title: Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/32/EG av den 6 juli 2005 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter och om ändring av rådets direktiv 92/42/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 96/57/EG och 2000/55/EG

text:
               22.7.2005

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 191/29

      EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2005/32/EG
   av den 6 juli 2005
   om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter och om ändring av rådets direktiv 92/42/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 96/57/EG och 2000/55/EG
   EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
   i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               Skillnaderna mellan medlemsstaternas lagar och administrativa bestämmelser om ekodesign för energianvändande produkter kan skapa handelshinder och snedvriden konkurrens i gemenskapen och följaktligen ha en direkt inverkan på upprättandet av den inre marknaden och hur den fungerar. Endast genom att harmonisera nationella lagar kan sådana handelshinder och den illojala konkurrensen förebyggas.

               (2)

               Energianvändande produkter står för en stor del av användningen av naturresurser och energi i gemenskapen. De medför också en rad andra viktiga miljöpåverkningar. De allra flesta produktkategorier som finns på gemenskapsmarknaden påverkar miljön i mycket olika grad, även om de fungerar på i stort sett samma sätt. För att gynna en hållbar utveckling bör ständiga minskningar av dessa produkters övergripande miljöpåverkan uppmuntras, i synnerhet genom att de främsta källorna till negativ miljöpåverkan kartläggs och genom att överföring av förorening undviks, när förbättringen inte medför några överdrivna kostnader.

               (3)

               Ekodesign för produkter intar en central plats i gemenskapsstrategin för en integrerad produktpolicy. Detta är en förebyggande strategi som syftar till att optimera produkternas miljöprestanda och samtidigt bevara deras användningskvalitet, och den erbjuder därför nya och konkreta möjligheter för tillverkarna, konsumenterna och samhället.

               (4)

               Ökad energieffektivitet — bland annat genom en effektivare slutanvändning av elektriciteten — anses vara en avgörande förutsättning för att utsläppsmålen för växthusgaser i gemenskapen skall uppnås. Efterfrågan på elektricitet är den kategori av slutanvändning av energi som växer snabbast och om inga politiska åtgärder vidtas, beräknas efterfrågan öka under de kommande 20 till 30 åren. En avsevärd minskning av energianvändningen anses vara möjlig enligt kommissionens förslag i Europeiska klimatförändringsprogrammet (ECCP). Klimatförändringen är ett av de prioriterade områdena i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, fastställt i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG (3). Energibesparing är den mest kostnadseffektiva metoden för att öka försörjningstryggheten och minska importberoendet. Därför bör omfattande åtgärder vidtas och omfattande mål fastställas på efterfrågesidan.

               (5)

               Åtgärder bör vidtas redan under den energianvändande produktens designfas, eftersom det är då den förorening som produkten vållar under sin livscykel bestäms och större delen av kostnaderna uppstår.

               (6)

               En sammanhängande ram för tillämpningen av gemenskapskrav på ekodesign för energianvändande produkter bör fastställas i syfte att säkra fri rörlighet för de produkter som uppfyller kraven samt minska deras övergripande miljöpåverkan. Sådana gemenskapskrav bör följa principerna för sund konkurrens och internationell handel.

               (7)

               Kraven på ekodesign bör fastställas med hänsyn till målen och prioriteringarna i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, varvid - när så är lämpligt - de tillämpliga målen för de relevanta temainriktade strategierna för det programmet skall beaktas.

               (8)

               Syftet med detta direktiv är att uppnå en hög skyddsnivå för miljön genom att minska de energianvändande produkternas potentiella miljöpåverkan, vilket i slutändan kommer att gynna konsumenterna och andra slutanvändare. En hållbar utveckling kräver också att vederbörlig hänsyn tas till de föreslagna åtgärdernas effekter på hälso- och sjukvårdsområdet samt deras sociala och ekonomiska konsekvenser. Att förbättra produkternas energieffektivitet bidrar till att trygga energiförsörjningen, vilket är en förutsättning för sund ekonomisk verksamhet och följaktligen för hållbar utveckling.

