Avis juridique important

|

31985L0432

Rådets direktiv 85/432/EEG av den 16 september 1985 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om viss farmaceutisk verksamhet

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 253 , 24/09/1985 s. 0034 - 0036 Finsk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0111  Spansk specialutgåva: Område 06 Volym 3 s. 0025  Svensk specialutgåva Område 6 Volym 2 s. 0111  Portugisisk specialutgåva: Område 06 Volym 3 s. 0025

RÅDETS DIREKTIV av den 16 september 1985 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om viss farmaceutisk verksamhet (85/432/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 49 och 57 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), ochmed beaktande av följande:Personer som innehar ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis i farmaci är av det skälet specialister på läkemedelsprodukter och skall i princip i alla medlemsstater ha tillgång till ett avgränsat verksamhetsområde; även om det i detta direktiv fastställs ett sådant avgränsat verksamhetsområde innebär det varken någon begränsning av de former av verksamhet som farmaceuter har tillgång till i medlemsstaterna, särskilt när det gäller biomedicinska analyser, eller något monopol på dessa former av verksamhet, eftersom införandet av ett eventuellt monopol fortfarande är medlemsstaternas ensak.Detta direktiv innebär inte heller någon garanti för en samordning av samtliga villkor för att få tillträde till och utöva farmaceutisk verksamhet; särskilt den geografiska fördelningen av apotek och frågan om monopol på utlämning av läkemedel är fortfarande medlemsstaternas ensak.Vid genomförandet av ett ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci i enlighet med rådets direktiv 85/433/EEG av den 16 september 1985 om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis i farmaci inklusive åtgärder för att underlätta det faktiska utövandet av etableringsrätten när det gäller viss farmaceutisk verksamhet (4), går det att begränsa samordningen på detta område till kravet att vissa minimistandarder iakttas, då utbildningen i medlemsstaterna i stor utsträckning är jämförbar, så att medlemsstaterna i övrigt har frihet att själva organisera sin utbildning.Detta direktiv hindrar inte medlemsstaterna från att kräva ytterligare utbildning som villkor för tillträde till de former av verksamhet som inte ingår i det avgränsade verksamhetsområde som fastställts vid samordningen; ett värdland som ställer sådana villkor får därför kräva att de medborgare från medlemsstaterna som innehar något av de examensbevis som avses i artikel 4 i direktiv 85/433/EEG uppfyller dessa.Den samordning som fastställts i detta direktiv omfattar yrkeskompetensen; när det gäller denna kompetens skiljer de flesta medlemsstaterna f.n. inte mellan dem som utövar sin verksamhet som anställda och dem som är självständigt verksamma yrkesutövare; det förefaller därför vara nödvändigt att utsträcka tillämpningen av detta direktiv till att även omfatta anställda.I medlemsstaterna sker kompletterande utbildning inom vissa områden av farmaci som syftar till att utvidga vissa kunskapsområden som förvärvats under farmaceututbildningen; med tanke på ett ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för specialister på det farmaceutiska området och för att inom gemenskapen jämställa samtliga utövare av yrket, som är medborgare i medlemsstaterna, är viss samordning av villkoren nödvändig, om det finns specialistutbildningar som är gemensamma för flera medlemsstater och som ger en person rätt att kalla sig specialist utan att denna utbildning utgör ett villkor för att påbörja eller utöva verksamhet inom det område som avgränsas genom detta direktiv; en sådan samordning förefaller inte möjlig i detta skede men utgör tillsammans med det ömsesidiga erkännandet ett mål som bör uppnås snarast möjligt.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall se till att innehavare av ett utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis i farmaci som utfärdats av ett universitet eller motsvarande institution och som uppfyller villkoren i artikel 2 får rätt att åtminstone få tillträde till och utöva den verksamhet som nämns i punkt 2, förutsatt att ett eventuellt krav på kompletterande yrkeserfarenhet är uppfyllt.2. Den verksamhet som avses i punkt 1 är- galenisk utveckling av läkemedel,- framställning och kontroll av läkemedel,- laboratoriekontroll av läkemedel,- lagring, förvaring och distribution av läkemedel i partihandelsledet,- beredning, kontroll, lagring och utlämning av läkemedel på apotek som är öppna för allmänheten,- beredning, kontroll, lagring och utlämning av läkemedel på sjukhus,- information och rådgivning om läkemedel.3. Om det vid den tidpunkt när detta direktiv antas i en medlemsstat finns ett urvalssystem för att bland de farmaceuter som avses i punkt 1 välja ut dem som skall leda de nya apotek som kommer att öppnas inom ramen för ett nationellt geografiskt distributionssystem, får den medlemsstaten, oavsett vad som sägs i punkt 1, fortsätta med detta urvalssystem och ge medborgare i medlemsstaterna som innehar de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i artikel 2.1 och artikel 6 i direktiv 85/433/EEG tillträde till detta.Artikel 2 Medlemsstaterna skall utfärda de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som avses i artikel 1 under förutsättning att följande minimikrav är uppfyllda:1. Den utbildning som leder fram till förvärv av utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis skall innebära en garanti för att sökanden hara) nöjaktiga kunskaper om läkemedel och de substanser som används vid läkemedelstillverkning,b) nöjaktiga kunskaper om farmaceutisk teknologi samt fysisk, kemisk, biologisk och mikrobiologisk kontroll av läkemedel,c) nöjaktiga kunskaper om läkemedels nedbrytning (metabolism) och verkningar, giftiga ämnens verkningssätt och användningen av läkemedel,d) nöjaktiga kunskaper att utvärdera vetenskapliga data om läkemedel för att på denna grund kunna ge upplysningar,e) nöjaktiga kunskaper om gällande föreskrifter och andra villkor för att kunna utöva farmaceutisk verksamhet.2. För att komma i fråga för denna utbildning måste sökanden inneha ett examensbevis eller utbildningsbevis som berättigar honom att bli antagen till farmaceututbildning vid universitet eller högskolor på motsvarande nivå i en medlemsstat.3. Av utbildnings-, examens- eller annat behörighetsbevis skall det framgå att minst fem års utbildning genomgåtts, som omfattar:- minst fyra års teoretisk och praktisk undervisning på heltid vid ett universitet, en motsvarande institution eller under tillsyn av ett universitet,- minst sex månaders praktikantutbildning på ett apotek som är öppet för allmänheten eller på ett sjukhus under tillsyn av sjukhusets farmaceutiska avdelning.4. Oavsett vad som sägs i punkt 3 gäller följande:a) om det vid den tidpunkt när detta direktiv antas i en medlemsstat pågår två utbildningar samtidigt som varar fem respektive fyra år, skall de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis som visar att den fyraåriga utbildningen fullgjorts anses uppfylla de villkor rörande utbildningens längd som avses i punkt 3, förutsatt att de utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis som visar att de två utbildningarna genomgåtts betraktas som likvärdiga av det landet,b) om en medlemsstat på grund av otillräckligt antal platser på apotek som är öppna för allmänheten och på sjukhus som är belägna i närheten av platsen för utbildningen inte är i stånd att erbjuda sex månaders praktikantutbildning, får det landet under en tid av fem år efter utgången av den tidsfrist som fastställts i artikel 5 bestämma att högst hälften av denna del av utbildningen skall omfatta farmaceutiskt arbete på ett företag som tillverkar läkemedel.5. Den utbildning som avses i punkt 3 skall omfatta teoretisk och praktisk undervisning i minst följande ämnen:- Växt- och djurbiologi- Fysik- Allmän och oorganisk kemi- Organisk kemi- Analytisk kemi- Farmaceutisk kemi inklusive läkemedelsanalys- Allmän och tillämpad biokemi (medicinsk)- Anatomi och fysiologi; medicinsk terminologi- Mikrobiologi- Farmakologi och farmakoterapi- Farmaceutisk teknologi- Toxikologi- Farmakognosi- Lagstiftning och eventuellt yrkesetikVid avvägningen mellan teoretisk och praktisk utbildning skall för varje ämne tillräckligt stor vikt läggas vid den teoretiska delen så att utbildningens akademiska karaktär bibehålls.Artikel 3 Senast tre år efter utgången av den tidsfrist som fastställts i artikel 5 skall kommissionen lägga fram lämpliga förslag för rådet om specialiteter inom farmaci, särskilt sjukhusfarmaci. Rådet skall granska dessa förslag inom ett år.Artikel 4 Detta direktiv skall även tillämpas på de medborgare i medlemsstaterna som i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen (5) i egenskap av anställda utövar eller kommer att utöva sådan verksamhet som avses i artikel 1 i direktiv 85/433/EEG.Artikel 5 1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 oktober 1987. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 6 Om det vid tillämpningen av detta direktiv skulle uppstå allvarligare svårigheter för en medlemsstat inom vissa områden, skall kommissionen i samverkan med det landet undersöka dessa svårigheter och begära yttrande från den farmaceutiska nämnd som upprättats enligt rådets beslut 75/320/EEG (6).I mån av behov skall kommissionen föreslå rådet lämpliga åtgärder.Artikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 16 september 1985.På rådets vägnarM. FISCHBACHOrdförande(1) EGT nr C 35, 18.2.1981, s. 3.(2) EGT nr C 277, 17.10.1983, s. 160.(3) EGT nr C 230, 10.9.1981, s. 10.(4) EGT nr L 253, 24.9.1985, s. 37.(5) EGT nr L 257, 19.10.1968, s. 2.(6) EGT nr L 147, 9.6.1975, s. 23.


