title: Rådets direktiv 2008/120/EG av den 18 december 2008 om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning (kodifierad version)

text:
               18.2.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 47/5

      RÅDETS DIREKTIV 2008/120/EG
   av den 18 december 2008
   om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning
   (kodifierad version)
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1), och
   av följande skäl:

               (1)

               Rådets direktiv 91/630/EEG av den 19 november 1991 om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning (2) har ändrats flera gånger (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

               (2)

               De flesta medlemsstater har ratificerat den europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur. Gemenskapen godkände denna konvention genom rådets beslut 78/923/EEG (4).

               (3)

               I rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur (5) fastställs gemenskapsbestämmelser som ska tillämpas på alla djur inom animalieproduktionen när det gäller kraven på utrymmen, isolering, uppvärmning och ventilation, kontroll av utrustning och kontroll av djur. Därför är det nödvändigt att behandla dessa frågor i detta direktiv när mer detaljerade krav ska fastställas.

               (4)

               Levande svin ingår i produktlistan i bilaga I till fördraget.

               (5)

               Svinhållningen är en naturlig del av jordbruksnäringen. Den utgör en inkomstkälla för en del av jordbruksbefolkningen.

               (6)

               Sådana skillnader som kan ge snedvridna konkurrensförhållanden hindrar organisationen av marknaden för svin och produkter från svin från att fungera smidigt.

               (7)

               För att produktionen ska kunna utvecklas rationellt finns det därför ett behov av att fastställa en gemensam lägsta nivå för skyddet av avels- och slaktsvin.

               (8)

               Svin bör hållas i en miljö som svarar mot deras behov av att röra sig och att böka. Svins välbefinnande verkar äventyras om de har alltför begränsat utrymme.

               (9)

               Då svin hålls i grupper bör lämpliga skötselåtgärder för deras skydd vidtas för att förbättra deras välbefinnande.

               (10)

               Suggor har gärna socialt samspel med andra svin när de har rörelsefrihet och omväxlande miljö. Att permanent hålla suggor i mycket begränsade utrymmen bör följaktligen förbjudas.

               (11)

               Svanskupering, tandklippning och tandfilning orsakar ofta svinen akut smärta och även viss långvarig smärta. Kastrering medför ofta långvarig smärta som förvärras om vävnader har slitits sönder. Dessa ingrepp har därför en negativ effekt på svins välbefinnande, särskilt när de utförs av outbildade och oerfarna personer. Det bör därför fastställas regler som garanterar bättre praxis.

               (12)

               En jämvikt bör upprätthållas mellan de olika aspekter som ska beaktas när det gäller välbefinnande och även hälsa, ekonomiska och sociala aspekter samt miljöpåverkan.

               (13)

               Det är nödvändigt att offentliga instanser, producenter, konsumenter och andra hålls underrättade om utvecklingen på detta område. Med utgångspunkt i ett yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet bör kommissionen därför bedriva aktiv vetenskaplig forskning om den eller de ur djurskyddshänseende bästa svinuppfödningsmetoderna. Bestämmelser om en interimsperiod bör följaktligen fastställas för att kommissionen ska ha möjlighet att fullfölja forskningen med gott resultat.

               (14)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6).

               (15)

               Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga II del B.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   I detta direktiv fastställs de djurskyddskrav som minst måste uppfyllas beträffande avels- och slaktsvin.
   Artikel 2
   I detta direktiv avses med
   1.   svin: ett svin som hålls för avel eller uppfödning oavsett ålder,
   2.   galt: ett svin av hankön efter puberteten som är avsett för avel,
   3.   gylta: ett svin av honkön efter puberteten och före första grisningen,
   4.   sugga: ett svin av honkön efter första grisningen,
   5.   digivande sugga: ett svin av honkön mellan grisningen och smågrisarnas avvänjning,
   6.   sinsugga: ett svin av honkön mellan smågrisarnas avvänjning och nästa grisning,
   7.   smågris: en gris från födseln till avvänjningen,
   8.   avvand smågris: en gris från avvänjningen och till den är tio veckor gammal,
   9.   avels- eller slaktsvin: en gris från tio veckors ålder och tills den slaktas eller sätts in i avel,
   10.   behörig myndighet: en sådan behörig myndighet som defineras i artikel 2.6 i rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (7).
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna ska säkerställa att alla anläggningar uppfyller följande krav:

               a)

               Den fria golvarean för varje avvand smågris, avels- eller slaktsvin som hålls i grupp, med undantag för gyltor efter betäckning och suggor, måste vara minst:

                           Levande vikt (kg)

                           m2

                           högst 10 kg

                           0,15

                           över 10 men högst 20 kg

                           0,20

                           över 20 men högst 30 kg

                           0,30

                           över 30 men högst 50 kg

                           0,40

                           över 50 men högst 85 kg

                           0,55

                           över 85 men högst 110 kg

                           0,65

                           över 110 kg

                           1,00

               b)

               Den totala fria golvarean för varje gylta efter betäckning och för varje sugga när gyltor och/eller suggor hålls i grupp måste vara minst 1,64 m2 respektive 2,25 m2. När dessa djur hålls i grupp med mindre än sex individer ska den fria golvarean ökas med 10 %. När dessa djur hålls i grupper om 40 eller fler individer kan den fria golvarean minskas med 10 %.

         2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att golvytorna uppfyller följande krav:

               a)

               För gyltor efter betäckning och dräktiga suggor: En del av den area som krävs i punkt 1 b på minst 0,95 m2 per gylta och minst 1,3 m2 per sugga, måste vara en sammanhängande fast golvarea varav högst 15 % får reserveras för dräneringsöppningar.

               b)

               Om spaltgolv av betong används när svin hålls i grupp

                           i)

                           får spaltvidden vara högst

                                       —

                                       11 mm för smågrisar,

                                       —

                                       14 mm för avvanda smågrisar,

                                       —

                                       18 mm för avels- eller slaktsvin,

                                       —

                                       20 mm för gyltor efter betäckning och suggor,

                           ii)

                           måste stavbredden vara minst

                                       —

                                       50 mm för smågrisar och avvanda smågrisar,

                                       —

                                       80 mm för avels- eller slaktsvin, gyltor efter betäckning och suggor.

         3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att det är förbjudet att uppföra eller bygga om anläggningar i vilka suggor och gyltor hålls uppbundna. Från och med den 1 januari 2006 ska det vara förbjudet att binda upp suggor och gyltor.
   4.   Medlemsstaterna ska säkerställa att suggor och gyltor hålls i grupp under tiden från och med fyra veckor efter betäckning till en vecka före den beräknade tidpunkten för grisningen. Den box där gruppen med suggor eller gyltor hålls måste ha sidor som är längre än 2,8 m. Om färre än sex individer hålls i en grupp måste den box där gruppen hålls ha sidor som är längre än 2,4 m.
   Trots vad som föreskrivs i bestämmelserna i första stycket får suggor och gyltor som hålls i anläggningar med mindre än tio suggor hållas i individuella boxar under den period som avses i det stycket, under förutsättning att de lätt kan vända sig i boxen.
   5.   Medlemsstaterna ska, utan att det påverkar kraven i bilaga I, säkerställa att suggor och gyltor har konstant tillgång till bökbart material som åtminstone uppfyller de relevanta kraven i den ovannämnda bilagan.
   6.   Medlemsstaterna ska säkerställa att suggor och gyltor som hålls i grupp utfodras med hjälp av ett system som garanterar att varje djur kan få tillräckligt med foder även när det finns konkurrenter om fodret.
   7.   Medlemsstaterna ska säkerställa att alla dräktiga sinsuggor och gyltor för att de ska kunna äta sig mätta och med hänsyn till deras behov att tugga ges tillräckligt med foder som ger bukfylla eller med högt fiberinnehåll samt foder med högt energiinnehåll.
   8.   Medlemsstaterna ska säkerställa att svin som måste hållas i grupp, och som är särskilt aggressiva, som har angripits av andra svin eller som är sjuka eller skadade får tillfälligt hållas i individuella boxar. I sådant fall ska den individuella box som används ge utrymme för djuret att lätt kunna vända sig om detta inte strider mot särskilda råd från veterinär.
   9.   Bestämmelserna i punkterna 1 b, 2, 4, 5 och sista meningen i punkt 8 ska tillämpas på alla anläggningar som uppförs, byggs om eller används för första gången efter den 1 januari 2003. Från och med den 1 januari 2013 ska dessa bestämmelser tillämpas på alla anläggningar.
   Bestämmelserna i punkt 4 första stycket ska inte tillämpas på anläggningar med färre än tio suggor.
   Artikel 4
   Medlemsstaterna ska se till att svinaveln sker i överensstämmelse med de allmänna bestämmelser som fastställs i bilaga I.
   Artikel 5
   Bestämmelserna i bilaga I får ändras i enlighet med det förfarande som avses i artikel 11.2 för att hänsyn ska kunna tas till vetenskapliga framsteg.
   Artikel 6
   Medlemsstaterna ska säkerställa

               a)

               att varje person som anställer eller anlitar personer för att sköta svin ser till att den person som sköter djuren har fått råd och anvisningar om de relevanta bestämmelserna i artikel 3 och i bilaga I,

               b)

               att lämpliga utbildningar finns tillgängliga. Sådana utbildningar måste särskilt inriktas på välbefinnandeaspekter.