               (9)

               En medlemsstat som anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov avseende miljöskydd, eller att införa nya bestämmelser grundade på nya vetenskapliga belägg med anknytning till miljöskydd för att lösa ett problem som är specifikt för den medlemsstaten och som har uppkommit efter beslutet om den tillämpliga genomförandeåtgärden, får göra det i enlighet med de villkor som fastställts i artikel 95.4, 95.5 och 95.6 i fördraget, i vilken föreskrivs en anmälningsskyldighet till och godkännande av kommissionen.

               (10)

               För att maximera miljövinsterna av förbättrad design kan det komma att visa sig nödvändigt att konsumenterna informeras om energianvändande produkters miljömässiga egenskaper och miljöprestanda och får råd om hur de skall använda produkten på ett miljövänligt sätt.

               (11)

               Strategin i grönboken om integrerad produktpolicy, som är ett viktigt innovativt inslag i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, syftar till att minska produkternas miljöpåverkan under hela deras livscykel. Om det redan i designfasen tas hänsyn till en produkts miljöpåverkan under hela dess livscykel, finns det stora möjligheter att främja miljöförbättringar på ett kostnadseffektivt sätt. Flexibiliteten bör vara tillräcklig för att göra det möjligt att integrera denna faktor i produktdesignen och samtidigt ta hänsyn till tekniska, funktionella och ekonomiska faktorer.

               (12)

               Även om det är önskvärt med en samlad strategi avseende miljöprestanda, bör en minskning av utsläppen av växthusgaser genom ökad energieffektivitet anses vara ett prioriterat miljömål i avvaktan på att en arbetsplan antas.

               (13)

               Det kan vara nödvändigt och berättigat att upprätta specifika kvantifierade krav på ekodesign för vissa produkter eller miljöaspekter hos dessa, för att kunna garantera att deras påverkan på miljön blir så liten som möjligt. Med beaktande av hur viktigt det är att bidra till att uppnå målen enligt Kyotoprotokollet till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring och utan att det påverkar den samordnade strategi som främjas i detta direktiv, bör de åtgärder som erbjuder stora möjligheter att till en låg kostnad minska utsläppen av växthusgaser i viss mån prioriteras. Dessa åtgärder kan också bidra till en hållbar resursanvändning och utgöra ett viktigt bidrag till det tioåriga ramprogram om hållbar produktion och konsumtion som antogs på världstoppmötet om hållbar utveckling i Johannesburg i september 2002.

               (14)

               Generellt bör energianvändande produkters energiförbrukning i standby- eller frånläge minskas till den miniminivå som krävs för att produkterna skall fungera.

               (15)

               Samtidigt som de produkter med bäst prestanda och bästa tillgängliga teknik på marknaden, även på den internationella marknaden, bör vara utgångspunkten, bör nivån på kraven på ekodesign fastställas på grundval av såväl tekniska och ekonomiska som miljömässiga analyser. Flexibla metoder för att fastställa kravnivån kan göra det lättare att uppnå snabba förbättringar av miljöprestandan. De berörda parterna bör rådfrågas och samarbeta aktivt i samband med denna analys. Om obligatoriska åtgärder fastställs krävs samråd med berörda parter. Sådana samråd kan understryka behovet av att åtgärderna införs gradvis eller att övergångsåtgärder tillämpas. Införandet av delmål gör politiken mer förutsägbar, vilket innebär att produktutvecklingscykeln kan beaktas och det blir lättare för berörda parter att planera långsiktigt.

               (16)

               Alternativa åtgärder, t.ex. självreglering från näringslivets sida, bör prioriteras, om det är troligt att dessa åtgärder kommer att bidra till att de politiska målen nås snabbare eller till lägre kostnad än vid obligatoriska krav. Lagstiftningsåtgärder kan bli nödvändiga om marknadskrafterna inte utvecklas i rätt riktning eller tillräckligt snabbt.

               (17)

               Självreglering, inklusive frivilliga avtal i form av ensidiga åtaganden från näringslivets sida, kan ge snabba framsteg genom snabbt och kostnadseffektivt genomförande och ger möjlighet till en flexibel och lämplig anpassning till tekniska möjligheter och tendenser på marknaden.

               (18)

               Vid bedömningen av frivilliga avtal eller andra åtgärder för självreglering som beskrivs som alternativ till genomförandeåtgärderna bör det finnas information om åtminstone följande: möjligheter till deltagande, mervärde, representativitet, kvantitativt uttryckta och etappvis fördelade mål, det civila samhällets medverkan, övervakning och rapportering, kostnadseffektiv förvaltning av självregleringsinitiativ, hållbarhet.

