title: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/2103 av den 15 november 2017 om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF i syfte att inkludera nya psykoaktiva substanser i definitionen av narkotika och om upphävande av rådets beslut 2005/387/RIF

text:
                  21.11.2017

                  SV

                  Europeiska unionens officiella tidning

                  L 305/12

            EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV (EU) 2017/2103
      av den 15 november 2017
      om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF i syfte att inkludera nya psykoaktiva substanser i definitionen av narkotika och om upphävande av rådets beslut 2005/387/RIF
      EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
      med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 83.1,
      med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
      efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
      med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
      i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
      av följande skäl:

                  (1)

                  Genom rådets rambeslut 2004/757/RIF (3) införs ett gemensamt tillvägagångssätt för att angripa den olagliga narkotikahandeln, som utgör ett hot mot unionsmedborgarnas hälsa, säkerhet och livskvalitet, mot den lagliga ekonomin och mot medlemsstaternas stabilitet och säkerhet. Genom rambeslut 2004/757/RIF fastställs gemensamma minimibestämmelser för fastställande av brottsrekvisit och påföljder vid narkotikahandel för att undvika att det uppstår problem i samarbetet mellan medlemsstaternas rättsliga myndigheter och brottsbekämpande organ på grund av att brottet eller brotten i fråga inte är straffbara både i den begärande och i den anmodade medlemsstaten.

                  (2)

                  Rambeslut 2004/757/RIF är tillämpligt både på de substanser som omfattas av 1961 års allmänna narkotikakonvention, ändrad genom protokollet från 1972, och på de substanser som omfattas av 1971 års FN-konvention om psykotropa ämnen (nedan kallade FN-konventionerna) samt på de syntetiska droger som är föremål för kontrollåtgärder i hela unionen i enlighet med rådets gemensamma åtgärd 97/396/RIF (4), vilka medför liknande risker för folkhälsan som de substanser som förtecknas i FN-konventionerna.

                  (3)

                  Rambeslut 2004/757/RIF bör även tillämpas på de substanser som omfattas av kontrollåtgärder och straffrättsliga påföljder i enlighet med rådets beslut 2005/387/RIF (5), vilka medför liknande risker för folkhälsan som de substanser som förtecknas i FN-konventionerna.

                  (4)

                  Nya psykoaktiva substanser, som ger samma effekter som de substanser som förtecknas i FN-konventionerna, dyker ofta upp och sprider sig snabbt i unionen. Vissa nya psykoaktiva substanser utgör allvarliga folkhälsorisker och sociala risker. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2101 (6) utgör en ram för utbytet av information om nya psykoaktiva substanser och för ett förfarande för bedömning av riskerna på grundval av en första rapport och en riskbedömningsrapport som utarbetas för att utvärdera om en ny psykoaktiv substans medför allvarliga folkhälsorisker och sociala risker. För att man verkligen ska lyckas göra nya psykoaktiva substanser som medför allvarliga folkhälsorisker och i förekommande fall allvarliga sociala risker mer svåråtkomliga samt hindra handel med dessa substanser inom hela unionen och inblandning av kriminella organisationer, bör substanserna ingå i definitionen av narkotika i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv och även underbyggas av proportionella straffrättsliga bestämmelser.

                  (5)

                  De nya psykoaktiva substanser som inkluderas i definitionen av narkotika bör därför omfattas av unionslagstiftningens straffrättsliga bestämmelser om olaglig narkotikahandel. Detta skulle också bidra till att förenkla och förtydliga unionens rättsliga ram, eftersom både substanser som förtecknas i FN-konventionerna och de skadligaste nya psykoaktiva substanserna då omfattas av samma straffrättsliga bestämmelser. Definitionen av narkotika i rambeslut 2004/757/RIF bör därför ändras.