         Artikel 7
   1.   Helst före den 1 januari 2005 och i varje fall den 1 juli 2005 ska kommissionen förelägga rådet en rapport som bygger på ett yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. När rapporten utarbetas ska hänsyn tas till socioekonomiska och sanitära konsekvenser, inverkan på miljön och olika klimatförhållanden. Hänsyn ska även tas till utvecklingen av metoder och system för svinproduktion och köttförädling som kan minska behovet av kastrering genom kirurgiskt ingrepp. Vid behov ska rapporten åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag om effekterna av olika utrymmeskrav och typer av golv för avvanda smågrisars och avels- eller slaktsvins välbefinnande.
   2.   Senast den 1 januari 2008 ska kommissionen till rådet lämna en rapport som bygger på ett yttrande från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.
   Rapporten ska särskilt omfatta följande:

               a)

               Beläggningsgradens inverkan, inklusive gruppstorlek och grupperingsmetoder, på svinens välbefinnande och hälsa i olika uppfödningssystem.

               b)

               Betydelsen av stallens utformning och olika typer av golv för svinens välbefinnande och hälsa, med hänsyn till olika klimatförhållanden.

               c)

               Riskfaktorer i samband med svansbitning och rekommendationer för att minska behovet av svanskupering.

               d)

               Utvecklingen av system för att hålla dräktiga suggor i grupp med hänsyn både till patologiska, zootekniska, fysiologiska och etologiska aspekter hos de olika systemen och till deras inverkan på hälsa och miljö samt till klimatförhållandena.

               e)

               En bedömning av kraven på utrymme, inklusive area för betäckning, för vuxna avelsgaltar i individuella boxar.

               f)

               Utvecklingen av system för lösgående suggor i betäckningsavdelningen och för digivande suggor som svarar mot suggornas behov utan att smågrisarnas överlevnad äventyras.

               g)

               Attityder och förhållningssätt som kan förutses hos konsumenterna när det gäller griskött i det fall att djurens välbefinnande förbättras i olika grad.

               h)

               De socioekonomiska effekterna av de olika svinhållningssystemen och deras inverkan på gemenskapens ekonomiska partner.

         Denna rapport kan vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag.
   Artikel 8
   1.   Medlemsstaterna ska se till att inspektioner genomförs på den behöriga myndighetens ansvar för att kontrollera att bestämmelserna i detta direktiv efterlevs.
   Dessa inspektioner, som får genomföras i samband med andra inspektioner, ska varje år omfatta ett statistiskt representativt urval av de olika uppfödningssystem som används i varje medlemsstat.
   2.   Kommissionen ska, i enlighet med det förfarande som avses i 11.2, fastställa de regler som ska tillämpas vid de inspektioner som avses i punkt 1 i denna artikel.
   3.   Vartannat år senast den sista arbetsdagen i april och med början den 30 april 1996, ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om resultaten av de inspektioner som genomförts under de senaste två åren i enlighet med denna artikel, och om antalet genomförda inspektioner i förhållande till antalet anläggningar i respektive medlemsstat.
   Artikel 9
   För att kunna importeras till gemenskapen måste djur som härstammar från ett tredjeland åtföljas av ett intyg utfärdat av den behöriga myndigheten i detta land, som intygar att de har fått en minst lika god behandling som den som djur i gemenskapen i enlighet med detta direktiv ska få.
   Artikel 10
   Kommissionens veterinärexperter får i samarbete med de behöriga myndigheterna genomföra inspektioner på platsen om det anses nödvändigt för att detta direktiv ska tillämpas på ett enhetligt sätt. De personer som utför dessa kontroller ska vidta nödvändiga hygienåtgärder för att utesluta alla risker för överföring av sjukdom.
   Den medlemsstat på vars territorium en inspektion företas ska på alla sätt bistå experterna när de utför sina uppgifter. Kommissionen ska informera den behöriga myndigheten i den aktuella medlemsstaten om resultaten av inspektionen.
   Den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten ska vidta alla åtgärder som med hänsyn till resultaten av inspektionen kan visa sig nödvändiga.
   Vad gäller förhållandet till tredjeländer ska bestämmelserna i kapitel III i rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land (8) tillämpas.
   Allmänna tillämpningsföreskrifter för denna artikel ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 11.2.
   Artikel 11
   1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom artikel 58 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (9), nedan kallad kommittén.
   2.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
   Artikel 12
   Medlemsstaterna får, i enlighet med de allmänna bestämmelserna i fördraget, inom sitt territorium bibehålla eller tillämpa striktare djurskyddsbestämmelser för grisar än de som fastställs i detta direktiv. De ska underrätta kommissionen om alla sådana åtgärder.
   Artikel 13
   Direktiv 91/630/EEG i dess lydelse enligt rättsakterna som anges i bilaga II del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga II del B.
   Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga III.
   Artikel 14
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 15
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel 18 december 2008.

            På rådets vägnar

         M. BARNIER

            Ordförande

      (1)  EUT C 146 E, 12.6.2008, s. 78.

      (2)  EGT L 340, 11.12.1991, s. 33.

      (3)  Se bilaga II del A.

      (4)  EGT L 323, 17.11.1978, s. 12.

      (5)  EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.

      (6)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (7)  EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

      (8)  EGT L 268, 24.9.1991, s. 56.

      (9)  EGT L 31, 1.2.2002, s. 1.

      BILAGA I
      KAPITEL I
      ALLMÄNNA KRAV
      Utöver tillämpliga bestämmelser i bilagan till direktiv 98/58/EG ska följande krav tillämpas:

                  1.

                  I den del av byggnaden där svin hålls ska konstant buller på 85 dB eller mer undvikas. Konstant buller och plötsliga ljud ska undvikas.

                  2.

                  Svinen ska vistas i en miljö där ljusintensiteten är minst 40 lux under minst åtta timmar per dag.

                  3.

                  Den omgivande miljön för svinen ska vara utformad enligt följande krav:

                              —

                              Djuren ska ha tillgång till en bekväm och lämpligt dränerad och ren liggplats med lämplig temperatur som är så stor att alla djur kan ligga samtidigt.

                              —

                              Djuren ska kunna vila och resa sig normalt.

                              —

                              Djuren ska kunna se andra svin. Under veckan före beräknad tidpunkt för grisning och under grisning kan dock suggor och gyltor hållas utom synhåll för artfränder.

                  4.

                  Trots vad som sägs i artikel 3.5 ska svin ha ständig tillgång till tillräckligt med material som de kan undersöka och sysselsätta sig med, material som halm, hö, trä, sågspån, svampkompost, torv eller blandningar av dessa utan att djurens hälsa äventyras.

                  5.

                  Golven ska vara släta, men inte hala så att svinen kan skadas, och de ska utformas och underhållas på ett sådant sätt att svinen inte skadas eller lider. De ska vara anpassade efter svinens storlek och vikt och, om det inte lagts ut strö, utgöra ett fast, jämnt och stadigt underlag.

                  6.

                  Alla svin ska utfodras minst en gång per dag. Om svinen utfodras i grupp och inte ad lib eller genom ett automatiskt utfodringssystem som gör att djuren utfodras individuellt, ska alla svin i en grupp få tillgång till fodret samtidigt.

                  7.

                  Alla svin som är äldre än två veckor ska ha ständig tillgång till färskt vatten i tillräcklig mängd.

                  8.

                  Alla ingrepp som sker i annat syfte än att ge behandling eller ställa diagnos, eller för att identifiera svinen enligt gällande lagstiftning och som resulterar i skada i eller förlust av känslig kroppsdel eller förändring av benstrukturen ska vara förbjudna med undantag av följande:

                              —

                              Hörntänderna på smågrisar får reduceras i storlek genom filning eller klippning, förutsatt att detta sker på ett likformigt sätt som lämnar en oskadad jämn tandyta. Filningen får inte göras efter den sjunde levnadsdagen. Betarna hos galtar får minskas i längd om detta är nödvändigt för att förhindra skador på andra djur eller av säkerhetsskäl.

                              —

                              Kupering av en del av svansen.

                              —

                              Kastrering av galtar som inte sker genom att det slits i vävnader.

                              —

                              Håltagning för nosringar är bara tillåtet om djuren föds upp utomhus och i enlighet med nationell lagstiftning.

            Varken svanskupering eller reducering av hörntänder får ske rutinmässigt utan endast om det finns bevis på att skador har uppkommit på suggornas spenar eller på andra svins öron eller svansar. Innan sådana ingrepp genomförs ska andra åtgärder vidtas för att förhindra svansbitning och andra oönskade beteenden. När detta görs ska hänsyn tas till miljön i dess helhet och beläggningsgraden. Olämpliga djurhållningsmetoder och miljöförhållanden ska åtgärdas.
      Samtliga förfaranden som beskrivs ovan får endast utföras av veterinär eller en person som utbildats enligt föreskrifterna i artikel 6 och som har erfarenhet av den teknik som används med lämpliga instrument och under hygieniska förhållanden. Om kastrering eller svanskupering görs efter den sjunde levnadsdagen får ingreppen endast göras, under bedövning och med långtidsverkande smärtlindring, av en veterinär.
      KAPITEL II
      SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR OLIKA KATEGORIER AV SVIN
      A.   Galtar
      Galtboxar ska vara så belägna och utformade att galten kan vända sig om samt höra, känna lukten av och se andra svin. En vuxen galt ska ha tillgång till en fri golvarea på minst 6 m2.
      När boxar också används för naturlig betäckning ska en vuxen galt ha tillgång till en fri golvarea på minst 10 m2.
      B.   Suggor och gyltor

                  1.

                  Åtgärder ska vidtas för att minimera aggressiviteten hos svin i grupp.

                  2.

                  Dräktiga suggor och gyltor ska, om det är nödvändigt, behandlas mot ekto- och endoparasiter. Om dräktiga suggor och gyltor placeras i grisningsbox ska djuren först rengöras ordentligt.

                  3.

                  Veckan för beräknad tidpunkt för grisning måste grisande suggor och gyltor få tillgång till tillräcklig mängd lämpligt material att bygga bo av om det inte visat sig vara tekniskt omöjligt på grund av det system för flytgödsel som används på anläggningen.

                  4.

                  Det ska finnas ett fritt utrymme bakom suggan eller gyltan så att grisningen, vare sig denna sker med eller utan hjälp, underlättas.

                  5.

                  Grisningsboxar där suggor hålls lösgående ska vara utformade så att smågrisarna skyddas, t.ex. genom en stång som löper runt boxen nära golvet.

            C.   Smågrisar

                  1.