               (19)

               Kapitel 6 i kommissionens meddelande om miljöavtal på gemenskapsnivå inom ramen för handlingsplanen för en bättre och enklare lagstiftning kan ge användbar vägledning vid bedömningen av självreglering från näringslivets sida inom ramen för detta direktiv.

               (20)

               Detta direktiv bör även främja en integrering av ekodesigntänkande i små och medelstora företag och i mycket små företag. Ett sätt att underlätta en sådan integrering skulle kunna vara att se till att det finns gott om lättillgänglig information om huruvida deras produkter bidrar till en hållbar utveckling.

               (21)

               Energianvändande produkter som uppfyller de krav på ekodesign som fastställs i genomförandeåtgärder till detta direktiv bör förses med CE-märkning och tillhörande information, så att de kan släppas ut på den inre marknaden och röra sig fritt. Det krävs en strikt övervakning av genomförandeåtgärdernas efterlevnad för att miljöpåverkan av de reglerade energianvändande produkterna skall kunna minskas och sund konkurrens säkerställas.

               (22)

               När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärderna och sin arbetsplan bör den samråda med såväl företrädare för medlemsstaterna som produktgruppens berörda parter, t.ex. industrin, inbegripet små och medelstora företag, hantverksföretag, fackföreningar, återförsäljare, detaljhandlare, importörer, miljöskyddsgrupper och konsumentorganisationer.

               (23)

               När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärder bör den också beakta befintlig nationell miljölagstiftning, särskilt beträffande giftiga ämnen, som medlemsstaterna har meddelat att de anser bör bevaras, utan att befintliga och berättigade skyddsnivåer i medlemsstaterna sänks.

               (24)

               Hänsyn bör tas till de moduler och regler som är avsedda att användas i direktiven om teknisk harmonisering och som fastställs i rådets beslut 93/465/EEG av den 22 juli 1993 om moduler för olika stadier i förfaranden vid bedömning av överensstämmelse samt regler för anbringande och användning av CE-märkning om överensstämmelse, avsedda att användas i tekniska harmoniseringsdirektiv (4).

               (25)

               Tillsynsmyndigheterna bör utbyta information om planerade åtgärder som omfattas av detta direktiv i syfte att förbättra marknadsövervakningen. I ett sådant samarbete bör elektroniska kommunikationsmöjligheter och relevanta gemenskapsprogram utnyttjas i största möjliga mån. Utbyte av information om miljöprestandan under livscykeln och om resultaten av designlösningarna bör underlättas. Insamling och spridning av den samlade kunskap som genereras genom tillverkarnas insatser på ekodesignområdet är en av de främsta vinsterna med detta direktiv.

               (26)

               Ett behörigt organ är vanligtvis ett offentligt eller privat organ som utsetts av offentliga myndigheter och som kan erbjuda nödvändiga garantier för opartiskhet och tillgång till teknisk sakkunskap för att utföra kontroller av produkten med hänsyn till dess överensstämmelse med de tillämpliga genomförandeåtgärderna.

               (27)

               Eftersom det är viktigt att förhindra bristande överensstämmelse bör medlemsstaterna se till att de nödvändiga åtgärderna finns tillgängliga för en effektiv marknadsövervakning.

               (28)

               Det kan vara lämpligt att överväga kompletterande verksamhet för utbildning och information om ekodesign till små och medelstora företag.

               (29)

               Det är av vikt för att den inre marknaden skall kunna fungera att det finns standarder som harmoniserats på gemenskapsnivå. Så snart en hänvisning till en sådan standard offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, bör överensstämmelse med denna innebära att överensstämmelse förutsätts med motsvarande krav i den genomförandeåtgärd som antagits på grundval av detta direktiv, även om också andra sätt att påvisa sådan överensstämmelse bör tillåtas.