                  (6)

                  Detta direktiv bör fastställa de grundläggande delarna i definitionen av narkotika samt förfarande och kriterier för att inkludera nya psykoaktiva substanser i den definitionen. Dessutom, för att i definitionen av narkotika inkludera psykoaktiva substanser som redan är föremål för kontrollåtgärder genom rådsbeslut som antagits i enlighet med gemensam åtgärd 97/396/RIF och beslut 2005/387/RIF, bör en bilaga med en förteckning över dessa psykoaktiva substanser läggas till rambeslut 2004/757/RIF.

                  (7)

                  För att snabbt kunna hantera uppkomsten och spridningen av skadliga nya psykoaktiva substanser i unionen bör emellertid befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) delegeras till kommissionen med avseende på ändring av denna bilaga för att inkludera nya psykoaktiva substanser i definitionen av narkotika. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (7). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

                  (8)

                  För att snabbt kunna hantera uppkomsten och spridningen av skadliga nya psykoaktiva substanser inom unionen bör medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i rambeslut 2004/757/RIF på nya psykoaktiva substanser som medför allvarliga folkhälsorisker och, i förekommande fall, allvarliga sociala risker så snart som möjligt, dock senast sex månader efter det att en delegerad akt träder i kraft som ändrar bilagan i syfte att inkludera dem i definitionen av narkotika. Medlemsstaterna bör, så långt det är möjligt, göra allt för att förkorta tidsfristen.

                  (9)

                  Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att utvidga tillämpningen av unionens straffrättsliga bestämmelser för olaglig narkotikahandel till att även omfatta nya psykoaktiva substanser som medför allvarliga folkhälsorisker och, i förekommande fall, allvarliga sociala risker, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, utan snarare kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

                  (10)

                  Detta direktiv respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol, presumtionen för oskuld och rätten till försvar, rätten att inte bli lagförd eller straffad två gånger för samma brott och principerna om laglighet och proportionalitet i fråga om brott och straff.

                  (11)

                  Eftersom detta direktiv tillsammans med förordning (EU) 2017/2101 är avsett att ersätta det system som inrättades genom beslut 2005/387/RIF, bör det beslutet upphävas.

                  (12)

                  I enlighet med artikel 3 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, har Irland meddelat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv.

                  (13)

                  I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 21 om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar Förenade kungariket inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på Förenade kungariket.

                  (14)

                  I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

                  (15)

                  Rambeslut 2004/757/RIF bör därför ändras i enlighet med detta.

            HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
      Artikel 1
      Ändringar av rambeslut 2004/757/RIF
      Rambeslut 2004/757/RIF ska ändras på följande sätt:

                  1.

                  Artikel 1 ska ändras på följande sätt:

                              a)

                              Led 1 ska ersättas med följande:
                              ”1.
                                    narkotika
                                 :

                                          a)

                                          en substans som omfattas av FN:s konvention från 1961 ersättande äldre konventioner rörande narkotika, ändrad genom protokollet från 1972, eller av 1971 års FN-konvention om psykotropa ämnen,

                                          b)

                                          alla substanser som anges i bilagan.”

                              b)

                              Följande led ska läggas till:
                              ”4.
                                    ny psykoaktiv substans
                                 : en substans, i rent tillstånd eller i ett preparat, som varken omfattas av FN:s konvention från 1961 ersättande äldre konventioner rörande narkotika, ändrad genom protokollet från 1972, eller av 1971 års FN-konvention om psykotropa ämnen, men som kan innebära hälsomässiga eller sociala risker som är jämförbara med riskerna som följer av de substanser som omfattas av dessa konventioner.
                              5.
                                    preparat
                                 : en blandning som innehåller en eller flera nya psykoaktiva substanser.”

                  2.