                  En del av den totala golvarean, tillräckligt stor för att alla djuren ska kunna vila där samtidigt, ska vara fast eller vara belagd med en matta eller täckt av halm eller något annat lämpligt material.

                  2.

                  Om grisningsboxar används måste smågrisarna ha tillräckligt med utrymme för att kunna dia utan svårighet.

                  3.

                  Smågrisar får inte avvänjas före 28 dagars ålder såvida inte modersuggans eller smågrisarnas välbefinnande eller hälsa annars skulle påverkas negativt.
                  Smågrisar får emellertid avvänjas upp till sju dagar tidigare om de flyttas till specialiserade utrymmen som töms och grundligt rengörs och desinfekteras innan en ny grupp placeras där, och som är avskilda från de utrymmen där suggorna hålls, i syfte att minimera överföringen av sjukdomar till smågrisarna.

            D.   Avvanda smågrisar och slaktsvin

                  1.

                  Om svin hålls i grupper ska åtgärder vidtas för att förhindra sådana slagsmål som går utöver djurens normala beteende.

                  2.

                  Svin från olika grupper bör inte blandas i onödan. Om svin som inte känner varandra måste blandas bör detta ske då svinen är så unga som möjligt och helst före eller upp till en vecka efter avvänjning. Då svin från olika grupper blandas ska de ha tillräckliga möjligheter att fly och gömma sig för andra svin.

                  3.

                  Om det finns tecken på våldsamma slagsmål ska orsakerna omedelbart undersökas och lämpliga åtgärder vidtas, t.ex. att om möjligt ge djuren rikligt med halm eller andra material att undersöka. Djur i riskzonen och utpräglat våldsamma djur ska hållas avskilda från gruppen.

                  4.

                  Att använda lugnande läkemedel för att underlätta blandning av grupper är bara tillåtet i undantagsfall och endast efter det att veterinär rådfrågats.

      BILAGA II
      DEL A
      Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning
      (som det hänvisas till i artikel 13)

                  Rådets direktiv 91/630/EEG
                  (EGT L 340, 11.12.1991, s. 33)

                  Rådets direktiv 2001/88/EG
                  (EGT L 316, 1.12.2001, s. 1)

                  Kommissionens direktiv 2001/93/EG
                  (EGT L 316, 1.12.2001, s. 36)

                  Rådets förordning (EG) nr 806/2003
                  (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1)

                  Endast bilaga III, punkt 26

            DEL B
      Tidsfrister för införlivande i nationell lagstiftning
      (som det hänvisas till i artikel 13)

                  Direktiv

                  Tidsfrist för införlivande

                  91/630/EEG

                  1 januari 1994

                  2001/88/EG

                  1 januari 2003

                  2001/93/EG

                  1 januari 2003

      BILAGA III
      JÄMFÖRELSETABELL

                  Direktiv 91/630/EEG

                  Detta direktiv

                  Artiklarna 1 och 2

                  Artiklarna 1 och 2

                  Artikel 3, inledningen

                  —

                  Artikel 3 punkt 1

                  Artikel 3.1

                  Artikel 3 punkt 2

                  Artikel 3.2

                  Artikel 3 punkt 3

                  Artikel 3.3

                  Artikel 3 punkt 4 a

                  Artikel 3.4 första stycket

                  Artikel 3 punkt 4 b

                  Artikel 3.4 andra stycket

                  Artikel 3 punkt 5

                  Artikel 3.5

                  Artikel 3 punkt 6

                  Artikel 3.6

                  Artikel 3 punkt 7

                  Artikel 3.7

                  Artikel 3 punkt 8

                  Artikel 3.8

                  Artikel 3 punkt 9

                  Artikel 3.9

                  Artikel 4.1 första stycket

                  Artikel 4

                  Artikel 4.1 andra stycket

                  —

                  Artikel 4.2

                  —

                  Artikel 5

                  Artikel 5

                  Artikel 5a inledningen

                  Artikel 6 inledningen

                  Artikel 5a punkt 1

                  Artikel 6 a

                  Artikel 5a punkt 2

                  Artikel 6 b

                  Artikel 6

                  Artikel 7

                  Artikel 7

                  Artikel 8

                  Artikel 8

                  Artikel 9

                  Artikel 9

                  Artikel 10

                  Artikel 10

                  Artikel 11

                  Artikel 11.1

                  —

                  Artikel 11.2

                  Artikel 12

                  —

                  Artikel 13

                  —

                  Artikel 14

                  Artikel 12

                  Artikel 15

                  Bilaga

                  Bilaga I

                  —

                  Bilaga II

                  —

                  Bilaga III


Avis juridique important

|

31972L0425

Rådets direktiv 72/425/EEG av den 19 december 1972 om ändring av rådets direktiv av den 20 december 1968 om införande av skyldighet för medlemsstaterna i EEG att inneha minimilager av råolja eller petroleumprodukter

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 291 , 28/12/1972 s. 0154 - 0154 Finsk specialutgåva Område 12 Volym 1 s. 0042  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1972(28.12) s. 0022  Svensk specialutgåva Område 12 Volym 1 s. 0042  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1972(28-30.12) s. 0069  "Grekisk specialutgåva" Område 10 Volym 1 s. 0048  Spansk specialutgåva: Område 12 Volym 1 s. 0165  Portugisisk specialutgåva: Område 12 Volym 1 s. 0165

RÅDETS DIREKTIV av den 19 december 1972 om ändring av rådets direktiv av den 20 december 1968 om införande av skyldighet för medlemsstaterna i EEG att inneha minimilager av råolja eller petroleumprodukter (72/425/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 103 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, ochmed beaktande av följande:Den avsevärda ökningen av gemenskapens oljebehov medför ett ökat beroende av leveranser från tredje land.På grund av förändringarna i mönstret för oljeförsörjningen i Västeuropa under senare år bör lagren ökas för att uppväga minskade leveranser efter ett avbrott i vissa försörjningsströmmar, för att skapa en reservkapacitet för produktion och för att möjliggöra alla andra åtgärder som behöver vidtas.Under dessa förhållanden är det viktigt att öka lagren till en nivå, som motsvarar minst 90 dagars förbrukning.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Den tid på 65 dagar som anges i artikel 1 första stycket i rådets direktiv av den 20 december 1968 () om skyldighet för medlemsstaterna i EEG att hålla minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter skall ökas till 90 dagar.Artikel 2 Ökningen av de lager som anges i artikel 1 första stycket i det i artikel 1 angivna direktivet skall genomföras så snart som möjligt och skall gälla från den dag då anmälan om detta direktiv lämnas och senast den 1 januari 1975. Medlemsstaterna skall vara skyldiga att hålla minimilager av råolja eller petroleumprodukter för 65 dagars förbrukning, tills de har genomfört denna ökning.Medlemsstaterna skall upplysa kommissionen om de åtgärder de har vidtagit för att uppnå detta.Kommissionen skall överlämna en årlig rapport till rådet om genomförandet av detta direktiv och om eventuella problem som uppstår, när lagren skall byggas upp.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1972.På rådets vägnarT. WESTERTERPOrdförande EGT nr L 308, 23.12.1968, s. 14.()


Avis juridique important

|

31994L0061

Kommissionens direktiv 94/61/EG av den 15 december 1994 om förlängning av perioden om erkännande av vissa skyddade zoner som avses i artikel 1 i direktiv 92/76/EEG

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 330 , 21/12/1994 s. 0063 - 0063 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 64 s. 0108  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 64 s. 0108

KOMMISSIONENS DIREKTIV 94/61/EG av den 15 december 1994 om förlängning av perioden om erkännande av vissa skyddade zoner som avses i artikel 1 i direktiv 92/76/EEG EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna och mot att de sprids inom gemenskapen(1), senast ändrat genom direktiv 94/13/EG(2), särskilt artikel 2. 1 h första stycket i detta,med beaktande av kommissionens direktiv 92/76/EEG av den 6 oktober 1992 om skyddade zoner som är utsatta för särskilda växtskyddsrisker i gemenskapen(3), senast ändrat genom direktiv 93/106/EG(4), särskilt artikel 2 i detta, ochmed beaktande av följande:Genom kommissionens direktiv 92/76/EEG erkändes vissa zoner i gemenskapen som "skyddade zoner" med avseende på vissa skadegörare under en period som upphör den 31 december 1994.Detta erkännande var tillfälligt i avvaktan på att det genom resultaten från tillämpliga undersökningar som genomfördes under tillsyn av kommissionens sakkunniga bekräftades att en eller flera av de skadegörare, för vilka zonerna erkändes som skyddade zoner, inte var endemiska eller etablerade i dessa zoner.Dessa undersökningar är ännu inte slutförda. Det tillfälliga erkännandet bör därför förlängas med ytterligare en period för att dessa undersökningar skall kunna slutföras.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Den 31 december 1994 som anges i artikel 1 i direktiv 92/76/EEG skall ersättas med den 1 juli 1995.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 februari 1995. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall genast underrätta kommissionen om alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om detta.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 15 december 1994.På kommissionens vägnarRené STEICHENLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.(2) EGT nr L 92, 9.4.1994, s. 27.(3) EGT nr L 305, 21.10.1992, s. 12.(4) EGT nr L 298, 3.12.1993, s. 34.