               (30)

               En av de viktigaste avsikterna med harmoniserade standarder bör vara att hjälpa tillverkarna att tillämpa de genomförandeåtgärder som antas enligt detta direktiv. Sådana standarder kan vara väsentliga vid fastställande av metoder för mätning och test. När det gäller allmänna ekodesignkrav kan harmoniserade standarder i hög grad bidra till att ge tillverkarna vägledning om hur en viss produkts ekologiska profil skall fastställas i enlighet med kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden. Dessa standarder bör tydligt ange förhållandet mellan klausulerna och de krav det gäller. Syftet med harmoniserade standarder bör inte vara att fastställa gränser för miljöaspekterna.

               (31)

               Internationella standarder såsom ISO 14040 utgör användbara referenser för de definitioner som används i detta direktiv.

               (32)

               Detta direktiv överensstämmer med vissa principer för genomförandet av den nya metoden i enlighet med rådets resolution av den 7 maj 1985 om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder (5) och för hänvisningar till harmoniserade europeiska standarder. I rådets resolution av den 28 oktober 1999 om ”Standardiseringens roll i Europa” (6) uppmanades kommissionen att undersöka om principen i den nya metoden kan tillämpas på områden som ännu inte omfattas, som ett sätt att förbättra och förenkla lagstiftningen där så är möjligt.

               (33)

               Detta direktiv utgör en komplettering till befintliga gemenskapsinstrument, såsom rådets direktiv 92/75/EEG av den 22 september 1992 om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser (7), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1980/2000 av den 17 juli 2000 om ett reviderat gemenskapsprogram för tilldelning av miljömärke (8), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2422/2001 av den 6 november 2001 om ett gemenskapsprogram för energieffektivitetsmärkning av kontorsutrustning (9), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/96/EG av den 27 januari 2003 om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE) — Gemensamt uttalande av Europaparlamentet, rådet och kommissionen beträffande Artikel 9 (10), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/95/EG av den 27 januari 2003 om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter (11) och rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (12). Synergieffekter mellan detta direktiv och de befintliga gemenskapsinstrumenten bör bidra till att öka deras respektive verkan och ställa upp konsekventa krav för tillverkarna.

               (34)

               Eftersom rådets direktiv 92/42/EEG av den 21 maj 1992 om effektivitetskrav för nya värmepannor som eldas med flytande eller gasformigt bränsle (13), Europaparlamentets och rådets direktiv 96/57/EG av den 3 september 1996 om energieffektivitetskrav för elektriska kylskåp och frysar (även i kombination) för hushållsbruk (14) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/55/EG av den 18 september 2000 om energieffektivitetskrav för förkopplingsdon till lysrör (15) redan innehåller bestämmelser om revidering av kraven på energieffektivitet, bör de också integreras i denna ram.

               (35)

               Direktiv 92/42/EEG innehåller bestämmelser om ett graderingssystem med stjärnor för att ange pannornas energiprestanda. Eftersom medlemsstaterna och industrin är eniga om att stjärngraderingssystemet inte har gett förväntat resultat, bör direktiv 92/42/EEG ändras för att bereda vägen för effektivare metoder.

               (36)

               Kraven i rådets direktiv 78/170/EEG av den 13 februari 1978 om funktionen hos värmeanordningar för rumsuppvärmning och varmvattenförsörjning i nya eller befintliga icke-industriella byggnader samt värmeisolering och varmvattenförsörjning i hushåll i nya, icke industriella byggnader (16) har ersatts av bestämmelserna i direktiv 92/42/EEG, rådets direktiv 90/396/EEG av den 29 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen (17) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/91/EG av den 16 december 2002 om byggnaders energiprestanda (18). Direktiv 78/170/EEG bör därför upphävas.

               (37)

               I rådets direktiv 86/594/EEG av den 1 december 1986 om luftburet buller från hushållsapparater (19) fastställs dels villkoren för att medlemsstaterna skall kunna kräva att uppgifter om bullret från sådana apparater offentliggörs och dels ett förfarande för att fastställa bullernivån. Av harmoniseringsskäl bör bullerutsläpp ingå i en helhetsbedömning av miljöprestandan. Eftersom detta direktiv innehåller ett sådant helhetsperspektiv, bör direktiv 86/594/EEG upphävas.

               (38)

               De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (20).

               (39)

               Medlemsstaterna bör fastställa vilka sanktioner som skall tillämpas vid överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med det här direktivet. Dessa sanktioner bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande.

               (40)

               Det bör erinras om att det i punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (21) anges att rådet ”uppmuntrar medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan direktiven och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.”

