beakta alla relevanta och objektiva faktorer, såsom den berörda personens inkomst, kapital och familjesituation, kostnaderna för bistånd från en försvarare samt levnadsstandarden i den medlemsstaten, för att avgöra huruvida, i enlighet med de tillämpliga kriterierna i den medlemsstaten, en misstänkt eller tilltalad saknar tillräckliga medel för att betala för bistånd från en försvarare.
   4.   När en medlemsstat gör en behovsprövning ska den beakta hur allvarligt brottet är, hur komplicerat ärendet är och hur sträng påföljd som kan förväntas i det enskilda fallet, för att avgöra huruvida det ligger i rättvisans intresse att rättshjälp beviljas. Under alla omständigheter ska behovskriteriet anses vara uppfyllt i följande situationer:

               a)

               När en misstänkt eller tilltalad ställs inför en behörig domstol eller domare för beslut om häktning under alla skeden av förfarandet inom tillämpningsområdet för detta direktiv.

               b)

               Under häktningstiden.

         5.   Medlemsstaterna ska se till att rättshjälp beviljas utan onödigt dröjsmål, dock senast före polisförhör, förhör av någon annan brottsbekämpande myndighet eller av en rättslig myndighet, eller före genomförandet av de utrednings- eller bevisupptagningsåtgärder som avses i artikel 2.1 c.
   6.   Rättshjälp ska beviljas endast för de straffrättsliga förfaranden där den berörda personen är misstänkt eller tilltalad för ett brott.
   Artikel 5
   Rättshjälp i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder
   1.   Den verkställande medlemsstaten ska se till att eftersökta personer har rätt till rättshjälp från det att de grips med anledning av en europeisk arresteringsorder fram till dess att överlämnande sker eller, fram till dess att beslutet att inte överlämna dem har fått laga kraft.
   2.   Den utfärdande medlemsstaten ska se till att eftersökta personer som är föremål för ett förfarande i samband med en europeisk arresteringsorder för lagföring och som utövar sin rätt att utse en försvarare i den utfärdande medlemsstaten för att bistå försvararen i den verkställande medlemsstaten i enlighet med artikel 10.4 och 10.5 i direktiv 2013/48/EU har rätt till rättshjälp i den utfärdande medlemsstaten vad avser ett sådant förfarande i den verkställande medlemsstaten, i den mån rättshjälp är nödvändig för att säkerställa den faktiska tillgången till rättslig prövning.
   3.   Rätten till rättshjälp enligt punkterna 1 och 2 får göras till föremål för en ekonomisk prövning i enlighet med artikel 4.3, som ska gälla i tillämpliga delar.
   Artikel 6
   Beslut avseende beviljande av rättshjälp
   1.   Beslut huruvida rättshjälp ska beviljas, liksom om förordnande av försvarare, ska fattas utan onödigt dröjsmål av en behörig myndighet. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att den behöriga myndigheten fattar sina beslut omsorgsfullt och att rätten till försvar respekteras.
   2.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att misstänkta, tilltalade och eftersökta personer skriftligen informeras om att deras ansökan om rättshjälp helt eller delvis har avslagits.
   Artikel 7
   Kvaliteten på rättshjälp och fortbildning
   1.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder, även med avseende på finansieringen, för att se till att

               a)

               det finns ett effektivt system för rättshjälp av tillräcklig kvalitet, och

               b)

               de tjänster som utförs inom ramen för rättshjälp håller en kvalitet som är tillräcklig för att säkerställa ett rättvist förfarande, med vederbörlig hänsyn till juristkårens oberoende.