Avis juridique important

|

31976L0432

Rådets direktiv 76/432/EEG av den 6 april 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bromsutrustning på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 122 , 08/05/1976 s. 0001 - 0014 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0003  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 3 s. 0206  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0003  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0005  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0005

RÅDETS DIREKTIV av den 6 april 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om bromsutrustning på jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul (76/432/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som traktorer måste uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. deras bromsutrustning.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för varje traktortyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande som beskrivs i rådets direktiv 74/150/EEG av den 4 mars 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av jordbruks- eller skogsbrukstraktorer med hjul(3).De harmoniserade kraven är främst avsedda att förbättra säkerheten på vägen och i arbetet inom hela gemenskapen.Tillnärmningen av nationell lagstiftning om traktorer innefattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som genomförs av var och en av dem på grundval av gemensamma krav. För att ett sådant system skall bli framgångsrikt måste dessa krav tillämpas av alla medlemsstater från samma dag.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Med jordbruks- eller skogsbrukstraktor avses varje motorfordon som är försett med hjul eller band och har minst två axlar, vars huvuduppgift grundas på dess dragkraft och som är särskilt konstruerat för att dra, skjuta, bära eller driva vissa redskap, maskiner eller släpvagnar avsedda för jord- eller skogsbruk. Fordonet kan vara utrustat för transport av gods och passagerare.2. Detta direktiv skall endast tillämpas på sådana traktorer som avses i punkt 1 och som är försedda med luftfyllda däck och har två axlar och är konstruerade för en hastighet mellan 6 och 25 km/tim.Artikel 2Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för en traktor av skäl som hänför sig till dess bromsutrustning, om denna traktor är försedd med de anordningar som anges i bilagorna 1-4 och om dessa anordningar uppfyller de krav som fastställs där.Artikel 3Ingen medlemsstat får vägra att registrera traktorer eller förbjuda att de saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till deras bromsutrustning, om dessa traktorer är försedda med de anordningar som anges i bilagorna 1-4 och om dessa anordningar uppfyller de krav som fastställs där.Artikel 4En medlemsstat som har beviljat typgodkännande för en traktor skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att den underrättas om varje ändring av sådan del eller egenskap som nämns i bilaga 1 punkt 1.1. De behöriga myndigheterna i denna stat skall besluta om nya provningar behöver utföras på den ändrade traktortypen och om en ny rapport skall utarbetas. Om dessa provningar visar att kraven i detta direktiv inte uppfylls skall ändringen inte godkännas.Artikel 5De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall beslutas enligt förfarandet i artikel 13 i rådets direktiv 74/150/EEG.Artikel 61. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1977 och skall genast underrätta kommissionen om detta.De skall tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 oktober 1977.2. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna vidta åtgärder för att underrätta kommissionen om alla förslag till lagar och andra författningar som de avser att anta inom det område som omfattas av detta direktiv. Underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionen hinner lämna synpunkter på förslaget.Artikel 7Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 6 april 1976.På rådets vägnarG. THORNOrdförande(1) EGT nr C 5, 8.1.1975, s. 54.(2) EGT nr C 62, 15.3.1975, s. 29.(3) EGT nr L 84, 28.3.1974, s. 10.BILAGA 1DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, EEG-TYPGODKÄNNANDE, KONSTRUKTIONS- OCH MONTERINGSKRAV1. DEFINITIONER 1.1 Traktortyp med avseende på bromsanordningarnaMed traktortyp med avseende på bromsanordningarna avses traktorer som inte skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som1.1.1 vikt utan last enligt definition i 1.18,1.1.2 totalvikt enligt definition i 1.16,1.1.3 viktfördelning mellan axlarna,1.1.4 tekniskt tillåten högsta vikt på varje axel,1.1.5 högsta konstruktiva hastighet,1.1.6 annan typ av bromsanordning (med särskild hänsyn till förekomsten eller avsaknaden av anordningar för bromsning av släpvagn),1.1.7 de bromsade axlarnas antal och placering,1.1.8 motortyp,1.1.9 totala utväxlingsförhållandet som motsvarar högsta hastighet,1.1.10 däckdimensionerna (bromsade axlar).1.2 BromsanordningMed bromsanordning avses den kombination av delar som har till uppgift att steglöst minska hastigheten hos en traktor i rörelse eller att bringa den till stillastående eller att hålla den stillastående om den redan står stilla. Dessa uppgifter specificeras i 4.1.2. En anordning skall bestå av manöverorganet, transmissionen och bromsarna.1.3 Reglerad bromsningMed reglerad bromsning avses en bromsning under vilken följande gäller vid såväl ansättning som lossning av bromsarna och inom anordningens normala arbetsområde:1.3.1 Föraren kan vid valfri tidpunkt öka eller minska bromskraften med hjälp av manöverorganet.1.3.2 Bromskraften verkar i samma riktning som manöverorganet påverkas (monotonisk funktion).1.3.3 Det är enkelt att åstadkomma en tillräcklig finjustering av bromskraften.1.4 ManöverorganMed manöverorgan avses den del som påverkas direkt av föraren för att förse transmissionen med den energi som krävs för att bromsa eller styra denna. Denna energi kan utgöras av förarens muskelkraft eller kan komma från någon annan källa som styrs av föraren, eller en kombination av dessa energislag.1.5 TransmissionMed transmission avses den kombination av delar som finns mellan manöverorganet och bromsen och som funktionsmässigt kopplar ihop dessa. Transmissionen kan vara mekanisk, hydraulisk, pneumatisk, elektrisk eller en kombination av dessa. När bromskraften fås från eller bistås av en energikälla som är oberoende av föraren men styrs av denne, skall även anordningens energibehållare anses som en del av transmissionen.1.6 BromsMed broms avses den del där de krafter som motverkar traktorns rörelse utvecklas. Den kan utgöras av en friktionsbroms (när krafterna alstras av friktionen mellan två traktordelar som rör sig i förhållande till varandra), en elektrisk broms (när krafterna alstras genom elektromagnetisk påverkan mellan två traktordelar som rör sig i förhållande till varandra utan att vidröra varandra), en hydraulisk broms (när krafterna alstras genom påverkan av en vätska som befinner sig mellan två traktordelar som rör sig i förhållande till varandra) eller en motorbroms (när krafterna erhålls genom att en styrd ökning av motorns bromsverkan överförs till hjulen). En anordning som mekaniskt låser traktorns transmission men som inte kan användas när traktorn är i rörelse skall anses vara en parkeringsbroms.1.7 Olika typer av bromsanordningarMed olika typer av bromsanordningar avses utrustning som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som1.7.1 egenskaperna hos en eller flera delar, till exempel materialet, formen eller storleken,1.7.2 delarnas sammansättning.1.8 Del av bromssystemMed del av bromssystem avses en av de enskilda delar som efter sammansättningen utgör bromsanordningen.1.9 Genomgående bromsningMed genomgående bromsning avses bromsningen av fordonskombinationer med hjälp av ett system med följande egenskaper:1.9.1 Det finns ett enda manöverorgan som föraren påverkar steglöst från förarsätet med en enda rörelse.1.9.2 Den energi som används för att bromsa fordonen i fordonskombinationen tillförs från samma källa (som kan utgöras av förarens muskelkraft).1.9.3 Bromsanordningen säkerställer samtidig eller lämpligt tidsförskjuten bromsning av varje fordon i kombinationen, oavsett deras relativa lägen.1.10 Halvt genomgående bromsningMed halvt genomgående bromsning avses bromsningen av fordonskombinationer med hjälp av ett system med följande egenskaper:1.10.1 Det finns ett enda manöverorgan som föraren kan påverka steglöst från förarsätet med en enda rörelse.1.10.2 Den energi som används för att bromsa fordonen i fordonskombinationen tillförs från flera olika källor (varav en kan utgöras av förarens muskelkraft).1.10.3 Bromsanordningen säkerställer samtidig eller lämpligt tidsförskjuten bromsning av varje fordon i kombinationen, oavsett deras relativa lägen.1.11 Oberoende servoassisterad bromsningMed oberoende servoassisterad bromsning avses bromsningen av fordonskombinationer med hjälp av anordningar med följande egenskaper:1.11.1 Det finns ett manöverorgan för traktorbromsen som är oberoende av det dragna fordonets bromsmanöverorgan. Det senare skall alltid vara monterat på traktorn på ett sådant sätt att det lätt kan påverkas av föraren från förarsätet.1.11.2 Förarens muskelkraft är inte den energi som används för att bromsa de dragna fordonen.1.12 Oberoende bromsningMed oberoende bromsning avses bromsningen av fordonskombinationer med hjälp av anordningar med följande egenskaper:1.12.1 Det finns ett manöverorgan för traktorbromsen som är oberoende av släpvagnens bromsmanöverorgan, och det senare skall alltid vara monterat på traktorn på ett sådant sätt att det lätt kan påverkas av föraren från förarsätet.1.12.2 Förarens muskelkraft är den energi som används för att bromsa de dragna fordonen.1.13 Automatisk bromsningMed automatisk bromsning avses den bromsning av ett eller flera dragna fordon som sker automatiskt om delar i en fordonskombination kopplas isär, eller avskiljs genom brott på kopplingsanordningen, utan att bromsverkan för resten av kombinationen minskas i någon större utsträckning.1.14 PåskjutsbromsningMed påskjutsbromsning avses bromsning genom utnyttjande av de krafter som alstras då släpvagnen rör sig mot traktorn.1.15 Lastad traktorMed lastad traktor avses, om inte annat anges, en traktor som lastats till sin "totalvikt".1.16 TotalviktMed totalvikt avses den totalvikt som tillverkaren angett som tekniskt tillåten (denna vikt kan vara högre än "tillåten totalvikt").1.17 Olastad traktorMed olastad traktor avses traktorn i körklart skick, med fulla tankar och radiatorer, med en förare med vikten 75 kg, men utan passagerare, tillbehör och last.1.18 Vikt utan lastMed vikt utan last avses olastad traktors vikt.2. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 2.1 En ansökan om EEG-typgodkännande för en traktortyp med avseende på bromsanordningarna skall lämnas in av tillverkaren eller dennes representant.2.2 Ansökan skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar:2.2.1 En beskrivning av traktortypen enligt 1.1.1-1.1.10. De siffror och/eller symboler som tillverkaren eller dennes representant angett för traktortypen skall framgå.2.2.2 En förteckning över de delar, var och en tydligt utmärkt, som utgör bromsanordningen.2.2.3 Ett schema över bromsanordningen vilket visar läget för var och en av dess delar på traktorn så att bromsanordningens olika delar kan lokaliseras och identifieras.2.3 Följande skall också tillhandahållas:2.3.1 En traktor som är representativ för den traktortyp som skall godkännas.2.3.2 Sådana ritningar som kan behövas i högst A4-storlek (210 × 297 mm), eller vikta till denna storlek och ritade i lämplig skala.3. EEG-TYPGODKÄNNANDE Den blankett som visas i bilaga 5 skall fyllas i och bifogas EEG-typgodkännandeintyget.4. KONSTRUKTIONS- OCH MONTERINGSKRAV 4.1 Allmänt4.1.1 Bromsanordning4.1.1.1 Bromsanordningen skall vara konstruerad, uppbyggd och monterad så att traktorn vid normal användning kan uppfylla nedanstående krav trots de vibrationer som den kan utsättas för.4.1.1.2 Bromsanordningen skall särskilt vara konstruerad, uppbyggd och monterad så att den kan motstå korrosion och effekterna av åldrande under den tid som den används, för att inte plötslig förlust av bromskraften skall riskeras.4.1.2 Bromsanordningens funktionerDen bromsanordning som definieras i 1.2 skall uppfylla följande villkor:4.1.2.1 Färdbromsar4.1.2.1.1 Färdbromsen skall tillåta att traktorns rörelse kontrolleras och att traktorn kan stannas snabbt, säkert och effektivt, vid varje hastighet som den är konstruerad för och med tillåten last i både uppförs- och nedförslutningar. Det skall vara möjligt att reglera bromsverkan. Dessa villkor anses uppfyllda om kraven i bilaga 2 uppfylls.Föraren skall ha möjlighet att ansätta färdbromsen från