               (41)

               Eftersom målet för den föreslagna åtgärden, dvs. att garantera att den inre marknaden fungerar väl genom att kräva att produkter är tillräckligt miljövänliga, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av de enskilda medlemsstaterna och det därför, på grund av dess omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

               (42)

               Regionkommittén har hörts men avgav inte något yttrande.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Syfte och tillämpningsområde
   1.   I detta direktiv upprättas en ram för fastställande av gemenskapens krav på ekodesign för energianvändande produkter i syfte att garantera fri rörlighet för dessa produkter inom den inre marknaden.
   2.   Detta direktiv gör det möjligt att fastställa krav som energianvändande produkter som omfattas av genomförandeåtgärder skall uppfylla för att få släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk. Detta bidrar till en hållbar utveckling genom ökad energieffektivitet och högre miljöskyddsnivå, samtidigt som försörjningstryggheten avseende energi ökar.
   3.   Detta direktiv skall inte tillämpas på transportmedel för personer eller varor.
   4.   Detta direktiv och de genomförandeåtgärder som antas enligt det skall inte påverka gemenskapslagstiftningen om avfallshantering och om kemikalier, inklusive gemenskapslagstiftning om fluorerade växthusgaser.
   Artikel 2
   Definitione
   I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

               1.

                  energianvändande produkt: en produkt som, när den väl har släppts ut på marknaden och/eller tagits i bruk, är beroende av energitillförsel (elektricitet, fossila bränslen och förnybara energikällor) för att kunna fungera som avsett eller en produkt för framställning, överföring och mätning av sådan energi, inklusive delar som är beroende av energitillförsel, avsedda att ingå i energianvändande produkter som omfattas av detta direktiv, vilka släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk som enskilda delar för slutanvändare och vilkas miljöprestanda kan bedömas separat.

               2.

                  komponenter och underenheter: delar som är avsedda att ingå i energianvändande produkter och som inte släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk som enskilda delar för slutanvändare eller vilkas miljöprestanda inte kan bedömas separat.

               3.

                  genomförandeåtgärder: åtgärder som antagits i enlighet med detta direktiv och som fastställer krav på ekodesign för angivna energianvändande produkter eller för miljöaspekter av dessa.

               4.

                  utsläppande på marknaden: första gången en energianvändande produkt blir tillgänglig på gemenskapsmarknaden för distribution eller användning inom gemenskapen, antingen mot betalning eller gratis och oberoende av försäljningsmetod.

               5.

                  ibruktagande: första gången en energianvändande produkt används i avsett syfte av en slutanvändare i gemenskapen.

               6.

                  tillverkare: varje fysisk eller juridisk person som tillverkar energianvändande produkter som omfattas av detta direktiv och som är ansvarig för att den energianvändande produkten överensstämmer med detta direktiv i samband med dess utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande, under eget namn eller varumärke eller för eget bruk. Om tillverkare enligt definitionen i den första meningen eller importör enligt definitionen i punkt 8 saknas, skall varje fysisk eller juridisk person som släpper ut energianvändande produkter på marknaden och/eller tar energianvändande produkter som omfattas av detta direktiv i bruk anses vara tillverkare.

               7.

                  representant: en fysisk eller juridisk person som är etablerad i gemenskapen och som erhållit skriftlig fullmakt från tillverkaren att handla på dennes vägnar när det gäller samtliga eller en del av förpliktelserna och formaliteterna i samband med detta direktiv.

               8.

                  importör: varje fysisk eller juridisk person etablerad inom gemenskapen som inom sin näringsverksamhet släpper ut en produkt från tredjeland på gemenskapens marknad.

               9.

                  material: allt material som används under en energianvändande produkts livscykel.

               10.

                  produktdesign: de olika processer som omvandlar de juridiska, tekniska, säkerhetsmässiga, funktionella, marknadsmässiga eller andra krav som en energianvändande produkt skall uppfylla till den tekniska specifikationen för produkten.

               11.

                  miljöaspekt: ett element eller en funktion hos en energianvändande produkt som kan påverka miljön under produktens livscykel.

               12.

                  miljöpåverkan: varje förändring av miljön som helt eller delvis orsakats av energianvändande produkter under deras livscykel.