         2.   Medlemsstaterna ska se till att lämplig fortbildning anordnas för personal som är delaktig i beslutsfattandet om rättshjälp i straffrättsliga förfaranden och i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder.
   3.   Med vederbörlig hänsyn till juristkårens oberoende och till rollen för dem som är ansvariga för fortbildning av försvarare ska medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att främja tillhandahållandet av lämplig fortbildning för försvarare som tillhandahåller tjänster för rättshjälp.
   4.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att misstänkta, tilltalade och eftersökta personer har rätt att på begäran få den försvarare som de tilldelats ersatt, om de särskilda omständigheterna motiverar det.
   Artikel 8
   Rättsmedel
   Medlemsstaterna ska se till att misstänkta, tilltalade och eftersökta personer har tillgång till ett effektivt rättsmedel enligt nationell rätt om rättigheterna enligt detta direktiv har åsidosatts.
   Artikel 9
   Utsatta personer
   Medlemsstaterna ska säkerställa att hänsyn tas till utsatta misstänkta, tilltalades och eftersökta personers särskilda behov vid genomförandet av detta direktiv.
   Artikel 10
   Tillhandahållande av uppgifter och rapportering
   1.   Senast den 25 maj 2021 och därefter vart tredje år ska medlemsstaterna till kommissionen översända tillgängliga uppgifter som visar hur de rättigheter som fastställs i detta direktiv har genomförts.
   2.   Senast den 25 maj 2022 och därefter vart tredje år ska kommissionen lägga fram en rapport om genomförandet av detta direktiv för Europaparlamentet och rådet. I sin rapport ska kommissionen bedöma tillämpningen av detta direktiv när det gäller rätten till rättshjälp i straffrättsliga förfaranden och i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder.
   Artikel 11
   Bevarande av skyddsnivån
   Ingenting i detta direktiv ska ses som en begränsning av eller ett avsteg från rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som säkerställs enligt stadgan, Europakonventionen eller andra relevanta bestämmelser i internationell rätt eller i medlemsstaternas lagstiftning som erbjuder en högre skyddsnivå.
   Artikel 12
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 25 maj 2019. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 13
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 14
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

      Utfärdat i Strasbourg den 26 oktober 2016.

            På Europaparlamentets vägnar

         M. SCHULZ

            Ordförande

            På rådets vägnar

         I. LESAY

            Ordförande

      (1)  EUT C 226, 16.7.2014, s. 63.

      (2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 4 oktober 2016 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 13 oktober 2016.

      (3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/48/EU av den 22 oktober 2013 om rätt till tillgång till försvarare i straffrättsliga förfaranden och förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder samt om rätt att få en tredje part underrättad vid frihetsberövande och rätt att kontakta tredje parter och konsulära myndigheter under frihetsberövandet (EUT L 294, 6.11.2013, s. 1).

      (4)  Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (EGT L 190, 18.7.2002, s. 1).

      (5)  EUT C 295, 4.12.2009, s. 1.

      (6)  EUT C 115, 4.5.2010, s. 1.

      (7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/64/EU av den 20 oktober 2010 om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 280, 26.10.2010, s. 1).

      (8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/13/EU av den 22 maj 2012 om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 142, 1.6.2012, s. 1).

      (9)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/343 av den 9 mars 2016 om förstärkning av vissa aspekter av oskuldspresumtionen och av rätten att närvara vid rättegången i straffrättsliga förfaranden (EUT L 65, 11.3.2016, s. 1).

      (10)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/800 av den 11 maj 2016 om rättssäkerhetsgarantier för barn som är misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden (EUT L 132, 21.5.2016, s. 1).


Avis juridique important

|

31974L0412

Rådets direktiv 74/412/EEG av den 1 augusti 1974 om ändring för första gången av rådets direktiv 70/357/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om antioxidationsmedel som är godkända för användning i livsmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 221 , 12/08/1974 s. 0018 - 0018 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 4 s. 0057  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 11 s. 0040  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 4 s. 0057  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 4 s. 0030  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 4 s. 0030