förarsätet samtidigt som han behåller kontrollen över traktorns styrorgan med minst en hand. Traktorns färdbroms kan innefatta anordningar för höger och vänster hand. Det skall vara möjligt att koppla dem så att de kan manövreras med en enda rörelse, och sedan vara möjligt att koppla isär dem igen.Varje anordning, för höger eller vänster hand, skall vara försedd med ett inställningssystem, som kan vara antingen manuellt eller automatiskt, och som medger att bromsarnas balansering kan återställas enkelt.4.1.2.2 Parkeringsbromsar4.1.2.2.1 Parkeringsbromsen skall tillåta att traktorn hålls stilla i en uppförs- eller nedförslutning även utan förare, genom att de arbetande delarna hålls låsta av en helt mekanisk anordning. Detta kan åstadkommas genom en broms som verkar på transmissionen. Föraren skall ha möjlighet att ansätta parkeringsbromsen från förarsätet. Upprepad manövrering för att åstadkomma nödvändig bromsverkan är tillåten.4.2 Egenskaper hos bromsanordningar4.2.1 Den uppsättning bromsanordningar som en traktor är försedd med skall uppfylla de krav som angetts för färdbromsen och parkeringsbromsen.4.2.2 Färdbromsanordningen och parkeringsbromsanordningen får ha gemensamma delar, under förutsättning att de uppfyller följande villkor:4.2.2.1 Det skall finnas minst två manöverorgan som är oberoende av varandra och lätt åtkomliga för föraren från förarsätet. Detta krav skall uppfyllas även då föraren använder bilbälte.4.2.2.2 Vid fel på någon annan del av bromsanordningen än bromsarna (enligt definition i 1.6) eller vid något annat fel på färdbromsanordningen (bristande funktion, delvis eller total utslagning av en energibehållare), skall det vara möjligt att stanna traktorn med en retardation som uppgår till minst 50 % av det värde som anges i 2.1.1 i bilaga 2.Dessa villkor skall uppfyllas när återstående bromsning åstadkoms på hjul som befinner sig på båda sidorna om symmetrilängsplanet (utan att traktorn avviker från sin kurs).Vid tillämpningen av denna punkt skall inte arm- och kamanordningarna, eller liknande anordningar som bromsarna ansätts med, betraktas som felbenägna.4.2.3 När annan energi än förarens muskelkraft används behöver det inte finnas mer än en källa för denna energi (t.ex. hydraulpump, luftkompressor osv.), förutsatt att kraven i 4.2.2 uppfylls.4.2.4 Färdbromsanordningen skall verka på båda hjulen på minst en axel.4.2.5 Färdbromsanordningens verkan skall vara symmetriskt fördelad i förhållande till traktorns symmetrilängsplan mellan hjulen på samma axel.4.2.6 Färdbromsanordningen och parkeringsbromsanordningen skall verka på bromsytor som är stadigvarande kopplade till hjulen genom delar med tillräcklig hållfasthet. Det får inte vara möjligt att koppla bort en bromsyta från hjulen.När en axel bromsas får inte differentialen vara monterad mellan färdbromsen och hjulen på denna axel. När två axlar bromsas får differentialen vara monterad mellan färdbromsen och hjulen på den ena av de två axlarna.4.2.7 Slitage av bromsarna skall enkelt kompenseras för med hjälp av en anordning för manuell eller automatisk justering. Dessutom skall manöverorganet och delarna i transmissionen och bromsarna ha en slaglängdsreserv så att effektiv bromsning säkerställs utan att någon omedelbar justering krävs då bromsarna blivit upphettade eller bromsbeläggen uppnått en viss grad av förslitning.4.2.8 I hydrauliska bromsanordningar skall vätskebehållarnas påfyllningsöppningar vara lätt åtkomliga. Dessutom skall behållarna med reservvätska vara utformade så att reservvätskans nivå lätt kan kontrolleras utan att behållarna behöver öppnas.4.2.9 Varje traktor som är försedd med en broms som ansätts från en energibehållare skall, om den föreskrivna bromsverkan inte kan uppnås utan hjälp av den lagrade energin, vara försedd med en varningsanordning, förutom tryckmätaren, som ger en signal som kan ses eller höras när energin i någon del av systemet före reglerventilen sjunker till 65 % eller mindre av normalvärdet. Denna anordning skall vara direkt och stadigvarande ansluten till kretsen.4.2.10 När en hjälpenergikälla är nödvändig för bromsanordningens funktion skall energireserven oavsett kraven i 4.1.2.1 vara sådan att den säkerställer tillräcklig bromsverkan för att stanna traktorn enligt de föreskrivna villkoren om motorn stannar.4.2.11 Energin till hjälputrustningen får bara tas på ett sådant sätt att utrustningens drift aldrig, inte ens vid fel på energikällan, kan orsaka att energimängden i de källor som matar bromsanordningarna sjunker under den nivå som anges i 4.2.9.BILAGA 2PROVNING AV BROMSAR OCH BROMSUTRUSTNINGENS BROMSVERKAN1. PROVNING AV BROMSAR 1.1 Allmänt1.1.1 Den bromsverkan som föreskrivs för färdbromsanordningar skall grundas på medelretardationen beräknad över stoppsträckan. Stoppsträckan skall vara den sträcka traktorn tillryggalägger från det ögonblick då föraren börjar påverka anordningens manöverorgan till det ögonblick då traktorn stannar.Den bromsverkan som föreskrivs för parkeringsbromsanordningar skall grundas på förmågan att hålla traktorn stillastående i en uppförs- eller nedförslutning.1.1.2 För typgodkännandet av varje traktor skall bromsverkan mätas under provkörning på väg under följande förhållanden:1.1.2.1 Traktorns tillstånd med avseende på vikt skall vara det som föreskrivs för varje provningstyp och anges på provningsrapporten.1.1.2.2 Under provningarna får inte den kraft som måste anbringas på bromsens manöverorgan för att åstadkomma den föreskrivna bromsverkan överstiga 60 daN för pedaler och 40 daN för handmanövrerade organ.1.1.2.3 Vägen skall ha en yta som ger god friktion.1.1.2.4 Provningarna skall utföras när det inte förekommer någon vind som kan påverka resultaten.1.1.2.5 Vid provningarnas början skall däcken vara kalla och ha det tryck som föreskrivs för den last som upptas av hjulen då traktorn står stilla.1.1.2.6 Den föreskrivna bromsverkan skall erhållas utan att hjulen låses, utan att traktorn avviker från sin kurs och utan onormal vibration.1.1.3 Under provningarna skall traktorn vara försedd med varje del som tillverkaren avsett för manövrering av det dragna fordonets bromsanordningar enligt 1.9, 1.10, 1.11 och 1.12 i bilaga 1.1.2 Typ 0 provning(provning av normal bromsverkan med kalla bromsar)1.2.1 Allmänt1.2.1.1 Bromsarna skall vara kalla vid provningens början. En broms betraktas som kall om ett av följande villkor uppfylls:1.2.1.1.1 Den temperatur som uppmäts på skivan eller utanpå trumman är lägre än 100 °C.1.2.1.1.2 I fråga om helt inkapslade bromsar, även bromsar som är nedsänkta i olja, skall den temperatur som uppmäts på kåpans utsida vara lägre än 50 °C.1.2.1.1.3 Bromsarna får inte ha varit ansatta senare än en timme före provningen.1.2.1.2 Under bromsprovningen får inte en obromsad axel, om den kan frikopplas, vara ihopkopplad med en bromsad axel.1.2.1.3 Provningen skall utföras under följande förhållanden:1.2.1.3.1 Traktorn skall vara lastad till sin totalvikt, med en obromsad axel också lastad till sin tekniskt tillåtna högsta vikt. Hjulen på den bromsade axeln skall vara försedda med de största däck som tillverkaren angett för denna traktortyp. För traktorer med bromsning på alla hjul skall framaxeln vara lastad till sin tekniskt tillåtna högsta vikt.1.2.1.3.2 Provningen skall upprepas på en traktor när denna är olastad och bemannad endast med föraren och vid behov en person som har till uppgift att notera provningsresultaten. Traktorn skall vara försedd med de största däck som tillverkaren rekommenderar.1.2.1.3.3 De gränsvärden som föreskrivs för minsta bromsverkan, både vid provning med olastad traktor och vid provning med lastad traktor, skall vara de som anges i 2.1.1.1.2.1.3.4 Vägen skall vara jämn.1.2.2 Typ 0 provning skall utföras enligt följande:1.2.2.1 Vid den högsta konstruktiva hastigheten med transmissionen frikopplad.1.2.2.2 En avvikelse på ± 10 % är tillåten för provningshastigheten.1.2.2.3 Den minsta föreskrivna bromsverkan skall uppnås.1.3 Typ I provning(fade-provning)1.3.1 Lastade traktorer skall provas på ett sådant sätt att energiintaget motsvarar det som registrerats för samma tid med en lastad traktor som körts med en konstant hastighet på 80 % ± 5% av den hastighet som anges för typ 0 provning i en nedförslutning på 10 % över en sträcka på 1 km med transmissionen frikopplad.1.3.2 I slutet av provningen skall färdbromsanordningens återstående bromsverkan mätas under samma förhållanden som vid typ 0 provning med transmissionen frikopplad (temperaturförhållandena kan självfallet vara annorlunda).2. BROMSUTRUSTNINGENS BROMSVERKAN 2.1 Färdbromsanordningar2.1.1 Färdbromsar på traktorer skall2.1.1.1 under typ 0 provningsförhållanden åstadkomma en medelretardation, beräknad från stoppsträckan, på minst 2,4 m/s²,2.1.1.2 efter typ I provning åstadkomma en återstående bromsverkan på minst 75 % av den föreskrivna och minst 60 % av det värde som registrerats under typ 0 provning (med transmissionen frikopplad).2.2 Parkeringsbromsanordningar2.2.1 Parkeringsbromsanordningen skall, även om den är kombinerad med någon av de andra bromsanordningarna, ha förmåga att hålla en lastad traktor stillastående i en uppförs- eller nedförslutning på 18 %.2.2.2 På traktorer som är godkända för tillkoppling av en eller flera släpvagnar skall traktorns parkeringsbromsanordning ha förmåga att hålla en fordonskombination som består av en olastad traktor och en obromsad släpvagn av samma vikt (inte överstigande 3 ton), stillastående i en uppförs- eller nedförslutning på 12 %.2.2.3 En parkeringsbromsanordning som måste ansättas flera gånger innan den uppnår föreskriven bromsverkan tillåts.BILAGA 3FJÄDERBROMSAR1. DEFINITION Fjäderbromsar är bromsanordningar i vilka den nödvändiga bromsenergin avges av en eller flera fjädrar som fungerar som en energiackumulator.2. SÄRSKILDA KRAV 2.1 En fjäderbroms får inte användas som färdbroms.2.2 En liten förändring av trycknivån som kan uppstå i matarkretsen till bromskompressionskammaren får inte orsaka någon större förändring av bromskraften.2.3 Matarkretsen till fjäderkompressionskammaren skall innehålla en energikälla som inte matar någon annan anordning eller utrustning. Detta krav gäller inte om fjädrarna kan hållas sammantryckta med hjälp av två eller flera oberoende system.2.4 Anordningen skall vara konstruerad så att det är möjligt att ansätta och lossa bromsarna minst tre gånger när utgångstrycket i fjäderkompressionskammaren är lika med det högsta tryck den konstruerats för. Detta krav skall uppfyllas när bromsarna är inställda så tätt som möjligt.2.5 Det tryck i kompressionskammaren under vilket fjädrarna börjar ansätta bromsarna då de senare är inställda så tätt som möjligt får inte vara högre än 80 % av det minsta värdet för det normalt tillgängliga trycket.2.6 När trycket i fjäderkompressionskammaren sjunker till den nivå där bromsdelarna börjar röra sig, skall en varningssignal som kan ses eller höras avges. Om detta krav uppfylls kan varningsanordningen utgöras av den som anges i 4.2.9 i bilaga 1.2.7 På traktorer som är försedda med fjäderbromsar och som är godkända för att dra släpvagnar med genomgående eller halvt genomgående bromsar, skall automatisk ansättning av fjäderbromsarna medföra att släpvagnens bromsar ansätts.3. LOSSNINGSSYSTEM 3.1 Fjäderbromsar skall vara konstruerade så att det vid fel är möjligt att lossa dem utan att använda deras normala manöverorgan. Detta kan åstadkommas med hjälp av en tilläggsanordning (pneumatisk, mekanisk osv.).3.2 Om manövreringen av den tilläggsanordning som avses i 3.1 kräver att ett verktyg eller en nyckel används, skall verktyget eller nyckeln förvaras i traktorn.BILAGA 4PARKERINGSBROMSNING GENOM MEKANISK LÅSNING AV BROMSCYLINDRARNA (LÅSMEKANISMER)1. DEFINITION Med mekanisk låsning av bromscylindrarna avses att en anordning säkerställer parkeringsbromsning genom mekanisk fasthållning av bromsens kolvstång.Mekanisk låsning uppstår när låskammaren töms på tryckluft. Den mekaniska låsanordningen skall vara konstruerad så att den kan lossas när låskammaren återigen sätts under tryck.2. SÄRSKILDA KRAV 2.1 När trycket i låskammaren närmar sig den nivå som medför mekanisk låsning skall ett optiskt eller akustiskt varningssystem aktiveras.2.2 För bromsmekanismer som är utrustade med en mekanisk låsanordning skall bromsmekanismen kunna ansättas med endera av två energikällor.2.3 Den låsta bromscylindern får endast lossas om det är säkert att bromsen kan ansättas igen efter sådan lossning.2.4 Det skall finnas en hjälpanordning för lossning (till exempel mekanisk eller pneumatisk), exempelvis med hjälp av luften i något av traktorns däck, som skall träda i funktion i händelse av fel på den energikälla som försörjer låskammaren.BILAGA 5>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >


Avis juridique important

|

31980L0511

Kommissionens direktiv 80/511/EEG av den 2 maj 1980 om tillstånd i vissa fall för saluföring av foderblandningar i oförseglade förpackningar eller behållare

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 126 , 21/05/1980 s. 0014 - 0014 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 12 s. 0035  "Grekisk specialutgåva" Område 03 Volym 28 s. 0171  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 12 s. 0035  Spansk specialutgåva: Område 03 Volym 18 s. 0019  Portugisisk specialutgåva: Område 03 Volym 18 s. 0019

KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 2 maj 1980 om tillstånd i vissa fall för saluföring av foderblandningar i oförseglade förpackningar eller behållare (80/511/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,med beaktande av rådets direktiv 79/373/EEG av den 21 april 1979 om saluföring av foderblandningar(), särskilt artikel 4 i detta, ochmed beaktande av följande:Enligt bestämmelserna i ovannämnda direktiv skall foderblandningar i allmänhet släppas ut på marknaden i förseglade förpackningar eller behållare. Avvikelser från denna regel kan emellertid medges på gemenskapsnivå.Nu gällande lagar i medlemsstaterna anger vissa undantag från skyldigheten att släppa ut foderblandningar på marknaden i förseglade förpackningar eller behållare. För att underlätta genomförandet av bestämmelserna i direktiv 73/373/EEG bör avvikelser som förefaller berättigade av praktiska eller ekonomiska skäl kunna medges på gemenskapsnivå.För att säkerställa att foderblandningarnas identitet och kvalitet uppfyller gällande märkningsbestämmelser är det nödvändigt att särskilja sådana fall där foderblandningar får släppas ut på marknaden i bulk eller i oförseglade behållare på grund av avvikelse från nuvarande bestämmelser, från sådana fall där de får saluföras antingen i bulk eller i oförseglade förpackningar eller behållare.Åtgärderna i detta direktiv är förenliga med Ständiga foderkommitténs yttrande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall föreskriva att foderblandningar får säljas i bulk eller i oförseglade förpackningar eller behållare, om det gällera) leveranser mellan tillverkare av foderblandningar,b) leveranser från tillverkare av foderblandningar till förpackningsföretag,c) foderblandningar som erhålls genom blandning av spannmål eller hela frukter,d) mineralblock eller slicksten,e) små mängder foderblandingar, med en vikt på högst 50 kg, som är avsedda för slutanvändaren och som tas direkt från en förpackning eller en behållare som före öppnandet uppfyllde bestämmelserna i artikel 4.1 i direktiv 79/373/EEG.2. Medlemsstaterna skall föreskriva att foderblandningar får släppas ut på marknaden i bulk eller i oförseglade behållare, men inte i oförseglade förpackningar, om det gällera) foderblandningar som levereras direkt från tillverkaren till slutanvändaren,b) melasserat foder som består av högst tre foderråvaror,c) pelleterat foder.Artikel 2 Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv från och med den 1 januari 1981 och skall genast underrätta kommissionen om detta.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 2 maj 1980.På kommissionens vägnarFinn GUNDELACHVice ordförande()()) EGT nr L 86, 6.4.1979, s. 30.


Avis juridique important

|

31998L0031

Europaparlamentets och Rådets direktiv 98/31/EG av den 22 juni 1998 om ändring av rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 204 , 21/07/1998 s. 0013 - 0025