                  Följande artiklar ska införas:
                  ”Artikel 1a
                  Förfarande för att inkludera nya psykoaktiva substanser i definitionen av narkotika

                  1.   På grundval av en riskbedömning eller kombinerad riskbedömning som genomförs i enlighet med artikel 5c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1920/2006 (*1) och i enlighet med de kriterier som anges i punkt 2 i den här artikeln, ska kommissionen utan onödigt dröjsmål i enlighet med artikel 8a anta en delegerad akt som ändrar bilagan till detta rambeslut för att lägga till den eller de nya psykoaktiva substanserna i bilagan och fastställa att den eller de nya psykoaktiva substanserna medför allvarliga folkhälsorisker och, i förekommande fall, allvarliga sociala risker på unionsnivå, och att substansen eller substanserna inkluderas i definitionen av narkotika.
                  2.   När kommissionen överväger huruvida en sådan delegerad akt som avses i punkt 1 ska antas, ska kommissionen ta hänsyn till omfattningen av användningen eller användningsmönstren vad gäller den nya psykoaktiva substansen och till huruvida tillgången på den och potentialen för spridning inom unionen är betydande och huruvida de hälsoskador som orsakas av konsumtionen av den nya psykoaktiva substansen, på grund av substansens akuta eller kroniska toxicitet och riskerna för missbruk eller den beroendeframkallande potentialen, är livshotande. Hälsoskadorna anses livshotande om det är sannolikt att den nya psykoaktiva substansen orsakar dödsfall eller dödliga skador, allvarlig sjukdom, allvarliga fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar eller en betydande spridning av sjukdomar, däribland överföring av blodburna virus.
                  Dessutom ska kommissionen beakta huruvida de sociala skador som den nya psykoaktiva substansen orsakar individer och samhället är allvarliga, och särskilt huruvida den nya psykoaktiva substansens effekter på samhället och den allmänna ordningen är sådana att de kan leda till störningar av den allmänna ordningen, eller orsaka våldsamt eller antisocialt beteende, som resulterar i skador för användaren eller för utomstående eller på egendom, eller om den brottslighet, däribland organiserad brottslighet, som har samband med den nya psykoaktiva substansen är systematisk, inbegriper betydande olagliga vinster eller medför betydande ekonomiska kostnader.
                  3.   Om kommissionen inom sex veckor från dagen för mottagandet av riskbedömningsrapporten eller den kombinerade riskbedömningsrapporten i enlighet med artikel 5c.6 i förordning (EG) nr 1920/2006 anser att det inte är nödvändigt att anta en delegerad akt för att inkludera den eller de nya psykoaktiva substanserna i definitionen av narkotika, ska den lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet och redogöra för skälen till att inte göra detta.
                  4.   Vad gäller de nya psykoaktiva substanser som har lagts till i bilagan till detta rambeslut ska de medlemsstater som ännu inte har satt i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att tillämpa bestämmelserna i detta rambeslut på dessa nya psykoaktiva substanser göra detta så snart som möjligt, dock senast sex månader efter det att den delegerade akt som ändrar bilagan träder i kraft. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
                  När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta rambeslut eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
                  Artikel 1b
                  Nationella kontrollåtgärder
                  Med avseende på nya psykoaktiva substanser får medlemsstaterna på sina territorier behålla eller införa sådana nationella kontrollåtgärder som de anser lämpliga, utan att det påverkar de skyldigheter som medlemsstaterna åläggs enligt detta rambeslut.

                     (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1920/2006 av den 12 december 2006 om Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (EUT L 376, 27.12.2006, s. 1).”"

                  3.

                  Följande artikel ska införas:
                  ”Artikel 8a
                  Utövande av delegeringen
                  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
                  2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 1a ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 22 november 2017. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
                  3.   Den delegering av befogenhet som avses i artikel 1a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
                  4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (*2).
                  5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
                  6.   En delegerad akt som antas enligt artikel 1a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

                     (*2)  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.”"

                  4.

                  Texten i bilagan till detta direktiv ska läggas till som bilaga.