RÅDETS DIREKTIV av den 1 augusti 1974 om ändring för första gången av rådets direktiv 70/357/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om antioxidationsmedel som är godkända för användning i livsmedel (74/412/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Enligt artikel 2 i rådets direktiv 70/357/EEG av den 13 juli 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om antioxidationsmedel som är godkända för användning i livsmedel(1) får medlemsstaterna i tre år efter anmälan av det direktivet behålla sådana bestämmelser i sin nationella lagstiftning som godkänner att kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat, propylgallat och L-askorbinsyraestrar av de ogrenade fettsyrorna C 14 och C 18 används i livsmedel.Enligt kapitel IX punkt 3 i bilaga 7 till anslutningsakten(2) får de nya medlemsstaterna till och med den 31 december 1977 fortsätta att tillämpa de bestämmelser i sin nationella lagstiftning som gällde på anslutningsdagen i fråga om användning av propylgallat i livsmedel.De nämnda ämnenas nytta i livsmedel har påvisats tekniskt på gemenskapsnivå.I vissa medlemsstaters lagstiftning tillåts fortfarande användning av dessa ämnen.Detta förhållande bör granskas på nytt mot bakgrund av de senaste vetenskapliga och toxikologiska uppgifterna.Vetenskapliga livsmedelskommittén, som upprättades genom kommissionens beslut av den 16 april 1974(3) har ännu inte helt slutfört sin granskning av dessa uppgifter.Det är därför inte möjligt att fatta ett slutgiltigt beslut om huruvida dessa ämnen skall tillåtas för användning inom gemenskapen.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Första stycket i artikel 2 i direktiv 70/357/EEG skall med verkan från och med den 13 juli 1974 ersättas med följande:"Oberoende av artikel 1 får medlemsstaterna till och med den 31 december 1977 behålla sådana bestämmelser i sin nationella lagstiftning som godkänner att kalciumdinatrium-etylendiamintetraacetat, propylgallat och L-askorbinsyraestrar av de ogrenade fettsyrorna C 14 och C 18 används i livsmedel."Artikel 2Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 1 augusti 1974.På rådets vägnarB. DESTREMAUOrdförande(1) EGT nr L 157, 18.7.1970, s. 31.(2) EGT nr L 73, 27.3.1972, s. 14.(3) EGT nr L 136, 20.5.1974, s. 1.


Avis juridique important

|

31985L0579

Rådets direktiv 85/579/EEG av den 20 december 1985 om ändring med anledning av Portugals och Spaniens anslutning av direktiv 74/562/EEG om rätt att yrkesmässigt bedriva nationella och internationella persontransporter på väg

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 372 , 31/12/1985 s. 0035 - 0035 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 3 s. 0136  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 4 s. 0043  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 3 s. 0136  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 4 s. 0043

RÅDETS DIREKTIV av den 20 december 1985 om ändring med anledning av Portugals och Spaniens anslutning av direktiv 74/562/EEG om rätt att yrkesmässigt bedriva nationella och internationella persontransporter på väg (85/579/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av Anslutningsakten för Portugal och Spanien, särskilt artikel 396 i denna,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Direktiv 74/562/EEG (), ändrat genom direktiv 80/1179/EEG (), måste ändras på grund av Portugals och Spaniens anslutning.Enligt artikel 27 i anslutningsakten måste direktiv 74/562/EEG ändras enligt de riktlinjer som anges i bilaga 2 till anslutningsakten i syfte att säkerställa att de transportföretag i Portugal och Spanien, som redan ägnar sig åt sådan verksamhet i dessa länder, kan åtnjuta sina redan förvärvade rättigheter på villkor som motsvarar dem som har tillerkänts transportföretag i de nuvarande medlemsstaterna.Enligt artikel 2.3 i anslutningsfördraget får gemenskapernas institutioner före anslutningen införa sådana åtgärder som avses i anslutningsaktens artikel 396, vilka skall träda i kraft under förutsättning att detta fördrag träder i kraft och på samma dag som detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Följande punkt skall läggas till i artikel 4 i rådets direktiv 74/562/EEG:"4. Vad gäller Portugal och Spanien, skall datumen i punkterna 1 och 2 ersättas enligt följande:- I punkt 1 skall "1 januari 1978" ersättas med "1 januari 1986".- I punkt 2 skall "31 december 1974", "1 januari 1978" och "1 januari 1980" ersättas med "31 december 1982", "1 januari 1986" respektive "1 januari 1988"."Artikel 2 Detta direktiv skall tillämpas från och med den 1 januari 1986 under förutsättning att Anslutningsfördraget för Portugal och Spanien träder i kraft.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 20 december 1985.På rådets vägnarR. KRIEPSOrdförande() EGT nr L 308, 19.11.1974, s. 23.() EGT nr L 350, 23.12.1980, s. 42.