Avis juridique important

|

31972L0426

Rådets direktiv 72/426/EEG av den 19 december 1972 om ändring av det första direktivet av den 23 juli 1962 om vissa godstransporter på väg mellan medlemsstaterna

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 291 , 28/12/1972 s. 0155 - 0155 Finsk specialutgåva Område 7 Volym 1 s. 0150  Dansk specialutgåva: Serie I Område 1972(31.12)L291 s. 0022  Svensk specialutgåva Område 7 Volym 1 s. 0150  Engelsk specialutgåva: Serie I Område 1972(28-30.12) s. 0070  "Grekisk specialutgåva" Område 07 Volym 1 s. 0214  Spansk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0005  Portugisisk specialutgåva: Område 07 Volym 2 s. 0005

RÅDETS DIREKTIV av den 19 december 1972 om ändring av det första direktivet av den 23 juli 1962 om vissa godstransporter på väg mellan medlemsstaterna (72/426/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om de nya medlemsstaternas anslutning till Europeiska ekonomiska gemenskapen och till Europeiska atomenergigemenskapen, undertecknat den 22 januari 1972, särskilt artikel 153 i den rättsakt som bilagts fördraget,med beaktande av kommissionens förslag, ochmed beaktande av följande:Rådets första direktiv av den 23 juli 1962 () om vissa godstransporter på väg mellan medlemsstaterna skall ändras för att en liberalisering skall kunna ske av den i det här direktivet avsedda typen av transporter på väg i fråga om sådana transporter mellan vissa kustregioner inom gemenskapen som är åtskilda av hav.Enligt artikel 30 av ovannämnda rättsakt skall sagda direktiv ändras i enlighet med de riktlinjer som fastställts i bilaga 2 till rättsakten.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Bilagorna 1 och 2 i rådets första direktiv av den 23 juli 1962 skall ändras på följande sätt:1. Följande skall läggas till i bilaga 1.1:"Vid transporter mellan medlemsstater vilkas territorier endast är åtskilda av hav, skall det avstånd som tillryggalagts ombord på ett i reguljär trafik använt sjötransportmedel, som är byggt och särskilt utrustat för transport av nyttofordon, inte inräknas i färdsträckan."2. Följande skall läggas till i bilaga 2.1:"Om en medlemsstat inte har gemensam landgräns med en annan medlemsstat, skall avståndet 25 km fågelvägen beräknas från den punkt där fordonet lastas av från ett i reguljär trafik använt sjötransportmedel, som är byggt och särskilt utrustat för transport av nyttofordon."Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Det träder i kraft på anslutningsdagen.Utfärdat i Bryssel den 19 december 1972.På rådets vägnarT. WESTERTERP()Ordförande()) EGT nr 70, 6.8.1962, s. 2005/62.


Avis juridique important

|

31993L0080

Kommissionens direktiv 93/80/EEG av den 23 september 1993 om ändring av rådets direktiv 90/656/EEG om övergångsbestämmelser för Tyskland med avseende på vissa gemenskapsbestämmelser på miljöskyddsområdet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 256 , 14/10/1993 s. 0032 - 0032 Finsk specialutgåva Område 5 Volym 6 s. 0105  Svensk specialutgåva Område 5 Volym 6 s. 0105

KOMMISSIONENS DIREKTIV 93/80/EEG av den 23 september 1993 om ändring av rådets direktiv 90/656/EEG om övergångsbestämmelser för Tyskland med avseende på vissa gemenskapsbestämmelser på miljöskyddsområdetEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 90/656/EEG av den 4 december 1990 om övergångsbestämmelser för Tyskland med avseende på vissa gemenskapsbestämmelser på miljöskyddsområdet(1), särskilt artikel 18.6 i detta, ochmed beaktande av följande:I direktiv 90/656/EEG fastställs olika tidsfrister inom vilka vissa gemenskapsbestämmelser på miljöområdet skall börja tillämpas på före detta Tyska demokratiska republikens territorium.Tidsfristerna i ovannämnda direktiv fastställdes på grundval av uppgifter om gällande bestämmelser och om miljösituationen på före detta Tyska demokratiska republikens territorium, uppgifter som visade sig vara ofullständiga, ungefärliga, osäkra och otillförlitliga.Följden av detta är en situation som är ovanlig i alla hänseenden.Varken Förbundsrepubliken Tyskland eller Europeiska gemenskapernas institutioner kunde då ovannämnda direktiv antogs med tillräcklig säkerhet förutse hur miljösituationen skulle förändras på före detta Tyska demokratiska republikens territorium.I ovannämnda direktiv fastställs av denna anledning ett förenklat förfarande enligt vilket kommissionen, efter att ha hört en särskild kommitté, får förlänga tidsfristerna inom vilka vissa gemenskapsbestämmelser på miljöområdet i ovannämnda direktiv skall börja tillämpas på före detta Tyska demokratiska republikens territorium till senast den 31 december 1995.Industriproduktionsenheterna som är belägna på före detta Tyska demokratiska republikens territorium och som släpper ut farliga ämnen i ytvattnet är mycket mera nedslitna och miljöskadorna orsakade av dessa utsläpp mycket värre än vad som framgick av de bedömningar som föranledde att den 31 december 1992 fastställdes i direktiv 90/656/EEG som tidpunkt då de direktiv som avses i artikel 3 i direktivet skulle börja tillämpas.Det är därför nödvändigt att förlänga tidsfristerna inom vilka ovannämnda direktiv skall börja tillämpas på anläggningar som var belägna på före detta Tyska demokratiska republikens territorium vid tidpunkten för Tysklands återförenande, så att man hinner göra de nödvändiga ändringarna i ovannämnda anläggningar.De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från den kommitté som avses i artikel 18.4 i direktiv 90/656/EEG.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Artikel 3 i direktiv 90/656/EEG skall ändras på följande sätt:1. Punkt 1 skall ersättas med följande:"1. Trots direktiv 76/464/EEG(2), 82/176/EEG(3), 83/513/EEG(4), 84/156/EEG(5), 84/491/EEG(6), 86/280/EEG(7) och 88/347/EEG(8) får Förbundsrepubliken Tyskland med avseende på före detta Tyska demokratiska republikens territorium senast från och med den 31 december 1995 börja tillämpa de bestämmelser som fastställs i ovannämnda direktiv i fråga om industrianläggningar som vid tidpunkten för Tysklands återförenande var belägna på detta territorium."2. Punkt 4 skall ersättas med följande:"4. De särskilda program som avses i artikel 4 i direktiv 84/156/EEG och artikel 5 i direktiv 86/280/EEG skall fastställas och börja tillämpas senast den 31 december 1995."Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 23 september 1993.På kommissionens vägnarYannis PALEOKRASSASLedamot av kommissionen(1) EGT nr L 353, 17.12.1990, s. 59.


title: Kommissionens direktiv 2005/10/EG av den 4 februari 2005 om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av benso(a)pyrenhalten i livsmedelText av betydelse för EES

text:
               8.2.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 34/15

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2005/10/EG
   av den 4 februari 2005
   om provtagnings- och analysmetoder för offentlig kontroll av benso(a)pyrenhalten i livsmedel
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 85/591/EEG av den 20 december 1985 om införande av provtagnings- och analysmetoder vid kontroll av livsmedel inom gemenskapen (1), särskilt artikel 1 i detta, och
   av följande skäl:

               (1)

               I kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 av den 8 mars 2001 om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel (2) fastställs högsta tillåtna halt av benso(a)pyren och i förordningen hänvisas till bestämmelser om de provtagnings- och analysmetoder som skall användas.

               (2)

               Genom rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel (3) införs ett system för kvalitetsnormer för laboratorier som medlemsstaterna anlitar för officiell kontroll av livsmedel.

               (3)

               Det är nödvändigt att fastställa de allmänna kriterier som analysmetoderna måste uppfylla så att de laboratorier som ansvarar för kontrollerna använder analysmetoder som ger likvärdiga resultat. Det är också mycket viktigt att analysresultaten rapporteras och tolkas på ett enhetligt sätt för att säkerställa ett harmoniserat genomförande. Dessa tolkningsregler är tillämpliga för de analysresultat som erhålls vid provtagning för officiell kontroll. När det gäller analys för överklagande eller referensändamål gäller nationella regler.

               (4)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att provtagningen för den officiella kontrollen av benso(a)pyrenhalten i livsmedel skall kunna utföras enligt de metoder som föreskrivs i bilaga I till detta direktiv.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att beredningen av proverna och de analysmetoder som används för den officiella kontrollen av benso(a)pyrenhalten i livsmedel svarar mot kriterierna i bilaga II till detta direktiv.
   Artikel 3
   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast tolv månader efter det att det offentliggjorts. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Varje medlemsstat bestämmer hur hänvisningarna skall göras.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 4 februari 2005.

            På kommissionens vägnar

         Markos KYPRIANOU

            Ledamot av kommissionen

      (1)  EGT L 372, 31.12.1985, s. 50. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (2)  EGT L 77, 16.3.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 208/2005 (se sidan 3 i detta nummer av EUT).

      (3)  EGT L 290, 24.11.1993, s. 14. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

      BILAGA I
      PROVTAGNINGSMETODER VID OFFENTLIG KONTROLL AV BENS(A)PYRENHALTEN I LIVSMEDEL
      1.   Syfte och tillämpningsområde
      Prover för officiell kontroll av bens(a)pyrenhalten i livsmedel skall tas enligt de metoder som anges nedan. De samlingsprov som man då får skall betraktas som representativa för partierna. Med hänsyn till de halter som uppmätts i laboratorieproverna skall det bedömas om gränsvärdena i förordning (EG) nr 466/2001 respekteras.
      2.   Definitioner

         Parti: en identifierbar mängd av ett livsmedel som levererats vid ett visst tillfälle och som av den behörige tjänstemannen bedöms ha gemensamma egenskaper när det gäller ursprung, sort, typ av förpackning, förpackare, avsändare och märkning.

         Delparti: en del av ett större parti som tagits ut för provtagning. Delpartierna måste vara fysiskt åtskilda och måste kunna identifieras.

         Enskilt prov: en viss mängd material som tagits från ett och samma ställe i partiet eller delpartiet.

         Samlingsprov: summan av alla enskilda prov som tagits ur partiet eller delpartiet.