               13.

                  livscykel: de på varandra följande och sammanhängande stadier som en energianvändande produkt genomgår från och med användning av råvaror till och med slutligt omhändertagande.

               14.

                  återanvändning: varje process som innebär att en energianvändande produkt eller dess komponenter, efter att ha nått slutet av sin första användningsperiod, används på nytt i samma syfte som den/de utformades för, inklusive fortsatt användning av en energianvändande produkt som lämnats till en insamlingsanläggning, en distributör, ett materialåtervinningsföretag eller en tillverkare, samt återanvändning av en energianvändande produkt efter rekonditionering.

               15.

                  materialåtervinning: upparbetning i en produktionsprocess av avfallsmaterial till deras ursprungliga ändamål eller till andra ändamål, undantaget energiåtervinning.

               16.

                  energiåtervinning: användning av brännbart avfall som ett sätt att generera energi genom direkt förbränning, med eller utan annat avfall men med återvinning av värmen.

               17.

                  återvinning: varje sådan tillämplig åtgärd som avses i bilaga II B till rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall (22).

               18.

                  avfall: varje ämne eller föremål i de kategorier som anges i bilaga I till direktiv 75/442/EEG och som innehavaren gör sig av med eller har för avsikt att eller är skyldig att göra sig av med.

               19.

                  farligt avfall: allt avfall som omfattas av artikel 1.4 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (23).

               20.

                  ekologisk profil: en beskrivning, i enlighet med den genomförandeåtgärd som gäller för den energianvändande produkten, av den input och output (såsom material, utsläpp och avfall) som följer en energianvändande produkt under hela dess livscykel, vilka är av betydelse för dess miljöpåverkan och uttrycks i fysiska, mätbara kvantiteter.

               21.

                  energianvändande produkts miljöprestanda: resultatet av tillverkarens hantering av den energianvändande produktens miljöaspekter, så som det avspeglas i dess tekniska dokumentation.

               22.

                  förbättring av miljöprestanda: förfarandet att förbättra en energianvändande produkts miljöprestanda under flera generationer, men inte nödvändigtvis alla produktens miljöaspekter samtidigt.

               23.

                  ekodesign: integrering av miljöaspekter i produktdesignen i syfte att förbättra den energianvändande produktens miljöprestanda under hela dess livscykel.

               24.

                  krav på ekodesign: varje krav med anknytning till en energianvändande produkt eller designen av en energianvändande produkt, vilket syftar till att förbättra dess miljöprestanda, eller varje krav på tillhandahållande av uppgifter om en energianvändande produkts miljöaspekter.

               25.

                  allmänna krav på ekodesign: varje krav på ekodesign på grundval av den ekologiska profilen i sin helhet, utan några fastställda gränsvärden för enskilda miljöaspekter.

               26.

                  specifika krav på ekodesign: ett kvantifierbart och mätbart krav på ekodesign vilket gäller en bestämd miljöaspekt av en energianvändande produkt, t.ex. energianvändning under drift, beräknat för en bestämd effekt.

               27.

                  harmoniserad standard: en teknisk specifikation som antagits av ett erkänt standardiseringsorgan genom ett mandat från kommissionen enligt de förfaranden som anges i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (24), i syfte att fastställa europeiska krav, som inte är bindande.

         Artikel 3
   Utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande
   1.   Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att energianvändande produkter som omfattas av genomförandeåtgärder endast får släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk om de överensstämmer med dessa åtgärder och är försedda med CE-märkning i enlighet med artikel 5.
   2.   Medlemsstaterna skall utse myndigheter med ansvar för marknadsövervakning. De skall ordna så att dessa myndigheter har och använder sig av nödvändiga befogenheter för att kunna vidta lämpliga åtgärder i enlighet med sina skyldigheter enligt detta direktiv. Medlemsstaterna skall fastställa de behöriga myndigheternas arbetsuppgifter, befogenheter och organisationsstruktur, och de behöriga myndigheterna skall ha rätt att

               i)

               i adekvat omfattning utföra lämpliga kontroller av energianvändande produkters överensstämmelse samt ålägga tillverkaren eller dess representant att dra tillbaka icke överensstämmande produkter från marknaden i enlighet med artikel 7,

               ii)

               begära in alla nödvändiga upplysningar från de berörda parterna enligt vad som föreskrivs i genomförandeåtgärderna,

               iii)

               ta stickprov på produkterna och kontrollera deras överensstämmelse.