Avis juridique important

|

31987L0064

Rådets direktiv 87/64/EEG av den 30 december 1986 om ändring av direktiv 72/461/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen och direktiv 72/462/EEG om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 034 , 05/02/1987 s. 0052 - 0053 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 22 s. 0128  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 22 s. 0128

RÅDETS DIREKTIV av den 30 december 1986 om ändring av direktiv 72/461/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen och direktiv 72/462/EEG om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött (87/64/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 100 och 113 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2)med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Direktiv 72/461/EEG(4), senast ändrat genom direktiv 84/643/EEG(5), fastställer de hälsokrav som måste uppfyllas av djur vilkas kött tillhandahålls för handel inom gemenskapen. Direktiv 72/462/EEG(6), senast ändrat genom direktiv 83/91/EEG(7), fastställer de hälsokrav och veterinärbesiktningskrav som gäller för införsel av nötkreatur och svin samt färskt kött från tredje land.Körtlar och organ, inklusive blod, omfattas av de ovannämnda direktiven. Dessa produkter efterfrågas i stora mängder av medlemsstaternas läkemedelsfabrikanter för att täcka behovet av extrakt och enzymer inom human- och veterinärmedicinen.Detta innebär att medlemsstaterna bör beredas möjlighet att inta en mera liberal hållning i fråga om att bevilja tillstånd till införsel från tredje land av körtlar och organ, däribland blod, för läkemedelstillverkning. För att säkerställa en korrekt och specifik användning av sådana råvaror bör tillstånd utfärdas endast om vissa villkor uppfylls. Dessa skall fastställas genom ett gemenskapsförfarande.För att ge fortsatt företräde åt gemenskapen bör vid handel inom gemenskapen med körtlar och andra organ inklusive blod, avsedda för läkemedelstillverkning, enhetliga regler tillämpas med vissa minimivillkor som säkerställer en korrekt och specifik användning av sådana råvaror.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande stycke skall läggas till i artikel 3 i direktiv 72/461/EEG:"d) Dock får medlemsstaterna fram till den 31 december 1996 under iakttagande av a, b och c, men trots artikel 8a, under förutsättning av att deras veterinära myndigheter tillstyrker detta, medge införsel till sina områden av körtlar och organ, inklusive blod, som råvaror för läkemedelsindustrin.Detta medgivande måste vidare förutsätta att de bestämmelser följs som rör identiteten av de ifrågavarande produkterna, hur de förpackas, transporteras, lagras, hanteras och bearbetas samt av alla restprodukter efter bearbetningen, för att undanröja varje hälsorisk för djur och människor."Artikel 2Den nuvarande lydelsen av artikel 16 i direktiv 72/462/EEG skall betecknas punkt 1 och följande punkt skall läggas till:"2. Dock får medlemsstaterna fram till den 31 december 1996 medge import av körtlar och organ, inklusive blod, avsedda som råvara för läkemedelsindustrin, om produkterna härrör från ett tredje land som är upptaget i den förteckning som upprättats enligt artikel 3.1 och som inte är underkastat något förbud.De allmänna villkor som måste uppfyllas för denna införsel skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 30.I enlighet med förfarandet i artikel 29 får medlemsstaterna bemyndigas att importera nyssnämnda råvaror när de härrör från ett tredje land som inte är upptaget i den förteckning som avses i första stycket, under iakttagande av villkor som tar hänsyn till det konkreta hälsoläget i det berörda tredje landet.De villkor som rör denna införsel och som fastställs i enlighet med andra och tredje styckena får inte i något fall vara gynnsammare än de som gäller för handel inom gemenskapen."Artikel 3Rådet kommer med ledning av en rapport från kommissionen - tillsammans med lämpliga förslag - före den 1 juli 1995 att åter se över de undantag som medgivits genom artikel 3 d i direktiv 72/461/EEG och artikel 16.2 i direktiv 72/462/EEG.Artikel 4Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1988. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 5Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 30 december 1986.På rådets vägnarG. SHAWOrdförande(1) EGT nr C 68, 15.3.1985, s. 5.(2) EGT nr C 175, 15.7.1985, s. 262.(3) EGT nr C 218, 29.8.1985, s. 7.(4) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 24.(5) EGT nr L 339, 27.12.1984, s. 27.(6) EGT nr L 302, 31.12.1972, s. 28.(7) EGT nr L 59, 5.3.1983, s. 34.