         Laboratorieprov: prov som är avsett för laboratorium.
      3.   Allmänna bestämmelser
      3.1   Personal
      Provtagningen skall utföras av en person som utsetts för detta enligt de föreskrifter som gäller i medlemsstaten.
      3.2   Provtagningsmaterial
      Provtagningen för alla partier som skall analyseras skall ske separat.
      3.3   Försiktighetsåtgärder
      Under provtagningen och beredningen av proven måste åtgärder vidtas för att undvika förändringar som kan påverka bens(a)pyrenhalten, eller negativt påverka analyserna eller samlingsprovens representativitet.
      3.4   Enskilda prover
      Så långt det är möjligt skall dessa prov tas från olika ställen i partiet eller delpartiet. Alla avvikelser från denna regel skall anges i protokollet.
      3.5   Beredning av samlingsprovet
      Samlingsprovet erhålls genom att alla enskilda prov blandas. Detta samlingsprov homogeniseras sedan i laboratoriet om inte detta strider mot genomförandet av punkt 3.6.
      3.6   Flera identiska laboratorieprov
      Flera identiska laboratorieprov för tillsynsåtgärder, handel (överklagande) och referensändamål skall tas från det homogeniserade samlingsprovet på villkor att detta sker enligt medlemsstaternas föreskrifter om provtagning.
      3.7   Emballering samt transport av prover
      Varje prov skall placeras i en ren behållare av inaktivt material som ger tillräckligt skydd mot föroreningar och skador under transporten. Alla nödvändiga åtgärder måste också vidtas för att undvika att provets sammansättning förändras under transport eller lagring.
      3.8   Försegling och märkning av prover
      Varje prov som tas i officiellt syfte skall förseglas på provtagningsstället och identifieras enligt de föreskrifter som gäller i medlemsstaten.
      Ett protokoll skall föras över varje provtagning, så att varje parti entydigt kan identifieras. I protokollet skall man ange datum och plats för provtagningen samt eventuell ytterligare information som analytikern kan tänkas ha nytta av.
      4.   Provtagningsplaner
      Den tillämpade provtagningsmetoden skall säkerställa att samlingsprovet är representativt för det parti som skall kontrolleras.
      4.1   Antal enskilda prov
      När det gäller oljor, för vilka bens(a)pyrenet kan antas vara jämt fördelat inom ett visst parti, räcker det att ta tre enskilda prov per parti, vilka sedan utgör samlingsprovet. Partiets nummer skall anges. Ytterligare information om provtagning av olivolja och olivolja av pressrester finns i kommissionens förordning (EG) nr 1989/2003 (1).
      För andra produkter anges det minsta antalet enskilda prov som skall tas från partiet i tabell 1. De enskilda proven skall ha i stort sett samma vikt, minst 100 g var, och samlingsprovet skall väga minst 300 g (se punkt 3.5).
      TABELL 1
      Minsta antal enskilda prov som skall tas från ett parti

                  Partiets vikt (kg)

                  Minsta antal enskilda prov

                  < 50

                  3

                  50 till 500

                  5

                  > 500

                  10

            Om partiet består av enskilda förpackningar anges i tabell 2 det antal förpackningar som skall tas för att bilda ett samlingsprov.
      TABELL 2
      Antal förpackningar (enskilda prov) som skall tas från partier bestående av enskilda förpackningar för att bilda ett samlingsprov

                  Antal förpackningar eller enheter i partiet eller delpartiet

                  Antal förpackningar eller enheter som skall ingå i provtagningen

                  1 till 25

                  1 förpackning eller enhet

                  26 till 100

                  Cirka 5 %, minst 2 förpackningar eller enheter

                  > 100

                  Cirka 5 %, högst 10 förpackningar eller enheter

            4.2   Provtagning i detaljhandelsledet
      Provtagning av livsmedel i detaljhandelsledet bör om möjligt göras enligt ovannämnda regler för provtagning. Om detta inte är möjligt kan andra effektiva provtagningsförfaranden i detaljhandelsledet användas, under förutsättning att de garanterar att provtagningen är tillräckligt representativ för partiet.
      5.   Partiets eller delpartiets överensstämmelse med specifikationen
      Kontrollaboratoriet skall för tillsynsåtgärder analysera laboratorieproverna i två analyser, om resultatet av den första analysen avviker med mindre än 20 % i förhållande till gränsvärdet, och skall i dessa fall beräkna medelvärdet av resultaten.
      Partiet skall godkännas om resultatet av den första analysen eller, om det är nödvändigt att utföra två analyser, medelvärdet inte överstiger respektive gränsvärde (som fastställs i förordning (EG) nr 466/2001), med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.
      Partiet överensstämmer inte med gränsvärdena (som fastställs i förordning (EG) nr 466/2001) om resultatet av den första analysen eller, om det är nödvändigt att utföra två analyser, medelvärdet överstiger gränsvärdena bortom rimligt tvivel, med hänsyn tagen till mätosäkerheten och korrigering för utbytet.

         (1)  EUT L 295, 13.11.2003, s. 57.

      BILAGA II
      BEREDNING AV PROVER OCH DE KRITERIER SOM GÄLLER FÖR ANALYSMETODER FÖR OFFICIELL KONTROLL AV BENS(A)PYRENHALTEN I LIVSMEDEL
      1.   Säkerhetsföreskrifter och allmänna överväganden när det gäller bens(a)pyren i livsmedelsprover
      Det grundläggande kravet är att uppnå ett representativt och homogent laboratorieprov utan att sekundära föroreningar tillförs.
      Den som utför analysen bör säkerställa att proven inte kontamineras under beredningen av proverna. För att minimera kontaminationsrisken skall behållare sköljas med aceton eller hexan av hög renhetsgrad (p.a., för HPLC-kvalitet eller motsvarande renhetsgrad) innan de används. Om möjligt bör apparatur som kommer i kontakt med provet tillverkas av inaktivt material, t.ex. aluminium, glas eller polerat rostfritt stål. Plaster som polypropen, PTFE osv. bör undvikas eftersom analyten kan sugas upp av dessa material.
      Allt provmaterial som ställs till laboratoriets förfogande bör användas vid beredningen av provmaterialet. Endast noggrant homogeniserade prov ger reproducerbara resultat.
      Flera olika provberedningsförfaranden som ger tillfredsställande resultat kan användas.
      2.   Behandling av laboratorieprovet
      Hela samlingsprovet skall finmalas (om nödvändigt) och blandas noggrant enligt en metod som garanterar fullständig homogenisering.
      3.   Uppdelning av prover för tillsynsåtgärder och överklagande
      De identiska proven för tillsynsåtgärder, handel (överklagande) och referensändamål skall tas från det homogeniserade materialet på villkor att detta sker enligt medlemsstaternas föreskrifter om provtagning.
      4.   Analysmetod som skall användas av laboratoriet samt krav på laboratoriekontroll
      4.1   Definitioner
      Vissa av de mest använda definitioner som laboratoriet kommer att uppmanas att använda anges nedan:

                  r

                  =

                  Repeterbarhet: det värde under vilket den absoluta skillnaden mellan två individuella resultat som erhållits i prov genomförda under repeterbara omständigheter (dvs. samma prov, samma person, samma apparatur, samma laboratorium och kort tidsintervall) kan förväntas ligga inom en given sannolikhetsgräns (i regel 95 %) vilket ger .

                  sr

                  =

                  Standardavvikelsen beräknad utifrån de resultat som erhållits under repeterbarhetsförhållanden.

                  RSDr

                  =

                  Den relativa standardavvikelsen beräknad utifrån de resultat som erhållits under repeterbarhetsförhållanden .

                  R

                  =

                  Reproducerbarhet: det värde under vilket den absoluta skillnaden mellan enskilda testresultat som erhållits under reproducerbara förhållanden (som erhållits av personer i olika laboratorier med standardmetoden och med identiskt material) kan förväntas ligga inom en given sannolikhetsgräns (i regel 95 %); .

                  sR

                  =

                  Standardavvikelse beräknad utifrån de resultat som erhållits under reproducerbarhetsförhållanden.

                  RSDR

                  =

                  Relativ standardavvikelse beräknad utifrån de resultat som erhållits under reproducerbara förhållanden , där  är genomsnittet för alla laboratorier och prover.

                  HORRATr

                  =

                  Uppmätt RSDr-värde delat med det RSDr-värde som uppskattats med hjälp av Horwitz ekvation (se referens 1) utifrån antagandet r = 0,66R.

                  HORRATR

                  =

                  Uppmätt RSDR-värde delat med det RSDR-värde som beräknats med hjälp av Horwitz ekvation.

                  U

                  =

                  Expanderad osäkerhet, med täckningsfaktor 2 som ger en tillförlitlighetsnivå på ungefär 95 %.

            4.2   Allmänna krav
      De analysmetoder som används för kontroll av livsmedel skall uppfylla kraven i punkterna 1 och 2 i bilagan till rådets direktiv 85/591/EEG.
      4.3   Särskilda krav
      Om ingen specifik metod för fastställande av bens(a)pyrenhalten i livsmedel föreskrivs på gemenskapsnivå kan laboratorierna använda valfri validerad metod på villkor att den uppfyller de kvalitetskrav som anges i tabell. Vid valideringen skall helst ett certifierat referensmaterial ingå.
      TABELL
      Kvalitetskrav för metoder för bens(a)pyrenanalyser

                  Parameter

                  Värde/Anmärkning

                  Tillämplighet

                  Livsmedel som avses i förordning (EG) nr …/2003

                  Detektionsgräns

                  Högst 0,3 μg/kg

                  Kvantifieringsgräns

                  Högst 0,9 μg/kg

                  Precision

                  HORRATr- eller HORRATR-värden under 1,5 i valideringens provningsjämförelse

                  Utbyte

                  50 %–120 %

                  Specificitet

                  Utan matris eller spektral interferens, verifikation av positiv detektion

            4.3.1   Kvalitetskrav – Osäkerhetsmetod
      En osäkerhetsmetod kan dock också användas för att bedöma om den analysmetod som laboratoriet tänker använda är lämplig. Laboratoriet kan använda en metod som kommer att ge resultat inom en maximal standardosäkerhet. Den maximala standardosäkerheten kan beräknas enligt följande formel:

      där

                     Uf

                  är maximal standardosäkerhet,

                  LOD

                  är metodens detektionsgräns,

                  C

                  är relevant koncentration.