            Artikel 2
      Införlivande av direktivet
      Medlemsstaterna ska senast den 23 november 2018 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast underrätta kommissionen om detta.
      När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
      Artikel 3
      Upphävande av beslut 2005/387/RIF
      1.   Beslut 2005/387/RIF ska upphöra att gälla med verkan från och med den 23 november 2018.
      2.   Trots punkt 1 ska beslut 2005/387/RIF fortsätta att tillämpas på nya psykoaktiva substanser med avseende på vilka en gemensam rapport, enligt artikel 5 i det beslutet, har lämnats in före den 23 november 2018.
      3.   Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med punkterna 4–8 i denna artikel om ändring av bilagan till rambeslut 2004/757/RIF i syfte att i den bilagan lägga till nya psykoaktiva substanser enligt punkt 2 i denna artikel.
      4.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i punkt 3 ska ges till kommissionen för en period på två år från och med den 22 november 2017.
      5.   Den delegering av befogenhet som avses i punkt 3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
      6.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
      7.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
      8.   En delegerad akt som antas enligt punkt 3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
      Artikel 4
      Ikraftträdande
      Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
      Artikel 5
      Adressater
      Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

         Utfärdat i Strasbourg den 15 november 2017.

               På Europaparlamentets vägnar

            A. TAJANI

               Ordförande

               På rådets vägnar

            M. MAASIKAS

               Ordförande

         (1)  EUT C 177, 11.6.2014, s. 52.

         (2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 17 april 2014 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets ståndpunkt vid första behandlingen av den 25 september 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT). Europaparlamentets ståndpunkt av den 24 oktober 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT).

         (3)  Rådets rambeslut 2004/757/RIF av den 25 oktober 2004 om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel (EUT L 335, 11.11.2004, s. 8).

         (4)  Gemensam åtgärd 97/396/RIF av den 16 juni 1997 beslutad av rådet på grundval av artikel K 3 i fördraget om Europeiska unionen om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll av syntetiska droger (EGT L 167, 25.6.1997, s. 1).

         (5)  Rådets beslut 2005/387/RIF av den 10 maj 2005 om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll avseende nya psykoaktiva ämnen (EUT L 127, 20.5.2005, s. 32).

         (6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2101 av den 15 november 2017 om ändring av förordning (EG) nr 1920/2006 vad gäller informationsutbyte, och ett system för tidig varning och riskbedömningsförfarande, avseende nya psykoaktiva substanser (se sidan 1 i detta nummer av EUT).

         (7)  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

         BILAGA
         ”
               BILAGA

                  Förteckning över substanser som avses i artikel 1.1 b

                           1.

                           P-metyltioamfetamin eller 4-metyltioamfetamin, enligt rådets beslut 1999/615/RIF (1).

                           2.

                           Parametoximetylamfetamin eller N-metyl-1-[4-metoxifenyl]-2-aminopropan, enligt rådets beslut 2002/188/RIF (2).

                           3.

                           4-jodo-2,5-dimetoxifenetylamin, 2,5-dimetoxi-4-etyltiofenetylamin, 2,5-dimetoxi-4-(n)-propyltiofenetylamin och 2,4,5-trimetoxiamfetamin, enligt rådets beslut 2003/847/RIF (3).

                           4.

                           1-bensylpiperazin eller 1-bensyl-1,4-diazacyclohexan eller N-bensylpiperazin eller bensylpiperazin, enligt rådets beslut 2008/206/RIF (4).

                           5.

                           4-metylmetkatinon, enligt rådets beslut 2010/759/EU (5).

                           6.

                           4-metyl-5-(4-metylfenyl)-4,5-dihydrooxazol-2-amin (4,4′-DMAR) och 1-cyklohexyl-4-(1,2-difenyletyl)piperazin (MT-45), enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1873 (6).

                           7.

                           4-metylamfetamin, enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1874 (7).

                           8.

                           4-jod-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibensyl)fenetylamin (25I-NBOMe), 3,4-diklor-N-[[1-(dimetylamin)cyklohexyl]metyl]bensamid (AH-7921), 3,4-metylendioxipyrovaleron (MDPV) och 2-(3-metoxifenyl)-2-(etylamino)cyklohexanon (metoxetamin), enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1875 (8).

                           9.

                           5-(2-aminopropyl)indol, enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1876 (9).

                           10.