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 98/31/EG av den 22 juni 1998 om ändring av rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt första och tredje meningen i artikel 57.2 i detta,med beaktande av kommissionens förslag (1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),med beaktande av Europeiska monetära institutets yttrande (3),i enlighet med förfarandet som avses i artikel 189b i fördraget (4), ochav följande skäl:(1) De risker som är förbundna med handel med råvaror och råvaruderivat är för närvarande föremål för rådets direktiv 89/647/EEG av den 18 december 1989 om kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (5). De marknadsrisker som är förbundna med dessa positioner fångas dock inte upp på ett korrekt sätt av direktiv 89/647/EEG. Det är nödvändigt att utvidga begreppet "handelslager" till positioner i råvaror eller råvaruderivat vilka hålls för omsättningsändamål och är föremål för huvudsakligen marknadsrisker. Institut måste följa det här direktivet vad gäller täckning av råvarurisk i hela deras affärsverksamhet. Allvarliga bedrägerier som begås av vissa handlare i råvaruterminer oroar i ökande grad gemenskapen och hotar terminshandelns anseende och integritet. Det är därför önskvärt att kommissionen överväger att definiera lämpliga ramar för tillsyn för att förhindra dessa bedrägliga förfaranden i framtiden.(2) Rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (6) lägger fast en standardiserad metod för beräkning av kapitalkrav för marknadsrisker som värdepappersföretag och kreditinstitut utsätter sig för. Instituten har utvecklat sina egna riskhanteringssystem (egna modeller), som är avsedda att mer precist än den standardiserade metoden mäta den marknadsrisk som värdepappersföretag och kreditinstitut utsätter sig för. Användandet av mer precisa metoder för riskmätning bör uppmuntras.(3) Användandet av sådana egna modeller för att beräkna kapitalkrav kräver rigorösa interna kontrollmekanismer och bör vara föremål för erkännande och tillsyn av behöriga myndigheter. Den kontinuerliga tillförlitligheten av resultaten som följer av beräkningar enligt den egna modellen bör bekräftas av ett förfarande med kontrolltester.(4) När så är lämpligt får behöriga myndigheter tillåta att marginalsäkerhetskraven för terminer och optioner som omsätts på börs och under ett övergångsskede för clearade OTC-derivat av samma slag, används i stället för det kapitalkrav som beräknas för sådana instrument i enlighet med detta direktiv, under förutsättning att detta inte leder till ett kapitalkrav som är lägre än det kapitalkrav som beräknas enligt de andra metoder som föreskrivs i detta direktiv. Vid tillämpningen av denna princip krävs det inte att överensstämmelsen mellan sådana marginalsäkerhetskrav och de kapitalkrav som beräknas enligt de andra metoder som föreskrivs i detta direktiv kontinuerligt måste kontrolleras av de institut som tillämpar denna princip.(5) De regler som antagits i ett vidare internationellt sammanhang kan, i syfte att uppmuntra mer sofistikerade riskhanteringsmetoder baserade på egna modeller, ge lägre kapitalkrav för kreditinstitut från tredje land. Dessa kreditinstitut konkurrerar med värdepappersföretag och kreditinstitut som har sitt säte i medlemsstaterna. För värdepappersföretag och kreditinstitut som har sitt säte i medlemsstaterna kan endast en ändring av direktiv 93/6/EEG ge liknande incitament till utveckling och användande av egna modeller.(6) Vid beräkningen av kapitalkrav för marknadsrisk bör positioner i guld och guldderivat behandlas på ett liknande sätt som positioner i utländsk valuta.(7) Utfärdande av oprioriterade skuldinstrument bör inte automatiskt diskvalificera utfärdarens eget kapital från att inkluderas i en portfölj som uppfyller kraven för 2 % specifik riskviktning enligt bilaga I, punkt 33 i direktiv 93/6/EEG.(8) Det här direktivet är i överensstämmelse med det arbete som utförts av ett internationellt forum av banktillsynsmyndigheter angående tillsyn av marknadsrisk och positioner i råvaror och råvaruderivat.(9) Det är nödvändigt att under en övergångsperiod ha en kapitalkravsregim på frivillig basis för de värdepappersföretag och kreditinstitut som bedriver betydande råvaruhandel, som har en diversifierad råvaruportfölj och som ännu inte kan använda modeller för att beräkna kapitalkraven för täckning av råvarurisken för att säkerställa en harmonisk tillämpning av det här direktivet.(10) Antagande av det här direktivet är det lämpligaste sättet att nå de eftersträvade målen och går inte utöver vad som krävs för detta syfte.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 93/6/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 2 skall ändras på följande sätt:a) Punkt 6 a och punkt 6 b inledningsfrasen och leden i och ii skall ersättas med följande:"a) Det egna innehavet av finansiella instrument, råvaror och råvaruderivat som innehas för försäljning eller har anskaffats av institutet i avsikt att på kort sikt dra nytta av faktiska eller förväntade skillnader mellan inköps- och försäljningspriserna eller andra förändringar av priser eller räntesatser samt innehav av finansiella instrument, råvaror och råvaruderivat som härrör från föredling av avstämda huvudfordringar eller innehav som har anskaffats för att skydda andra delar av innehållet i handelslagret.b) Exponeringar till följd av ej avslutade affärer, ej fullgjorda leveranser och derivatinstrument vilka handlas på OTC-marknaden som avses i punkterna 1-3 och 5 i bilaga II, exponeringar till följd av repor och värdepappers- och råvarubaserade lån som baseras på värdepapper eller råvaror vilka ingår i handelslagret som definierats under a och som avses i bilaga II, punkt 4, sådana exponeringar som avser omvända repor och värdepappers- och råvarubaserade lån som beskrivs i samma punkt, under förutsättning att de behöriga myndigheterna godkänner detta, om exponeringarna svarar antingen mot villkoren i, ii, iii och v nedan eller mot villkoren iv och v nedan:i) Exponeringarna marknadsvärderas dagligen i enlighet med de förfaranden som fastställs i bilaga II.ii) Lånesäkerheten justeras för att beakta väsentliga förändringar i värdet av berörda värdepapper eller råvaror som ingår i ifrågavarande avtal eller affär i enlighet med en regel som kan godtas av de behöriga myndigheterna."b) Punkterna 15 och 16 skall ersättas med följande:"15. Köpoption: värdepapper som ger innehavaren rätt att till och med dagen för köpoptionens utgång köpa det underliggande till fastställt pris. Åtagandet kan infrias genom leverans av det underliggande eller av motsvarande kontantbelopp.16. lagerfinansiering: position där lager har sålts på termin och finansieringskostnaden är låst till avslutsdatum."c) Punkt 17 första stycket skall ersättas med följande:"17. repa och omvänd repa: avtal enligt vilket ett institut eller dess motpart överför värdepapper eller råvaror eller garanterade rättigheter avseende äganderätt till värdepapper eller råvaror om garantin har utfärdats av en erkänd börs som innehar rätten till värdepapperen eller råvarorna och avtalet inte ger institutet möjlighet att överföra eller pantsätta ett enskilt värdepapper eller en enskild råvara till mer än en motpart vid varje tidpunkt, och som har förpliktat sig att återköpa dem (eller värdepapper eller råvaror av motsvarande slag) till ett fastställt pris och vid en tidpunkt i framtiden som är fastställd eller skall fastställas av den som överför instrumentet; avtalet är en repa för det institut som säljer värdepapperen eller råvarorna och en omvänd repa för det institut som köper dem."d) Punkt 18 skall ersättas med följande:"18. värdepappers- eller råvarulån: affär där ett institut eller dess motpart överför värdepapper eller råvaror mot lämplig säkerhet under förutsättning att låntagaren åtar sig att återlämna likvärdiga värdepapper eller råvaror vid någon framtida tidpunkt eller vid anfordran från den som gör överföringen. Affären är utlåning av värdepapper eller råvaror för det institut som överför värdepapperen och inlåning av värdepapper eller råvaror för det institut till vilka de överförs.Inlåning av värdepapper eller råvaror skall anses vara en affär mellan personer som yrkesmässigt handlar med värdepapper om motparten är föremål för samordnad övervakning av sundheten på gemenskapsnivå eller är ett kreditinstitut i zon A såsom det definierats i direktiv 89/647/EEG eller är ett erkänt värdepappersföretag i tredje land eller om avtalet har slutits med en erkänd clearingorganisation eller en erkänd börs."2. Artikel 4.1 första stycket leden i och ii skall ersättas med följande:"i) För verksamhet som hänför sig till handelslagret, de kapitalkrav som beräknas i enlighet med bilagorna I, II och VI och tillämpliga delar av bilaga VIII.ii) För all övrig verksamhet, de kapitalkrav som beräknas i enlighet med bilagorna III och VII och tillämpliga delar av bilaga VIII."3. Artikel 5.2 skall ersättas med följande:"2. Utan hinder av innehållet i punkt 1 skall de institut som beräknar kapitalkraven för den verksamhet som hänför sig till handelslagret i enlighet med bilagorna I och II och tillämpliga delar av bilaga VIII övervaka och kontrollera sina stora exponeringar i enlighet med direktiv 92/121/EEG med de förändringar som fastställs i bilaga VI till det här direktivet."4. Artikel 7.10 och den inledande meningen i artikel 7.11 skall ersättas med följande:"10. Om de möjligheter till avstående som anges i punkterna 7 och 9 inte tas i anspråk, får de behöriga myndigheterna vid beräkning av de kapitalkrav som anges i bilaga I och VIII och de exponeringar gentemot kunder som anges i bilaga VI på gruppnivå medge att innehav i handelslagret för ett institut avräknas mot innehav i handelslagret för ett annat institut i enlighet med de regler som anges i bilagorna I, VI och VIII.Dessutom får de medge att valutapositioner i ett institut avräknas mot valutapositioner i ett annat institut i enlighet med de regler som anges i bilaga III och/eller bilaga VIII. De får också tillåta att råvarupositioner i ett institut avräknas mot råvarupositioner i ett annat institut i enlighet med reglerna i bilaga VII och/eller bilaga VIII.11. De behöriga myndigheterna får också medge avräkning i handelslagret och valutarespektive råvarupositionerna i företag belägna i tredje land under förutsättning att följande villkor samtidigt är uppfyllda:"5. Artikel 8.5 skall ersättas med följande:"5. De behöriga myndigheterna skall förplikta instituten att omedelbart rapportera varje gång en motpart vid repor och omvända repor eller affärer som rör utlåning och lån av värdepapper och råvaror inte uppfyller sina förpliktelser. Kommissionen skall till rådet göra anmälan om sådana fall och deras inverkan på sådana avtal och transaktioner enligt detta direktiv inom tre år efter den dag som avses i artikel 12. En sådan anmälan skall också beskriva på vilket sätt instituten uppfyller de av kraven i artikel 2.6 b i-v som är tillämpliga på dem, särskilt krav v. Dessutom skall kommissionen lämna närmare upplysningar om förändringar i den relativa volymen av institutens traditionella utlåning och deras utlåning genom omvända repor och affärer med värdepappers- eller råvarulån. Om kommissionen på grundval av denna anmälan och övriga upplysningar finner att ytterligare säkerhetsåtgärder behövs för att förhindra missbruk så skall den lägga fram lämpliga förslag."6. Följande artikel skall införas:"Artikel 11aTill och med den 31 december 2006 får medlemsstaterna bemyndiga sina institut att använda de minimifaktorer som anges i tabellen nedan i stället för de faktorer som anges i punkterna 13, 14, 17 och 18 i bilaga VII under förutsättning att instituten, enligt deras behöriga myndigheteri) har en betydande handel med råvaror ochii) har en diversifierad råvaruportfölj ochiii) ännu inte har möjlighet att utnyttja egna modeller för att beräkna kapitalkrav för råvarurisk enligt bilaga VIII.