            Om en analysmetod ger resultat med en mätosäkerhet som ligger under maximal standardosäkerhet kommer metoden att vara lika lämplig som en analysmetod som uppfyller kvalitetskraven i tabellen.
      4.4   Beräkning av utbytesgrad och rapportering av resultat
      Analysresultatet skall rapporteras korrigerat eller icke korrigerat med hänsyn till utbytet för analysen. Rapporteringssätt och utbytesgrad skall anges. Analysresultatet korrigerat med hänsyn till utbytet vid analysen används för att kontrollera överensstämmelse med de högsta tillåtna halterna (se punkt 5 i bilaga I).
      Den som utför analysen bör respektera Europeiska kommissionens rapport om sambandet mellan analysresultaten, mätosäkerheten, utbytesfaktorerna och bestämmelserna i EU:s livsmedelslagstiftning (European Commission Report on the relationship between analytical results, the measurement of uncertainty, recovery factors and the provisions in EU food legislation) (se referens 2).
      Analysresultatet måste rapporteras som x +/- U där x är det analytiska resultatet och U är mätosäkerheten.
      4.5   Kvalitetsnormer för laboratorierna
      Laboratorierna skall uppfylla kriterierna i rådets direktiv 93/99/EEG.
      4.6   Övriga frågor att beakta vid analysen
      Kvalifikationsprövning
      Laboratorierna skall delta i lämpliga system för kvalifikationsprövning i enlighet med International Harmonised Protocol for the Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories (se referens 3) som utarbetats under IUPAC/ISO/AOAC:s överinseende.
      Intern kvalitetskontroll
      Laboratorierna bör kunna visa att de tillämpar förfaranden för intern kvalitetskontroll. Exempel på dessa finns i ISO/AOAC/IUPAC Guidelines on Internal Quality Control in Analytical Chemistry Laboratories (se referens 4).
      REFERENSER

                  1.

                  W. Horwitz, ”Evaluation of Analytical Methods for Regulation of Foods and Drugs”, Anal. Chem., 1982, 54, 67A–76A.

                  2.

                  Europeiska kommissionens rapport om sambandet mellan analysresultaten, mätosäkerheten, utbytesfaktorerna och bestämmelserna i EU:s livsmedelslagstiftning (European Commission Report on the relationship between analytical results, the measurement of uncertainty, recovery factors and the provisions in EU food legislation), 2004. (http://europa.eu.int/comm/food/food/chemicalsafety/contaminants/index_en.htm).

                  3.

                  ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Protocol for Proficiency Testing of (Chemical) Analytical Laboratories, redigerad av M. Thompson och R. Wood, Pure Appl. Chem., 1993, 65, 2123-2144 (också publicerad i J. AOAC International, 1993, 76, 926).

                  4.

                  ISO/AOAC/IUPAC International Harmonised Guidelines for Internal Quality Control in Analytical Chemical Laboratories, redigerad av M. Thompson och R. Wood, Pure Appl. Chem., 1995, 67, 649–666.


title: Rättelse till rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt ( EUT L 347 av den 11.12.2006 )

text:
               20.12.2007

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 335/60

         Rättelse till rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt
   (
         Europeiska unionens officiella tidning L 347 av den 11 december 2006
      )
   På sidan 1, fotnot 1, ska det
   i stället för:

                  ”(1)

                     EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/98/EG (EUT L 221, 12.8.2006, s. 9).”

   vara:

                  ”(1)

                     EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/98/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 129).”,

   På sidan 1, fotnot 2, ska det
   i stället för:

                  ”(2)

                     EGT 71, 14.4.1967, s. 1301. Direktivet senast ändrat genom direktiv 69/463/EEG (EGT L 320, 20.12.1969, s. 34).”

   vara:

                  ”(2)

                     EGT 71, 14.4.1967, s. 1301. Direktivet senast ändrat genom direktiv 77/388/EEG.”.

   På sidan 8, innehållsförteckningen och motsvarande rubrik i bilagorna, ska det

               a)

               ”BILAGA VII”

                           i stället för

                           :

                           ”… SOM AVSES I ARTIKEL 295.1 4”

                           vara

                           :

                           ”… SOM AVSES I ARTIKEL 295.1 LED 4”,

               b)

               ”BILAGA VIII”

                           i stället för

                           :

                           ”… SOM AVSES I ARTIKEL 295.1 5”

                           vara

                           :

                           ”… SOM AVSES I ARTIKEL 295.1 LED 5”.

         På sidan 15, artikel 35, ska det
   i stället för:
   ”Artiklarna 34 och 35 …”
   vara:
   ”Artiklarna 33 och 34 …”.
   På sidan 21, artikel 79, sista stycket, ska det
   i stället för:
   ”… som avses i första stycket c, …”
   vara:
   ”… som avses i första stycket led c, …”.
   På sidan 21, artikel 80.1, sista stycket, ska det
   i stället för:
   ”Vid tillämpningen av punkt 1 …”
   vara:
   ”Vid tillämpningen av första stycket …”.
   På sidan 22, artikel 83, ska det
   i stället för:
   ”… i enlighet med kapitel 1 …”
   vara:
   ”… i enlighet med kapitel 2 …”.
   På sidan 22, artikel 84, ska det
   i stället för:
   ”… artikel 78 första stycket a.”
   vara:
   ”… artikel 78 första stycket led a.”.
   På sidan 28, artikel 133, sista stycket, ska det
   i stället för:
   ”De medlemsstater som … kan även tillämpa de villkor som anges i första stycket led d …”
   vara:
   ”De medlemsstater som … kan även tillämpa de villkor som anges i första stycket led d i den här artikeln …”.
   På sidan 31, artikel 143 l, ska det
   i stället för:

      ”Import av gas genom distributionsnätet för naturgas eller el.”

   vara:

      ”Import av gas genom distributionssystemet för naturgas eller el.”.

   På sidan 35, artikel 165, ska det
   i stället för:
   ”… med stöd av artikel 159.”
   vara:
   ”… med stöd av artikel 164.”.
   På sidan 42, artikel 220, ska det
   i stället för:
   ”… som avses i punkterna 1, 2 och 3.”
   vara:
   ”… som avses i leden 1, 2 och 3.”.
   På sidan 44,

               a)

               artikel 233.2, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”I enlighet med punkt 1 a får …”

                           vara

                           :

                           ”I enlighet med punkt 1 första stycket led a får …”,

               b)

               artikel 233.3, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”I enlighet med punkt 1 b första stycket får …”

                           vara

                           :

                           ”I enlighet med punkt 1 första stycket led b får …”.

         På sidan 46, artikel 247.2, ska det
   i stället för:
   ”… bestämmelserna i artikel 146 …”
   vara:
   ”… bestämmelserna i artikel 246 …”.
   På sidan 54, artikel 311.3, ska det
   i stället för:
   ”… provisionsavtal som avses i punkt 1 g …”
   vara:
   ”… provisionsavtal som avses i punkt 1 led 7 …”.
   På sidan 57, artikel 330, ska det
   i stället för:
   ”Den mervärdesskatt, beräknad i enlighet med artikel 327, som ska betalas för varje sådan leverans av transportmedel som avses i artikel 328.1 …”
   vara:
   ”Den mervärdesskatt, beräknad i enlighet med artikel 328, som ska betalas för varje sådan leverans av transportmedel som avses i artikel 327.1 …”.
   På sidan 62, artikel 373, ska det
   i stället för:
   ”… artikel 79 första stycket c …”
   vara:
   ”… artikel 79 första stycket led c …”.
   På sidan 79, bilaga XI, del A punkt 2, slutet av listan, efter raden: ”Direktiv 2006/69/EG (EUT L 221, 12.8.2006, s. 9) – endast artikel 1”, ska följande rad läggas till: ”Direktiv 2006/98/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 129) (endast punkt 2 i bilagan)”.
   På sidan 79 ska fotnoten utgå.
   På sidan 80, bilaga XI, del B, slutet av tabellen, efter raden: ”Direktiv 2006/69/EG 1 januari 2008”, ska följande rad läggas till: ”Direktiv 2006/98/EG 1 januari 2007”.
   På sidan 81 och följande, bilaga XII, jämförelsetabell

               a)

               På sidan 88, kolumnen ”Direktiv 77/388/EEG”, sjätte raden, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Artikel 13 B d 1–5 första och andra strecksatserna”

                           vara

                           :

                           ”Artikel 13 B d 5 första och andra strecksatserna”.

               b)

               På sidan 88, kolumnen ”Detta direktiv”, trettonde raden, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Artikel 140 a”

                           vara

                           :

                           ”Artikel 143 a”.

               c)

               På sidan 92, kolumnen ”Direktiv 77/388/EEG”, fjärde raden från slutet, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Artikel 24a första stycket första till tolfte strecksatserna”

                           vara

                           :

                           ”Artikel 24a första stycket första till tionde strecksatserna”.

               d)

               På sidan 92, efter den fjärde raden från slutet
               Lägg till en ny rad mellan fjärde och tredje raden från slutet:

                           —

                           för i kolumnen ”Direktiv 77/388/EG” in följande:
                           ”Artikel 24a andra stycket”, och

                           —

                           i kolumnen ”Detta direktiv” ett streck.

               e)

               På sidan 96, kolumnen ”Detta direktiv”, sjätte raden från slutet, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Artikel 198.1 och 198.2”

                           vara

                           :

                           ”Artikel 198.1 och 198.3”.

               f)

               På sidan 106, kolumnen ”Detta direktiv”, elfte raden, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Artikel 221 första och andra styckena”

                           vara

                           :

                           ”Artikel 221.1 första och andra styckena”.

               g)

               På sidan 117, kolumnen ”Andra rättsakter”, sjätte raden, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Bilaga V punkt 7 …”

                           vara

                           :

                           ”Bilaga VI punkt 7 …”.

               h)

               På sidan 117, kolumnen ”Andra rättsakter”, näst sista raden, ska det

                           i stället för

                           :

                           ”Bilaga VIII.7 punkt 1 tredje stycket till 2003 års anslutningsakt”

                           vara

                           :

                           ”Bilaga VIII.7 punkt 1 b tredje stycket till 2003 års anslutningsakt”.