                           1-fenyl-2-(pyrrolidin-1-yl)pentan-1-on (α-pyrrolidinovalerofenon, α PVP), enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2016/1070 (10).

                           11.

                           Metyl 2-[[1-(cyklohexylmetyl)-1H-indol-3-karbonyl]amino]-3,3-dimetylbutanoat (MDMB-CHMICA), enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2017/369 (11).

                           12.

                              N-(1-fenetylpiperidin-4-yl)-N-fenylakrylamid (akryloylfentanyl), enligt rådets genomförandebeslut (EU) 2017/1774 (12).

                     ”

            (1)  Rådets beslut 1999/615/RIF av den 13 september 1999 om att definiera ämnet 4-MTA som en ny syntetisk drog som skall underställas nödvändiga kontrollåtgärder och straffrättsliga påföljder (EGT L 244, 16.9.1999, s. 1).

            (2)  Rådets beslut 2002/188/RIF av den 28 februari 2002 om kontrollåtgärder och straffbestämmelser avseende den nya syntetiska drogen PMMA (EGT L 63, 6.3.2002, s. 14).

            (3)  Rådets beslut 2003/847/RIF av den 27 november 2003 om kontrollåtgärder och straffrättsliga sanktioner avseende de nya syntetiska drogerna 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7 och TMA-2 (EUT L 321, 6.12.2003, s. 64).

            (4)  Rådets beslut 2008/206/RIF av den 3 mars 2008 om att definiera 1-bensylpiperazin (BZP) som ett nytt psykoaktivt ämne som ska underställas kontrollåtgärder och straffrättsliga bestämmelser (EUT L 63, 7.3.2008, s. 45).

            (5)  Rådets beslut 2010/759/EU av den 2 december 2010 om att 4-metylmetkatinon (mefedron) ska underställas kontrollåtgärder (EUT L 322, 8.12.2010, s. 44).

            (6)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1873 av den 8 oktober 2015 om att underställa 4-metyl-5-(4-metylfenyl)-4,5-dihydrooxazol-2-amin (4,4′-DMAR) och 1-cyklohexyl-4-(1,2-difenyletyl)piperazin (MT-45) kontrollåtgärder (EUT L 275, 20.10.2015, s. 32).

            (7)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1874 av den 8 oktober 2015 om att underställa 4-metylamfetamin kontrollåtgärder (EUT L 275, 20.10.2015, s. 35).

            (8)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1875 av den 8 oktober 2015 om att underställa 4-jod-2,5-dimetoxi-N-(2-metoxibensyl)fenetylamin (25I-NBOMe), 3,4-diklor-N- [[1-(dimetylamin)cyklohexyl]metyl]bensamid (AH-7921), 3,4-metylendioxipyrovaleron (MDPV) och 2-(3-metoxifenyl)-2-(etylamino)cyklohexanon (metoxetamin) kontrollåtgärder (EUT L 275, 20.10.2015, s. 38).

            (9)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2015/1876 av den 8 oktober 2015 om att underställa 5-(2-aminopropyl)indol kontrollåtgärder (EUT L 275, 20.10.2015, s. 43).

            (10)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2016/1070 av den 27 juni 2016 om att underställa 1-fenyl-2-(pyrrolidin-1-yl)pentan-1-on (α-pyrrolidinovalerofenon, α PVP) kontrollåtgärder (EUT L 178, 2.7.2016, s. 18).

            (11)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2017/369 av den 27 februari 2017 om att underställa metyl 2-[[1-(cyklohexylmetyl)-1H-indol-3-karbonyl]amino]-3,3-dimetylbutanoat (MDMB-CHMICA) kontrollåtgärder (EUT L 56, 3.3.2017, s. 210).

            (12)  Rådets genomförandebeslut (EU) 2017/1774 av den 25 september 2017 om att underställa N-(1-fenetylpiperidin-4-yl)-N-fenylakrylamid (akryloylfentanyl) kontrollåtgärder (EUT L 251, 29.9.2017, s. 21).