>Plats för tabell>Medlemsstaterna skall informera kommissionen om hur de använder denna artikel."7. Bilagorna I, II, III och V skall ändras och bilagorna VII och VIII skall läggas till enligt bilagan till detta direktiv.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 24 månader efter ikraftträdandet. De skall genast underrätta kommissionen om detta.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 22 juni 1998.På Europaparlamentets vägnarJ. M. GIL-ROBLESOrdförandePå rådets vägnarJ. CUNNINGHAMOrdförande(1) EGT C 240, 6.8.1997, s. 24 och EGT C 118, 17.4.1998, s. 16.(2) EGT C 19, 21.1.1998, s. 9.(3) Yttrande avgivet den 7 oktober 1997.(4) Europaparlamentets yttrande av den 18 december 1997 (EGT C 14, 19.1.1998), rådets gemensamma ståndpunkt av den 9 mars 1998 (EGT C 135, 30.4.1998, s. 7) och Europaparlamentets beslut av den 30 april 1998 (EGT C 152, 18.5.1998), rådets beslut av den 19 maj 1998.(5) EGT L 386, 30.12.1989, s. 14. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/32/EG (se sidan 26 i detta nummer av EGT).(6) EGT L 141, 11.6.1993, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/33/EG (se sidan 29 i detta nummer av EGT).BILAGA 1. Bilaga I skall ändras på följande sätt:a) I punkt 4 skall den sista meningen utgå och följande punkt skall läggas till:"De behöriga myndigheterna får medge att kapitalkravet för en termin som omsätts på börsen sätts lika med den marginalsäkerhet som börsen kräver om de är helt övertygade om att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med terminen och att den är minst likvärdig med kapitalkravet för en termin som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII. Till och med den 31 december 2006 kan de behöriga myndigheterna också medge att kapitalkravet för OTC-derivatkontrakt av den typ som avses i detta stycke och som är clearad av en av myndigheterna erkänd clearingsorganisation får sättas lika med den marginalsäkerhet som krävs av clearingorganisationen om de är helt övertygade om att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med derivatkontraktet, och att det är minst likvärdigt med det kapitalkrav för ifrågavarande kontrakt som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII."b) I punkt 5 skall det tredje stycket ersättas med följande:"De behöriga myndigheterna skall kräva att skyddsåtgärder vidtas mot övriga risker, förutom deltarisken, som sammanhänger med optioner. De behöriga myndigheterna får medge att kravet på säkerhet för en utfärdad, på börsen omsatt option sätts lika med den marginalsäkerhet som börsen kräver om de är helt övertygade att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med optionen och att den är minst likvärdig med kapitalkravet för den option som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII. Till och med den 31 december 2006 kan de behöriga myndigheterna också medge att kapitalkravet för en OTC-option, som är clearad av en av myndigheterna erkänd clearingsorganisation får sättas lika med den marginalsäkerhet som krävs av clearingsorganisationen om de är helt övertygade om att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med optionen, och att den är minst likvärdig med det kapitalkrav för en OTC-option som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII. Dessutom får de medge att kravet för en köpt option som omsätts på börsen eller en OTC-option är detsamma som det som gäller för det underliggande instrumentet dock med den begränsningen att därav härrörande krav inte överstiger optionens marknadsvärde. Kravet avseende en utfärdat OTC-option skall bestämmas i förhållande till det underliggande instrumentet."c) Punkt 6 skall ersättas med följande:"6. Köpoptioner som gäller skuldebrev och aktier skall behandlas på samma sätt som optioner enligt punkt 5."d) I punkt 33 skall led i ersättas med följande:"i) Aktierna får inte ha utgivits av en emittent som enbart utgivit omsatta skuldinstrument som för tillfället är föremål för 8-procentskravet i tabell 1 i punkt 14 eller är föremål för ett lägre krav enbart på grund av att de är garanterade eller på grund av att säkerhet har ställts."2. Bilaga II skall ändras på följande sätt:a) Punkt 1 skall ersättas med följande:"1. Vid transaktioner i vilka räntebärande instrument, aktier och råvaror (utom repor och omvända repor och utlåning och lån av värdepapper eller råvaror) inte är avvecklade efter den överenskomna leveransdagen skall ett institut beräkna den prisskillnad det riskerar. Denna utgör skillnaden mellan överenskommet pris för det räntebärande instrumentet, aktien eller råvaran ifråga och dess aktuella marknadsvärde om skillnaden skulle kunna medföra en förlust för institutet. Prisskillnaden skall multipliceras med tillämplig faktor i kolumn A i tabellen i punkt 2 för att beräkna kapitalkravet."b) Punkt 3.1 och 3.2 skall ersättas med följande:"3.1 Ett institut skall vara skyldigt att reservera kapital för motpartsrisker omi) det har erlagt betalning för värdepapper eller råvaror innan det har erhållit dem eller det har levererat värdepapper eller råvaror innan det har erhållit betalning för dem, ochii) vid gränsöverskridande handel en dag eller fler har förflutit efter det att betalningen eller leveransen ägde rum.3.2 Kapitalkravet utgör 8 % av värdet av de värdepapper, råvaror eller kontanta medel institutet har att fordra multiplicerat med det riskvikttal som är tillämpligt för ifrågavarande motpart."c) Rubriken till punkt 4.1 och punkt 4.1 första stycket skall ersättas med följande:"Repor och omvända repor och utlåning och lån av värdepapper eller råvaror4.1 Vad gäller repor och utlåning av värdepapper eller råvaror som grundas på sådana värdepapper eller råvaror som ingår i handelslagret skall institutet beräkna skillnaden mellan marknadsvärdet för värdepapperen eller råvarorna och det belopp institutet har lånat respektive marknadsvärdet för den erhållna säkerheten om denna skillnad är positiv. Vad gäller omvända repor och lån av värdepapper eller råvaror skall institutet beräkna skillnaden mellan det belopp som institutet lånat ut eller säkerhetens marknadsvärde och marknadsvärdet av de värdepapper eller råvaror det har mottagit, om denna skillnad är positiv."3. Bilaga III skall ändras på följande sätt:a) Punkt 1 skall ersättas med följande:"1. Om summan av den totala nettopositionen i valuta och nettopositionen i guld hos ett institut beräknade i enlighet med förfarandet nedan överstiger 2 % av dess sammanlagda kapitalbas skall summan av dess nettoposition i valuta och dess nettoposition i guld multipliceras med 8 % för att beräkna kapitalbaskravet mot valutakursrisk.Till och med den 31 december 2004 kan de behöriga myndigheterna tillåta instituten att beräkna sina kapitalbaskrav genom att multiplicera det belopp med vilket summan av den totala nettopositionen i valuta och nettopositionen i guld överstiger 2 % av dess sammanlagda kapitalbas med 8 %."b) Punkt 3.1 och 3.2 skall ersättas med följande:"3.1 För det första beräknas institutets öppna nettoposition i varje valutaslag (inklusive rapportvalutan) och i guld. Denna position består av summan av följande (positiva eller negativa) poster:- Nettopositionen avista (dvs. alla tillgångsposter minus alla skuldposter inklusive upplupen ränta i ifrågavarande valuta eller, vad gäller guld, nettopositionen avista i guld).- Nettoterminspositionen (dvs. alla tillgodohavanden minus alla belopp som skall betalas på grundval av terminsaffärer med valuta och guld inklusive valuta- och guldterminer och kapitalbeloppet i valutaswappar som inte inberäknas i avistapositionen).- Oåterkalleliga garantier (och jämförbara instrument) som med visshet kommer att behöva infrias och för vilken sannolikt återbetalning inte kommer att ske.- Framtida nettointäkter och nettoutgifter som ännu inte har uppstått men som är helt säkrade (enligt det rapporterande institutets bedömning och med förhandsgodkännande av de behöriga myndigheterna; nettointäkter och nettoutgifter som ännu inte bokförts men som redan är helt säkrade genom terminsaffärer i utländsk valuta får inräknas här). Bedömningen skall göras konsekvent.- Motsvarigheten till nettodeltat (eller deltabaserat) för det samlade innehavet av optioner i utländsk valuta och i guld.- Marknadsvärdet av övriga optioner (dvs. inte avser utländsk valuta eller guld).- Positioner som ett institut avsiktligt har skaffat för att säkra sig mot kursförändringars negativa påverkan på kapitalbasen får undantas från beräkningen av öppna nettopositioner i valuta. Sådana positioner bör vara av en art som inte är avsedd att omsättas eller av strukturell beskaffenhet och uteslutandet av dem och varje förändring av villkoren för att utesluta dem kräver de behöriga myndigheternas medgivande. Samma behandling får på samma villkor som ovan tillämpas på ett instituts positioner som är hänförliga till poster som redan har dragits av vid beräkningen av kapitalbasen.3.2 De behöriga myndigheterna har frihet att medge ett institut rätt att använda nettodagsvärdet vid beräkning av den öppna nettopositionen i varje valuta och i guld."c) Punkt 4 första meningen skall ersättas med följande:"4. För det andra omräknas korta och långa nettopositioner i varje valuta förutom rapportvalutan och den långa eller korta nettopositionen i guld till rapportvalutan efter avistakursen."d) Punkt 7 skall ersättas med följande:"7. För det andra får de behöriga myndigheterna till och med den 31 december 2004 medge att instituten tillämpar en annan metod i stället för den som beskrivits i punkterna 1-6 vid tillämpningen av denna bilaga. Det kapitalkrav som följer av denna metod måste vara tillräckligt för att överstiga 2 % av den öppna nettopositionen som den beräknas i punkt 4 och, på grundval av en analys av växelkursförändringar under alla rullande perioder om tio arbetsdagar under de föregående tre åren, överstiga den sannolika förlusten minst 99 % av tiden.Den andra metod som beskrivs i denna punkt får användas endast på följande villkor:i) Beräkningsformeln och korrelationskoefficienterna skall fastställas av behöriga myndigheter på grundval av deras analys av växelkursförändringar.ii) De behöriga myndigheterna skall regelbundet se över korrelationskoefficienterna mot bakgrund av utvecklingen på valutamarknaderna."4. Bilaga V