Avis juridique important

|

32002L0024R(01)

Rättelse till Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon och om upphävande av rådets direktiv 92/61/EEG (EGT L 124 av den 9.5.2002)

Europeiska unionens officiella tidning nr L 049 , 22/02/2003 s. 0023 - 0023

Rättelse till Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon och om upphävande av rådets direktiv 92/61/EEG(Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 124 av den 9 maj 2002)På sidan 5, i artikel 5.3 skall deti stället för: "3. Typgodkännandeintygen för system, (...)"vara: "3. Typgodkännandeintygen för fordon, system, (...)".


title: Rättelse till rådets direktiv 93/31/EEG av den 14 juni 1993 om stöd för tvåhjuliga motorfordon (EGT L 188 av den 29.7.1993)

text:
               9.7.2004

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 239/36

         Rättelse till rådets direktiv 93/31/EEG av den 14 juni 1993 om stöd för tvåhjuliga motorfordon
   (
         Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 188 av den 29 juli 1993
      )
   (Svensk specialutgåva, Område 7, Volym 4)
   På sidan 21 (sidan 227 i specialutgåvan), bilagan, punkt 3.1.1.3.2, skall det
   i stället för:

                  ”3.1.1.3.2

                  när fordonet rör sig framåt som ett resultat av medvetet agerande av föraren som en följd av sidostödets första kontakt med marken,”

   vara:

                  ”3.1.1.3.2

                  när fordonet rör sig framåt som ett resultat av medvetet agerande av föraren,”.


Avis juridique important

|

32001L0080R(01)

Rättelse till Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (EGT L 309 av den 27.11.2001)

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 319 , 23/11/2002 s. 0030 - 0030

Rättelse till Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar(Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 309 av den 27 november 2001)På sidan 8, i artikel 14.3 skall deti stället för: "3. I de fall som avses i artikel 5.2 och 5.3 skall kravet ..."vara: "3. I de fall som avses i artikel 5.2 skall kravet ...".


Avis juridique important

|

31984L0642

Rådets direktiv 84/642/EEG av den 11 december 1984 om ändring av direktiv 71/118/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 339 , 27/12/1984 s. 0026 - 0026 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0082  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 33 s. 0049  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 18 s. 0082  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 33 s. 0049

RÅDETS DIREKTIV av den 11 december 1984 om ändring av direktiv 71/118/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä (84/642/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 43 och 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), ochmed beaktande av följande:Kommissionen har föreslagit ändring av vissa bestämmelser i rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä(), senast ändrat genom direktiv 84/186/EEG(). De undantag som avses i artikel 14.2 och artikel 16a, punkt a i direktiv 71/118/EEG bör förlängas med förbehåll för senare översyn.Dessutom överlämnades ett förslag från kommissionen till rådet den 14 februari 1979 med syfte att utvidga användningen av kylmetoden till slaktkroppar avsedda att saluföras i kylt tillstånd.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Direktiv 71/118/EEG skall ändras på följande sätt:1. Artikel 14.2 skall ersättas med följande:"2. I fråga om slaktkroppar som framställts på deras territorier och som är avsedda att saluföras där, får dock medlemsstaterna på begäran från företag medge undantag från kraven i första punkten.De medlemsstater som medger sådana undantag som avses i första stycket, får inte motsätta sig att fjäderfäkött som framställts i övriga medlemsstater under samma förhållanden förs in på deras territorier."2. I artikel 14a.3 skall "den 31 december 1978" ersättas med "den 1 januari 1986".3. I artikel 16a, punkt a, skall tredje strecksatsen ersättas med följande:" P ett undantag från de bestämmelser som berör slakt och urtagning som fastställs i kapitel V i bilaga 1, för framställning av delvis urtagna eller ourtagna fjäderfän.Rådet skall då det gör den översyn som avses i artikel 16b granska de förhållanden under vilka det kött som avses i första stycket får godkännas för handel mellan medlemsstaterna."4. Följande artikel skall införas:"Artikel 16bFöre den 15 augusti 1986 skall rådet på förslag från kommissionen med kvalificerad majoritet se över de undantag som fastställs i artiklarna 14.2 och 16a, punkt a. Översynen av dessa undantag skall utföras på grundval av en rapport från kommissionen, vid behov åtföljd av förslag; rapporten och eventuella förslag skall beakta slutsatserna i aktuella vetenskapliga studier om den säkerhet som denna typ av tillverkning erbjuder."Artikel 2Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv senast den 31 december 1984. De skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 11 december 1984.På rådets vägnarA. DEASYOrdförande()()()()()() EGT nr C 65, 9.3.1979, s. 5.() EGT nr C 140, 5.6.1979, s. 180.() EGT nr C 247, 1.10.1979, s. 16.() EGT nr L 55, 8.3.1971, s. 23.() EGT nr L 87, 30.3.1984, s. 27.


title: Kommissionens direktiv 2008/14/EG av den 15 februari 2008 om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilaga III till den tekniska utvecklingen (Text av betydelse för EES)

text:
               16.2.2008

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 42/43

      KOMMISSIONENS DIREKTIV 2008/14/EG
   av den 15 februari 2008
   om ändring av rådets direktiv 76/768/EEG om kosmetiska produkter i syfte att anpassa bilaga III till den tekniska utvecklingen
   (Text av betydelse för EES)
   EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
   med beaktande av rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter (1), särskilt artikel 8.2, och
   av följande skäl:

               (1)

               Enligt direktiv 76/768/EEG är det förbjudet att i kosmetiska produkter använda ämnen som klassificeras som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska i kategori 1, 2 eller 3 i bilaga I till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (2). Däremot är det tillåtet att använda ämnen som klassificeras i kategori 3 enligt direktiv 67/548/EEG om de har utvärderats och godkänts av vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter.

               (2)

               Med tanke på att vetenskapliga kommittén för konsumentprodukter anser att glyoxal, ett ämne som klassificeras som cancerframkallande, mutagent eller reproduktionstoxiskt i kategori 3 i bilaga I till direktiv 67/548/EEG, utgör en försumbar risk när koncentrationen inte överstiger 100 ppm i kosmetiska produkter, bör bilaga III till direktiv 76/768/EEG ändras i enlighet med detta.

               (3)

               Direktiv 76/768/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

               (4)

               För att garantera en smidig övergång från den nuvarande sammansättningen i kosmetiska produkter till sammansättningar som uppfyller kraven i det här direktivet måste man fastställa lämpliga övergångsperioder.

               (5)

               De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för kosmetiska produkter.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Del 1 i bilaga III till direktiv 76/768/EEG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
   Artikel 2
   Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att produkter som inte överensstämmer med detta direktiv inte säljs till eller överlåts på slutkonsumenten efter den 16 februari 2009.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterna ska senast den 16 augusti 2008 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
   De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 16 november 2008.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 4
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 5
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Bryssel den 15 februari 2008.

            På kommissionens vägnar

         Günter VERHEUGEN

            Vice ordförande

      (1)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2007/67/EG (EUT L 305, 23.11.2007, s. 22).

      (2)  EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/121/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 850. Rättat i EUT L 136, 29.5.2007, s. 281.)

      BILAGA
      I del 1 i bilaga III till direktiv 76/768/EEG ska följande post om glyoxal läggas till:

                     Referensnummer

                     Ämne

                     Begränsningar

                     Villkor för användning och varningstext som ska tryckas på etiketten

                     Användningsområde och/eller bruk

                     Maximal tillåten koncentration i den färdiga kosmetiska produkten

                     Andra begränsningar och krav

                     a

                     b

                     c

                     d

                     e

                     f

                     ”102

                     Glyoxal
                     Glyoxal (INCI)
                     CAS No 107-22-2
                     EINECS No 203-474-9

                     100 mg/kg”


Avis juridique important

|

31998L0032

Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/32/EG av den 22 juni 1998 om ändring, som särskilt gäller panträtt i fast egendom, av rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 204 , 21/07/1998 s. 0026 - 0028