Avis juridique important

|

31988L0359

Rådets direktiv 88/359/EEG av den 24 juni 1988 om ändring av direktiv 66/403/EEG om saluföring av utsädespotatis

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 174 , 06/07/1988 s. 0051 - 0051 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 26 s. 0238  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 26 s. 0238

RÅDETS DIREKTIV av den 24 juni 1988 om ändring av direktiv 66/403/EEG om saluföring av utsädespotatis (88/359/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), ochmed beaktande av följande:I rådets direktiv 66/403/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsädespotatis(3), senast ändrat genom direktiv 87/374/EEG(4), föreskrivs att medlemsstaterna från och med vissa datum i princip inte längre själva får fastställa likvärdighet av utsädespotatis som skördats i tredje land med basutsäde eller certifikatutsäde av potatis som skördats inom gemenskapen och som uppfyller bestämmelserna i det direktivet.Eftersom arbetet med att fastställa likvärdighet inom gemenskapen för samtliga berörda tredje länder emellertid inte hade avslutats, tilläts medlemsstaterna, enligt artikel 15.2a i det direktivet, att förlänga giltighetstiden till den 31 mars 1987 för de beslut om likvärdighet som de redan hade fattat när det gäller vissa länder som inte täcks av gemenskapens bestämmelser om likvärdighet.Detta arbete är fortfarande oavslutat och det nämnda slutdatumet bör ersättas med ett senare datum.Den nuvarande texten i artikel 15.2a i direktiv 66/403/EEG kan leda till osäkerhet och bör därför förenklas.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I artikel 15.2a i direktiv 66/403/EEG skall följande ändringar göras:a) I den första meningen skall "den 31 mars 1987" ersättas med "den 31 mars 1988" och "före den 1 juli 1975" skall utgå.b) Den andra meningen skall utgå.Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 24 juni 1988.På rådets vägnarM. BANGEMANNOrdförande(1) EGT nr C 111, 28.4.1988, s. 9.(2) Yttrandet avgivet den 17 juni 1988.(3) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2320/66.(4) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 36.


Avis juridique important

|

31966L0454

Rådets direktiv 66/454/EEG av den 28 juli 1966 om ändring av artikel 22 i rådets direktiv av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 144 , 05/08/1966 s. 2658 - 2658 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0085  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1965-1966 s. 0148  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 1 s. 0085  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1965-1966 s. 0168  - 0168

RÅDETS DIREKTIVav den 28 juli 1966om ändring av artikel 22 i rådets direktiv av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter(66/454/EEG)EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKAPENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av rådets direktiv av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter(1),med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Mot bakgrund av arbetssituationen är det nödvändigt att förlänga den tidsgräns som fastställs i artikel 22 i direktivet av den 26 januari 1965.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Den tidsgräns som fastställs i artikel 22 i rådets direktiv av den 26 januari 1965 skall förlängas till och med den 31 december 1966.Artikel 2Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 28 juli 1966.På rådets vägnarS.A. POSTHUMUSOrdförande(1) EGT nr 22, 9.2.1965, s. 369/65.