skall ändras på följande sätt:a) Punkt 2 första meningen skall ersättas med följande:"Utan hinder av punkt 1 får de behöriga myndigheterna tillåta sådana institut som är skyldiga att uppfylla de krav på kapitalbas som uppställts i bilagorna I, II, III, IV, VI, VII och VIII att använda en annan definition när endast de kraven skall uppfyllas."b) Punkt 4 skall ersättas med följande:"4. De förlagslån som avses i punkt 2 c får inte överstiga 150 % av den ursprungliga kapitalbas som återstår för att täcka de krav som fastställs i bilagorna I, II, III, IV, VI, VII och VIII och får uppgå till detta högsta belopp endast under särskilda omständigheter som kan godtas av de behöriga myndigheterna."c) Punkterna 6 och 7 skall ersättas med följande:"6. De behöriga myndigheterna får tillåta att värdepappersföretag överskrider det tak för förlagslån som föreskrivs i punkt 4 om de efter prövning finner detta förnuftigt och under förutsättning att summan av sådana förlagslån och de poster som avses i punkt 5 inte överstiger 200 % av den ursprungliga kapitalbas som återstår till täckande av de krav som åläggs i bilagorna I, II, III, IV, VI, VII och VIII eller 250 % av det beloppet, om värdepappersföretagen vid beräkning av kapitalbasen drar av post 2 d i punkt 2.7. De behöriga myndigheterna får tillåta att det tak för förlagslån som föreskrivs i punkt 4 överskrids av ett kreditinstitut om de efter prövning bedömer detta förnuftigt och under förutsättning att summan av sådana förlagslån och de poster som avses i punkt 5 inte överstiger 250 % av den ursprungliga kapitalbas som återstår till täckande av de krav som uppställs i bilagorna I, II, III, VI, VII och VIII."5. Följande bilagor skall läggas till:"BILAGA VIIRÅVARURISK1. Varje position i råvaror eller råvaruderivat skall uttryckas i termer av standardiserade måttenheter. Avistapriset på varje råvara skall uttryckas i rapportvalutan.2. Positioner i guld eller guldderivat skall anses vara föremål för valutakursrisk och behandlas i enlighet med bilaga III eller bilaga VIII, i tillämpliga delar, för att beräkna marknadsrisk.3. Såvitt avser denna bilaga får positioner som innebär ren lagerfinanisering uteslutas endast vid beräkningen av råvarurisk.4. De ränte- och valutakursrisker som inte omfattas av andra bestämmelser i denna bilaga skall ingå i beräkningen av allmän risk för omsatta räntebärande instrument och i beräkningen av valutakursrisk.5. När den korta positionen förfaller före den långa positionen skall instituten också gardera sig mot den risk för likviditetsbrist som kan förekomma på vissa marknader.6. Såvitt avser punkt 19 skall ett instituts nettoposition i varje råvara vara lika med överskottet av ett instituts långa (korta) positioner i förhållande till dess korta (långa) positioner i samma råvara och i identiska råvaruterminer och optioner. De behöriga myndigheterna skall medge att positioner i derivatinstrument behandlas som positioner i den underliggande råvaran enligt punkterna 8-10.7. De behöriga myndigheterna kan anse följande positioner som positioner i samma råvara:- Positioner i olika underkategorier av råvaror i de fall där underkategorierna kan levereras istället för varandra.- Positioner i likartade råvaror om det klart kan fastställas att korrelationen i prisrörlighet, över en period om minst ett år, mellan dessa år är minst 0,9.Särskilda instrument8. Råvaruterminer och andra terminsåtaganden att köpa eller sälja enskilda råvaror skall inordnas i måttsystemet som nominella belopp uttryckta i den gängse måttenheten och åsätts en löptid med hänvisning till förfallodagen. De behöriga myndigheterna får medge att kapitalkravet för en termin som omsätts på börsen sätts lika med den marginalsäkerhet som börsen kräver om de är helt övertygade om att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med terminen och att den är minst likvärdig med kapitalkravet för den termin som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod egna modeller som beskrivs i bilaga VIII. Till och med den 31 december 2006 får de behöriga myndigheterna också medge att kapitalkravet för ett på råvaruderivat grundat OTC-kontrakt av den typ som avses i detta stycke och som är clearad av en av myndigheterna erkänd clearingorganisation får sättas lika med den marginalsäkerhet som krävs av clearingorganisationen om de är helt övertygade om att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med derivatkontraktet, och att det är minst likvärdigt med det kapitalkrav för ifrågavarande kontrakt som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII.9. Råvaruswappar där transaktionens ena sida är ett fast pris och den andra är det löpande marknadspriset skall inordnas i löptidsmetoden som en serie positioner lika med värdet på kontraktets tänkta belopp, där varje position motsvarar en betalning på swappen och placeras in i en löptidsgrupp i tabellen i punkt 13 i överensstämmelse med detta. Positionerna är långa positioner om institutet betalar ett fast pris och erhåller rörligt pris och korta positioner om institutet erhåller ett fast pris och betalar ett rörligt pris.Råvaruswappar där transkationens båda sidor är i olika råvaror placeras i relevanta kategorier i löptidsmetoden.10. Optioner på råvaror eller på råvaruderivat skall behandlas som om de vore positioner vars värde motsvarar det underliggande värdet som optionen hänför sig till multiplicerat med dess delta vid tillämpning av denna bilaga. De senare nämnda positionerna får nettas mot motstående positioner i samma slag av underliggande råvara eller råvaruderivat. Det delta som används skall vara det som gäller för berörd börs, det som beräknats av de behöriga myndigheterna eller, där inget av dessa finns att tillgå eller vid OTC-optioner, det som beräknats av institutet självt, under förutsättning att de behöriga myndigheterna är övertygade om att den beräkningsmetod institutet använder är rimlig.De behöriga myndigheterna får emellertid även föreskriva att instituten skall beräkna sina delta med metoder som anges av de behöriga myndigheterna.De behöriga myndigheterna skall kräva att åtgärder vidtas för hantering av övriga risker, förutom deltarisk, som sammanhänger med råvaruoptioner. De behöriga myndigheterna får medge att kravet för en utfärdad, på börsen omsatt råvaruoption sätts lika med den marginalsäkerhet som börsen kräver, om de är helt övertygade att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med optionen och att den är minst likvärdig med kapitalkravet för den option som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII. Till och med den 31 december 2006 får de behöriga myndigheterna också medge att kapitalkravet för en OTC-råvaruoption, som är clearad av en av myndigheterna erkänd clearingorganisation får sättas lika med den marginalsäkerhet som krävs av clearingsorganisationen om de är helt övertygade om att denna marginalsäkerhet ger ett riktigt mått på den risk som är förenad med optionen, och att den är minst likvärdig med det kapitalkrav för en OTC-option som följer av en beräkning enligt den metod som anges nedan i denna bilaga eller enligt den metod med egna modeller som beskrivs i bilaga VIII. Dessutom får de medge att kravet för en köpt råvaruoption som omsätts på börsen eller en OTC-råvaruoption är detsamma som det som gäller för den underliggande råvaran, dock med den begränsningen att därav härrörande krav inte överstiger optionens marknadsvärde. Kravet avseende en utfärdad OTC-option skall bestämmas i förhållande till den underliggande råvaran.11. Köpoptioner baserade på råvaror skall behandlas på samma sätt som råvaruoptioner enligt punkt 10.12. De som överför råvaror eller garanterade rättigheter avseende äganderätt till råvaror i en repa och den som lånar ut råvaror i ett avtal om råvarulån skall ta med sådana råvaror vid beräkningen av sitt kapitalkrav enligt denna bilaga.a) Löptidsmetoden13. Institutet skall använda en särskild löptidsmetod för varje råvara i överenstämmelse med följande tabell. Alla positioner i en viss råvara och alla positioner som betraktas som positioner i samma råvara enligt punkt 7 ovan skall föras till respektive löptidsband. Fysiska lager skall föras till första löptidsbandet.>Plats för tabell>14. Behöriga myndigheter får tillåta att positioner som enligt punkt 7 ovan är eller betraktas som positioner i samma råvara avräknas och förs till respektive löptidsband på nettobasis för- positioner i kontrakt som förfaller samma dag och- positioner i kontrakt som förfaller inom tio dagar från varandra, om kontrakten omsätts på marknader som har dagliga leverenstidpunkter.15. Institutet skall därefter beräkna summan av de långa positionerna och summan av de korta positionerna i varje löptidsband. Summan av långa (korta) positioner som motsvaras av korta (långa) positioner i ett visst löptidsband utgör den avstämda positionen i den gruppen medan återstående långa eller korta positioner utgör den icke avstämda positionen i samma band.16. Den del av den icke avstämda långa (korta) positionen i ett visst löptidsband som motsvaras av den icke avstämda korta (långa) positionen i ett högre löptidsband utgör den avstämda positionen mellan två löptidsband. Den del av den icke avstämda långa eller icke avstämda korta positionen som inte kan avstämmas på detta sätt utgör den icke avstämda positionen.17. Institutets kapitalkrav för varje råvara skall beräknas på grundval av den relevanta löptidsmetoden som summan av följande:i) Summan av de avstämda långa och korta positionerna, multiplicerad med relevant grundfaktor enligt kolumn 2 i tabellen i punkt 13 för varje löptidsband och med råvarans avistapris.ii) Den avstämda positionen mellan två löptidsband för varje löptidsband dit en icke avstämd position överförs, multiplicerad med 0,6 % (överföringsfaktor) och med råvarans avistapris.iii) Återstående icke avstämda positioner multiplicerade med 15 % (restfaktor) och med råvarans avistapris.18. Institutets totala kapitalkrav för råvarurisker skall beräknas som summan av de kapitalkrav som beräknas för varje råvara enligt punkt 17.b) Förenklad metod19. Institutets kapitalkrav för varje råvara beräknas som summan av:i) 15 % av nettopositionen, lång eller kort, multiplicerad med råvarans avistapris,ii) 3 % av bruttopositionen, lång samt kort, multiplicerad med råvarans avistapris.20. Institutets totala kapitalkrav för varje råvarurisk skall beräknas som summan av de kapitalkrav som beräknas för varje råvara enligt punkt 19.BILAGA VIIIEGNA MODELLER1. De behöriga myndigheterna får, om inte annat följer av villkoren i denna bilaga, medge att institut vid beräkning av sina kapitalkrav för positionsrisk, valutakursrisk och/eller råvarurisk använder sina egna riskhanteringsmodeller i stället för, eller tillsammans med, de metoder som beskrivs i bilagorna I, III och VII. I varje enskilt fall krävs ett uttryckligt godkännande från den behöriga myndigheten för användning av modeller för övervakning av kapitalsituationen.2. Den behöriga myndigheten skall ge sitt godkännande endast om den är övertygad om att institutets riskhanteringssystem är sunt och genomförs