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 98/32/EG av den 22 juni 1998 om ändring, som särskilt gäller panträtt i fast egendom, av rådets direktiv 89/647/EEG om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitutEUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV,med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 57.2 första och tredje meningarna i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget (3),av följande skäl:1. Det är lämpligt att likställa värdepapper baserade på panträtt i fast egendom med de lån som avses i artikel 6.1 c.1 och i artikel 11.4 i rådets direktiv 89/647/EEG (4), om de behöriga myndigheterna anser att de är likvärdiga i kreditriskhänseende. Marknaden för värdepapperisering genomgår en snabb utveckling. Det är därför önskvärt att kommissionen tillsammans med medlemsstaterna granskar tillsynsbehandlingen av tillgångsbaserade värdepapper och inom ett år efter antagandet av detta direktiv lägger fram förslag i syfte att ändra befintlig lagstiftning så att en lämplig tillsynsbehandling av tillgångsbaserade värdepapper kan fastställas.2. I artikel 11.4 i direktiv 89/647/EEG föreskrivs ett undantag från artikel 6.1 c.1 för fyra medlemsstater under vissa förutsättningar när det gäller den vikt som skall tillämpas på tillgångar som är säkrade genom panträtt i kontorsbyggnader eller företagslokaler för olika ändamål. Detta undantag upphörde att gälla den 1 januari 1996.3. Vid antagandet av direktiv 89/647/EEG åtog sig kommissionen att granska dessa undantag för att, mot bakgrund av gjorda iakttagelser och den internationella utvecklingen samt med hänsyn till behovet av att undvika en snedvridning av konkurrensen, avgöra om det finns anledning att ändra denna bestämmelse och, i så fall, lägga fram lämpliga förslag. Även om resultaten av denna granskning inte är helt avgörande visar de att det inte finns någon större skillnad mellan de förlusttal som har noterats i de medlemsstater som omfattas av undantaget och förlusttalen i de stater som inte omfattas av detta. Följaktligen kan detta undantag till och med den 31 december 2006 utvidgas till att omfatta alla medlemsstater som så önskar.4. En fastighet som intecknas måste vara föremål för strikta bedömningskriterier och regelbundna omvärderingar för att beakta utvecklingen på marknaden för företagsfastigheter. Fastighetsägaren måste själv använda eller hyra ut fastigheten. Lån till fastigheter under uppförande undantas från denna bestämmelse.5. Detta direktiv är det lämpligaste sättet att uppnå de önskade målen och det går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målen i detta fördrag.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 89/647/EEG ändras på följande sätt:1. Följande stycke skall läggas till i artikel 6.1 c.1:"`Värdepapper baserade på panträtt i fast egendom` vilka kan likställas med de lån som avses i första stycket i denna punkt eller i artikel 11.4, om de behöriga myndigheterna, med beaktande av gällande rätt i varje medlemsstat, anser att de är likvärdiga med hänsyn till graden av kreditrisk. Utan att detta påverkar de typer av värdepapper som kan omfattas av och uppfylla villkoren i detta stycke kan `värdepapper baserade på panträtt i fast egendom` omfatta instrument som avses i avsnitt B.1 a och b i bilagen till rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet (*).De behöriga myndigheterna skall särskilt försäkra sig omi) att dessa värdepapper är fullt ut och direkt säkrade genom ett antal panträtter av samma typ som de som anges i första stycket eller i artikel 11.4 och som är helt säkra när dessa värdepapper utfärdas,ii) att antingen investerare i värdepapper baserade på panträtt i fast egendom direkt eller i deras ställe en förvaltare eller befullmäktigad företrädare har en godtagbart prioriterad förmånsrätt i de underliggande pantförskrivna tillgångsposterna i proportion till deras innehav av värdepapper.(*) EGT L 141, 11.6.1993, s. 27. Direktivet senast ändrat genom direktiv 95/26/EG (EGT L 168, 18.7.1995, s. 7)."2. Artikel 11.4 skall ersättas med följande:"4. Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndigheter tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50 % riskvikt i fråga om lån som enligt dessa myndigheters bedömning är fullt ut säkrade genom panträtt i kontorsbyggnader eller företagslokaler för olika ändamål belägna på de medlemsstaters territorier inom vilka 50 % riskvikt tillåts, under förutsättning av följande:i) 50 % riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som inte överstiger en gräns som beräknas enligt antingen a eller b nedan.a) 50 % av ifrågavarande fastighets marknadsvärde.Fastighetens marknadsvärde skall beräknas av två oberoende värderingsmän som gör självständiga bedömningar vid tiden för lånets beviljande. Lånet skall baseras på det lägre av de både värderingarna.Fastigheten skall omvärderas minst en gång om året av en värderingsman. För lån som inte överstiger 1 miljon ecu och 5 % av kreditinstitutets kapitalbas skall fastigheten omvärderas av en värderingsman minst vart tredje år.b) 50 % av fastighetens marknadsvärde eller 60 % av pantlånevärdet beroende på vilket av dem som är lägst, i de medlemsstater som har infört strikta kriterier för bedömning av pantlånevärdet genom lagar eller andra föreskrifter.Pantlånevärdet skall definieras som fastighetens värde som det har fastställts av en värderingsman som gjort en försiktig bedömning av möjligheterna av en framtida försäljning av fastigheten genom att beakta långsiktigt hållbara aspekter på fastigheten, normala och lokala marknadsvillkor, nuvarande användning och annan lämplig användning av fastigheten. Spekulativa faktorer skall inte tas med i bedömningen av pantlånevärdet. Pantlånevärdet skall dokumenteras på ett klart och tydligt sätt.Minst vart tredje år, eller om marknaden faller mer än 10 %, skall pantlånevärdet och särskilt de underliggande antagandena om utvecklingen av den relevanta marknaden bedömas på nytt.I både fall a och fall b skall `marknadsvärde` definieras som det pris som fastigheten skulle kunna säljas till genom ett privaträttsligt kontrakt mellan en villig säljare och en i förhållande till honom oberoende köpare på värderingsdagen under antagandet att fastigheten kan bjudas ut till försäljning på den öppna marknaden, att marknadsförhållandena medger en överlåtelse i god ordning och att, med tanke på fastighetens beskaffenhet, en normal tidsperiod kan avsättas för att förhandla om försäljningen.ii) 100 % riskvikt skall tillämpas på den del av lånet som överstiger de gränser som fastställs i i.iii) Fastigheten måste antingen användas eller uthyras av ägaren.Det första stycket skall inte hindra en medlemsstats behöriga myndigheter som tillämpar en högre riskvikt inom sitt territorium att, på ovanstående villkor, tillåta att 50 % riskvikt tillämpas på detta slag av utlåning på de medlemsstaters territorier där 50 % riskvikt är tillåten.Medlemsstaternas behöriga myndigheter får tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50 % riskvikt på de lån som är utestående den 21 juli 2000 under förutsättning att villkoren i denna artikel är uppfyllda. I detta fall skall fastigheten värderas enligt ovan fastställda bedömningskriterier senast den 21 juli 2003.För lån som beviljas före den 31 december 2006 skall 50 % riskvikt tillämpas tills lånet löper ut om kreditinstitut är skyldigt att iaktta avtalsvillkoren.Till och med den 31 december 2006 får medlemsstaternas behöriga myndigheter även tillåta sina kreditinstitut att tillämpa 50 % riskvikt på den del av lånen som enligt dessa myndigheters bedömning är fullt ut säkrade genom aktier i finländska bostadsbolag vars verksamhet regleras av den finländska bostadsaktiebolagslagen från 1991 eller motsvarande lagstiftning som senare kan komma att antas, under förutsättning att villkoren i denna punkt är uppfyllda.Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om hur de tillämpar denna punkt."3. Artikel 11.5 skall ersättas med följande:"5. Medlemsstaterna får tillämpa 50 % riskvikt för transaktioner om leasing av fast egendom som ingås före den 31 december 2006 och gäller egendom som skall användas för näringsändamål i det land där huvudkontoret finns, och då tillämpliga lagar och andra författningar tillförsäkrar leasegivaren full äganderätt till den uthyrda egendomen fram till dess leasetagaren utnyttjar sin rätt att köpa den. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om hur de tillämpar denna punkt."Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra förordningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapens officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 22 juni 1998.På Europaparlamentets vägnarJ. M. GIL-ROBLESOrdförandePå rådets vägnarJ. CUNNINGHAMOrdförande(1) EGT C 114, 19.4.1996, s. 9.(2) EGT C 30, 30.1.1997, s. 99.(3) Europaparlamentets yttrande av den 17 september 1996 (EGT C 320, 28.10.1996, s. 26), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 mars 1998 (EGT C 135, 30.4.1998, s. 1) och Europaparlamentets beslut av den 30 april 1998 (EGT C 152, 18.5.1998). Rådets beslut av den 19 maj 1998.(4) EGT L 386, 30.12.1989, s. 14. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/10/EG (EGT L 85, 3.4.1996, s. 17).


Avis juridique important

|

31988L0183

Rådets direktiv 88/183/EEG av den 22 mars 1988 om ändring av direktiv 76/116/EEG såvitt avser flytande gödselmedel

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 083 , 29/03/1988 s. 0033 - 0039 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0038  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 17 s. 0038

RÅDETS DIREKTIV av den 22 mars 1988 om ändring av direktiv 76/116/EEG såvitt avser flytande gödselmedel (88/183/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel(4), senast ändrat genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, fastställs regler för utsläppande på marknaden av fasta gödselmedel. Det har visat sig vara nödvändigt att utöka detta direktiv till att även omfatta flytande gödselmedel.Det är lämpligt att låta direktiv 76/116/EEG gälla för både fasta och flytande gödselmedel och då särskilt lämpligt att beteckningen "EEG-gödselmedel" för sådana gödselmedel som består av enkla och sammansatta gödselmedel och som uppfyller kraven enligt detta direktiv skall omfatta både fasta och flytande gödselmedel.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 76/116/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 2Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att beteckningen `EEG-gödselmedel` endast används för gödselmedel som tillhör någon av de typer av gödselmedel som förtecknas i bilaga 1 och som uppfyller kraven i detta direktiv och dess bilagor 1-3."2. Följande punkt skall läggas till i artikel 4:"3. Flytande gödselmedel får endast släppas ut på marknaden åtföljda av lämpliga anvisningar. Dessa anvisningar skall särskilt ange lagringstemperatur och åtgärder för att förhindra olyckor vid lagring."3. Bilaga 1 skall utökas med delen "C - Flytande gödselmedel" i bilagan till detta direktiv.4. Följande skall införas efter punkt 1 c andra stycket i bilaga 2:"Ytterligare information om de beståndsdelar som har gödselverkan i flytande gödselmedel får uttryckas i ungefärligt ekvivalenta termer av vikt i förhållande till volym (kilogram per hektoliter eller gram per liter).Mängdangivelse för flytande gödselmedel skall uttryckas i vikt. Mängdangivelse för flytande gödselmedel uttryckt i volym skall vara frivillig."5. Följande produkter och toleranser skall läggas till under A.I i bilaga 3:"Flytande kvävegödselmedel	0,6 %Lösning av ammoniumnitrat - Urea (UAN-lösning)	0,6 %"Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom ett år efter anmälan(5). De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 mars 1988.På rådets vägnarM. BANGEMANNOrdförande(1) EGT nr C 12, 16.1.1987, s. 3.(2) EGT nr C 125, 11.5.1987, s. 163.(3) EGT nr C 232, 31.8.1987, s. 6.(4) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 21.(5) Detta direktiv anmäldes för medlemsstaterna den 25 mars 1988.BILAGA C. FLYTANDE GÖDSELMEDEL >Plats för tabell>>Plats för tabell>