Avis juridique important

|

31998L0028

Kommissionens direktiv 98/28/EG av den 29 april 1998 om medgivande av undantag från vissa bestämmelser i direktiv 93/43/EEG om livsmedelshygien när det gäller sjötransport av råsocker i bulklast (Text av betydelse för EES)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 140 , 12/05/1998 s. 0010 - 0011

KOMMISSIONENS DIREKTIV 98/28/EG av den 29 april 1998 om medgivande av undantag från vissa bestämmelser i direktiv 93/43/EEG om livsmedelshygien när det gäller sjötransport av råsocker i bulklast (Text av betydelse för EES)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien (1), särskilt artikel 3.3 i detta, ochmed beaktande av följande:Det har visat sig att tillämpningen av det andra stycket i punkt 2 i kapitel IV i bilagan till direktiv 93/43/EEG rörande transport av oförpackade livsmedel i flytande form eller i form av granulat eller pulver i behållare eller containrar/tankar som endast används för livsmedelstransporter inte är praktikabel och innebär en orimlig ekonomisk belastning för livsmedelsföretag när den tillämpas på sjötransport av råsocker som först efter en fullständig och effektiv raffineringsprocess är avsett som livsmedel eller som ingrediens i livsmedel.Det är dock nödvändigt att säkerställa att ett likvärdigt skydd av folkhälsan upprätthålls vid medgivandet av undantag, genom att låta sådana undantag åtföljas av villkor.Tillgången till behållare eller containrar/tankar som endast används för sjötransport av livsmedel är otillräcklig för att täcka behoven för transport av råsocker som först efter en fullständig och effektiv raffineringsprocess är avsett som livsmedel eller som ingrediens i livsmedel.De erfarenheter som samlats under de senaste åren har visat att inga föroreningar uppträder i raffinerat socker framställt av råsocker som transporterats till sjöss i behållare eller containrar/tankar som inte uteslutande används för livsmedelstransporter. Sådana behållare eller containrar/tankar som tidigare använts för transporter skall dock påvisligen har rengjorts noggrant. Denna rengöring är av avgörande betydelse för den allmänna livsmedelssäkerheten och för det raffinerade sockrets oskadlighet.I enlighet med artikel 8 i direktiv 93/43/EEG skall medlemsstaterna utföra kontroller för att säkerställa att detta direktiv tillämpas.Detta särskilda undantag påverkar inte de allmänna föreskrifterna i direktiv 93/43/EEG. Vetenskapliga livsmedelskommittén har rådfrågats.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga livsmedelskommittén.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 I detta direktiv medges undantag från föreskrifterna i kapitel IV, andra stycket i punkt 2 i bilagan till direktiv 93/43/EEG, och fastställs motsvarande villkor för att säkerställa skydd av folkhälsan och de berörda livsmedlens livsmedelssäkerhet och oskadlighet.Artikel 2 1. Sjötransporter av råsocker i bulklast som först efter en fullständig och effektiv raffinerginsprocess är avsett som livsmedel eller som ingrediens i livsmedel tillåts i behållare eller containrar/tankar som inte uteslutande används för livsmedelstransport.2. Sådana behållare eller containrar/tankar som avses i punkt 1 skall uppfylla följande villkor:- Före lastningen av råsocker skall behållaren eller containern/tanken effektivt rengöras för att avlägsna rester av föregående last och andra föroreningar. Detta skall säkerställas genom inspektion.- Det gods som transporterats i den transport som omedelbart föregår råsockertransporten skall inte ha varit i flytande form i bulklast.Artikel 3 1. Det livsmedelsföretag som bär ansvar för sjötransport av råsocker skall tillhandahålla dokumentation som i detalj redogör för den last som direkt föregående transporterats i den berörda behållaren eller containern/tanken, samt för typ och effektivitet av den rengöring som utfördes före transporten av råsocker.2. Denna dokumentation skall medfölja godset under hela transporten till raffinaderiet där det också skall finnas en kopia av den. Dokumentationen skall märkas tydligt och med permanent skrift på ett eller flera av gemenskapens språk: "Denna produkt skall raffineras innan den används som livsmedel".3. På begäran skall det livsmedelsföretag som bär ansvar för transporten av råsockret och/eller raffineringsprocessen överlämna den dokumentation som avses i punkterna 1 och 2 till den behöriga kontrollmyndigheten för livsmedel.Artikel 4 1. Råsocker som har transporterats till sjöss i behållare eller containrar/tankar som inte uteslutande är avsedda för livsmedelstransport skall genomgå en fullständig och effektiv raffineringsprocess innan det får anses lämpligt som livsmedel eller livsmedelsingrediens.2. De livsmedelsföretag som bär ansvaret för transport och raffinering skall betrakta den rengöring som ägt rum före lastningen av råsockret som en kritisk punkt för det raffinerade sockrets livsmedelssäkerhet och oskadlighet, i överensstämmelse med artikel 3.2 i direktiv 93/43/EEG, och därvid beakta typen av den föregående last som transporterats i behållaren eller containern/tanken.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv den 1 augusti 1998. De skall omgående underrätta kommissionen om detta.2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 6 Detta direktiv skall träda i kraft dagen efter det att det offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 29 april 1998.På kommissionens vägnarMartin BANGEMANNLedamot av kommissionen(1) EGT L 175, 19.7.1993, s. 1.