med integritet och att i synnerhet följande kvalitativa normer uppfylls:i) Den egna riskberäkningsmodellen skall vara väl integrerad i institutets dagliga riskhanteringsprocess och utgöra grunden för rappotering om institutets riskexponering till institutets högsta ledning.ii) Institutet skall ha en enhet för riskkontroll som är fristående från de affärsdrivande handelsenheterna och rapporterar direkt till institutets högsta ledning. Enheten skall vara ansvarig för att utforma och genomföra institutets riskhanteringssystem. Den skall utarbeta och analysera dagliga rapporter om resultaten av riskberäkningsmodellen och om lämpliga åtgärder som skall vidtas avseende begränsningar i handeln.iii) Institutets styrelse och högsta ledning skall ta aktiv del i riskkontrollprocessen, och de dagliga rapporter som utarbetas av riskkontrollenheten skall ses över på en ledningsnivå med tillräckliga befogenheter för att kunna genomdriva minskningar såväl i de positioner som enskilda handlare tar som i institutets totala riskexponering.iv) Institutet skall ha tillräckligt många anställda som har kunskaper i användningen av avancerade modeller inom områdena handel, riskkontroll, revision och affärsadministration (back-office).v) Institutet skall ha fastställt förfaranden för övervakning och säkerställande av att en rad skriftligt fastlagda interna riktlinjer för och kontroller av om riskberäkningssystemets funktion i sin helhet efterlevs.vi) Institutets modell skall ha en dokumenterad historia av rimlig noggrannhet i sina riskberäkningar.vii) Institutet skall ofta genomföra ett rigoröst påfrestningstest och resultaten därav skall ses över av högsta ledningen och återspeglas i de riktlinjer och limiter som den fastställer.viii) Institutet skall, som ett led i sin regelbundna interna revision, genomföra en fristående översyn av sitt riskberäkningssystem. Denna översyn skall inbegripa både de affärsdrivande handelsenheternas och den fristående riskkontrollenhetens verksamhet. Åtminstone en gång om året skall institutet se över sin riskhanteringsprocess i dess helhet. Vid denna översyn skall man beakta följande:- Hur ändamålsenlig dokumentationen från riskhanteringssystemet och -processen är samt riskkontrollenhetens organisation.- Integreringen av marknadsriskberäkningen i den dagliga riskhanteringen och integriteten i informationssystemet för riskhanteringen.- Vilket förfarande institutet använder för att godkänna riskvärderingsmodeller och värderingssystem som används av personalen inom handelsavdelningar och affärsadminstrationsavdelningar.- Omfattningen av de marknadsrisker som kan iakttas genom riskberäkningsmodellen och valideringen av betydande förändringar i riskberäkningsprocessen.- Graden av riktighet och fullständighet i positionsuppgifter, graden av riktighet och lämplighet i antaganden om volatilitet och korrelation samt riktigheten i värdering och beräkningar av riskkänslighet.- Vilken kontrollmetod som institutet använder för att utvärdera konsistens, aktualitet och tillförlitlighet i informationskällor som används för egna modeller, inbegripet dessa informationskällors oberoende.- Vilken kontrollmetod som institutet använder för att utvärdera `back-testing` som utförs för att bedöma modellens riktighet.3. Institutet skall övervaka modellens riktighet och prestanda genom att använda ett program för `back-testing`. Denna kontroll skall för varje bankdag ge en jämförelse mellan det värde på risk (value-at-risk) som genereras av institutets modell för portföljens positioner vid dagens slut och dagsförändringen av portföljens värde vid slutet av påföljande bankdag. De behöriga myndigheterna skall granska institutets förmåga att företa sådan `back-testing` med avseende på både faktiska och hypotetiska förändringar i portföljens värde. `Back-testing` med avseende på hypotetiska förändringar är baserad på en jämförelse mellan portföljens värde vid dagens slut och, under antagande om oförändrade positioner, dess värde vid slutet av påföljande dag. De behöriga myndigheterna skall kräva att institutet vidtar lämpliga åtgärder för att förbättra sitt `back-testing`-program i de fall det anses bristfälligt.4. För att beräkna kapitalkraven för den specifika risk som finns i innehav av räntebärande instrument och aktier i handelslagret får de behöriga myndigheterna medge att ett instituts egna modell används, om modellen uppfyller villkoren nedan i denna bilaga och dessutom- förklarar den historiska prisvariationen i portföljen,- fångar upp koncentrationen i fråga om omfattning och förändring av portföljens sammansättning,- är robust mot ogynnsamma marknadsbetingelser,- utvärderas genom `back-testing` i syfte att uppskatta om den specifika risken fångas upp på ett riktigt sätt. Om de behöriga myndigheterna medger att denna `back-testing` utförs på grundval av relevanta underportföljer måste dessa väljas på ett konsekvent sätt.5. Institut som använder egna modeller som inte erkänns enligt punkt 4 skall åläggas ett särskilt kapitalkrav för den specifika risken beräknad enligt bilaga I.6. Vid tillämpning av punkt 10 ii skall resultatet av institutets egna beräkningar ökas genom att multipliceras med en faktor på minst 3.7. Multiplikationsfaktorn skall ökas med en plusfaktor mellan 0 och 1 i överensstämmelse med följande tabell beroende på det antal överskridanden som konstaterats genom institutets `back-testing` under de närmast föregående 250 bankdagarna. De behöriga myndigheterna skall kräva att instituten på ett konsekvent sätt beräknar överskridanden på grundval av `back-testing` av antingen faktiska eller hypotetiska förändringar i portföljens värde. Ett överskridande är den en-dags-förändring i portföljens värde som överskrider det motsvarande en-dags-värde på risk (value-at-risk)-mått som genererats av institutets modell. För att bestämma plusfaktorn skall antalet överskridanden bedömas åtminstone kvartalsvis.>Plats för tabell>De behöriga myndigheterna kan i enskilda fall och på grund av en speciell situation avstå från kravet på att öka multiplikationsfaktorn med plusfaktorn enligt tabellen ovan om institutet på ett tillfredsställande sätt för de behöriga myndigheterna har påvisat att en sådan ökning är omotiverad och att modellen i grunden är sund.Om det genom upprepade överskridanden påvisas att modellen inte är tillräckligt exakt skall de behöriga myndigheterna återkalla godkännandet av modellen eller vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att modellen snarast förbättras.För att ge de behöriga myndigheterna möjlighet att kontinuerligt övervaka plusfaktorns lämplighet skall institution snarast och under alla omständigheter senast inom fem arbetsdagar underrätta de behöriga myndigheterna om alla överskridanden som konstateras med deras `back-testing`-program och som i enlighet med ovanstående tabell skulle medföra en ökning av en plusfaktor.8. Om institutionens modell godkänns av de behöriga myndigheterna i enlighet med punkt 4 för att beräkna kapitalkraven för en specifik risk skall institutet öka sitt kapitalkrav som beräknas i enlighet med punkterna 6, 7 och 10 genom ett extra kapitalkrav som antingen motsvarari) andelen specifik risk i `value-at-risk`-måttet som urskilts i enlighet med riktlinjerna för tillsyn, eller, enligt institutets val,ii) `value-at-risk`-måtten för underportföljer med positioner i räntebärande instrument och aktier som innehåller en specifik risk.Institut som använder valmöjlighet ii måste redovisa hur deras underportfölj är uppbyggd på förhand och bör inte förändra den utan de behöriga myndigheternas medgivande.9. De behöriga myndigheterna får avstå från kravet på extra kapitalkrav enligt punkt 8, om institutet kan visa att dess modell i linje med överenskommen internationell standard på ett riktigt sätt fångar upp också risken för oförutsedda händelser och risken för fallissemang (`event risk and default risk`) i fråga om innehavet av räntebärande instrument och aktier i handelslagret.10. Alla institut skall uppfylla ett kapitalkrav som uppgår till det som är högst avi) föregående dags `value-at-risk`-värde som beräknats enligt de riktlinjer som anges i denna bilaga, ochii) medelvärdet av de dagliga `value-at-risk`-mått beräknat på de närmast föregående 60 bankdagarna multiplicerat med de faktorer som omnämns i punkt 6 justerade med den faktor som omnämns i punkt 7.11. Följande miniminorm skall gälla vid beräkning av riskerat värde, `value-at-risk`:i) Åtminstone daglig beräkning av riskerat värde, `value-at-risk`.ii) Ett 99-procentigt ensidigt konfidensintervall.iii) En innehavsperiod motsvarande tio dagar.iv) En faktisk historisk observationsperiod på minst ett år utom då en kortare observationsperiod är motiverad på grund av en betydande ökning i prisvolatiliteten.v) Uppdatering av dataunderlaget var tredje månad.12. De behöriga myndigheterna skall kräva att modellen på ett korrekt sätt tar med alla väsentliga prisrisker på optioner eller på optionsliknande positioner och att andra risker som inte tas med i modellen täcks tillräckligt av kapitalbasen.13. De behöriga myndigheterna skall kräva att riskberäkningsmodellen fångar upp tillräckligt antal riskfaktorer, beroende på institutets aktivitetsnivå på respektive marknad. Åtminstone följande bestämmelser skall följas:i) I fråga om ränterisk skall riskberäkningssystemet innefatta en uppsättning riskfaktorer som motsvarar räntorna i varje valuta i vilken institutet har räntekänsliga positioner, vare sig dessa är i eller utanför balansräkningen. Institutet skall basera sina avkastningskurvor på någon vedertagen metod. När det gäller väsentlig ränteriskexponering i de viktigaste valutorna och på de viktigaste marknaderna skall avkastningskurvan delas upp i minst sex löptidssegment för att fånga upp variationer i räntornas volatilitet utmed avkastningskurvan. Riskberäkningssystemet måste även fånga upp den risk som är förknippad med ej fullständigt korrelerade rörelser mellan olika avkastningskurvor.ii) I fråga om valutakursrisk skall riskberäkningssystemet omfatta riskfaktorer som hänför sig till guld och de enskilda utländska valutorna som institutets positioner är denominerade i.iii) För aktierisk skall riskberäkningssystemet tillämpa en särskild riskfaktor åtminstone för var och en av de aktiemarknader där institutet har väsentliga positioner.iv) För råvarurisk skall institutet tillämpa en särskild riskfaktor åtminstone för var och en av de råvaror där institutet har väsentliga positioner. Riskberäkningssystemet skall dessutom fånga upp risken i ej fullständigt korrelerade rörelser mellan likartade men ej identiska råvaror och även exponering för förändringar i terminspriser som uppstår till följd av bristande överensstämmelse mellan löptider. Det skall också beakta marknadssärdrag, särskilt leveransdagar och handlares möjligheter att stänga positioner.14. De behöriga myndigheterna får tillåta institut att använda empiriska korrelationer inom riskkategorier och mellan olika riskkategorier om de är övertygade om att institutets system för att mäta korrelationer är sunt och genomförs med integritet."