Avis juridique important

|

31979L0076

Kommissionens direktiv 79/76/EEG av den 21 december 1978 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 72/276/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 017 , 24/01/1979 s. 0017 - 0018 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0148  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 8 s. 0024  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 9 s. 0148  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 9 s. 0158  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 9 s. 0158

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 21 december 1978 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 72/276/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar (79/76/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av rådets direktiv 72/276/EEG av den 17 juli 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar(1), ochmed beaktande av följande:Ovannämnda direktiv fastställde enhetliga metoder som är tillämpliga på vissa binära textilfiberblandningar för att vid officiella provningar i medlemsstaterna bestämma sådana textilvarors sammansättning, både vad avser provets förbehandling och den kvantitativa analysen av provet.Det har visat sig nödvändigt att anpassa analysmetoderna nr 3 och 6 i bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG till den senaste vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Det är väsentligt för utförandet och användningen av sådana metoder att ändringar föreskrivs i detta syfte.Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av den i artikel 5 i rådets direktiv 72/276/EEG föreskrivna Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av metoder för analys av textilier.Det är nödvändigt att ange ett tidigt datum för ikraftträdandet av de bestämmelser i nationell lagstiftning som är nödvändiga för att genomföra direktivet. Ikraftträdandet bör därför äga rum inom sex månader efter dagen för anmälan av detta direktiv.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Metod nr 3 och 6 i bilaga 2.2 till rådets direktiv 72/276/EEG ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.Artikel 21. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Så snart detta direktiv har anmälts skall medlemsstaterna även se till att kommissionen underrättas i så god tid att den kan lägga fram sina synpunkter på föreslagna lagar och andra författningar som de avser att anta inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 21 december 1978.På kommissionens vägnarRichard BURKELedamot av kommissionen(1) EGTk nr L 173, 31.7.1972, s. 1.BILAGAÄndring av bilaga 2.2 till rådets direktiv 72/276/EEG av den 17 juli 1972>Plats för tabell>