         3.   Medlemsstaterna skall hålla kommissionen informerad om resultatet av marknadsövervakningen och kommissionen skall i lämpliga fall vidarebefordra denna information till de andra medlemsstaterna.
   4.   Medlemsstaterna skall se till att konsumenter och andra berörda parter kan lämna kommentarer till de behöriga myndigheterna om produkternas överensstämmelse.
   Artikel 4
   Importörens ansvar
   Om tillverkaren inte är etablerad inom gemenskapen och inte har någon representant skall ansvaret för att

               —

               se till att den energianvändande produkt som släppts ut på marknaden eller tagits i bruk överensstämmer med detta direktiv och med den tillämpliga genomförandeåtgärden,

               —

               intyget om överensstämmelse och den tekniska dokumentationen finns tillgängliga

         ligga hos importören.
   Artikel 5
   Märkning och försäkran om överensstämmelse
   1.   Innan en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk, skall den förses med CE-märkning och en försäkran om överensstämmelse skall utfärdas, varigenom tillverkaren eller dennes representant förklarar och försäkrar att den energianvändande produkten överensstämmer med alla relevanta bestämmelser i den tillämpliga genomförandeåtgärden.
   2.   CE-märkningen består av bokstäverna ”CE”, enligt vad som anges i bilaga III.
   3.   Försäkran om överensstämmelse skall innehålla de upplysningar som anges i bilaga VI och hänvisa till den tillämpliga genomförandeåtgärden.
   4.   Det skall vara förbjudet att förse energianvändande produkter med märken som kan vilseleda användarna när det gäller CE-märkningens innebörd eller utformning.
   5.   Varje medlemsstat får kräva att den information som skall lämnas enligt bilaga I del 2 skall föreligga på dess officiella språk, när den energianvändande produkten når slutanvändaren.
   Medlemsstaterna skall också tillåta att informationen lämnas på ett eller flera andra officiella gemenskapsspråk.
   När första stycket tillämpas, skall medlemsstaterna ta särskild hänsyn till

               a)

               om informationen kan ges med hjälp av harmoniserade symboler, erkända koder eller andra åtgärder,

               b)

               vilken typ av användare den energianvändande produkten vänder sig till och vilken typ av information som skall lämnas.

         Artikel 6
   Fri rörlighet
   1.   Medlemsstaterna får inte, på grundval av krav på ekodesign avseende de parametrar för ekodesign i bilaga I del 1 som omfattas av den tillämpliga genomförandeåtgärden, förbjuda, begränsa eller förhindra utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande inom sitt territorium av en energianvändande produkt som överensstämmer med alla relevanta bestämmelser i den tillämpliga genomförandeåtgärden och som är försedd med CE-märkning i enlighet med artikel 5.
   2.   Medlemsstaterna får inte förbjuda, begränsa eller förhindra utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande inom sitt territorium av en energianvändande produkt som är försedd med CE-märkning i enlighet med artikel 5, på grundval av krav på ekodesign avseende de parametrar för ekodesign i bilaga I del 1 för vilka det i den tillämpliga genomförandeåtgärden föreskrivs att inga krav på ekodesign är nödvändiga.
   3.   Medlemsstaterna får inte förhindra att energianvändande produkter som inte överensstämmer med bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden demonstreras på t.ex. handelsmässor, utställningar och demonstrationer, under förutsättning att det synligt anges att produkterna inte kommer att släppas ut på marknaden och/eller tas i bruk förrän överensstämmelse uppnåtts.
   Artikel 7
   Skyddsklausul
   1.   Om en medlemsstat konstaterar att en energianvändande produkt som är försedd med CE-märkning enligt artikel 5 och använd på det sätt som avses inte överensstämmer med alla de relevanta bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden, skall tillverkaren eller dennes representant vara skyldig att bringa den energianvändande produkten i överensstämmelse med bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden och/eller med CE-märkningen och se till att överträdelsen upphör enligt de villkor som medlemsstaten fastställer.
   Om det finns tillräckliga bevis för att den energianvändande produkten eventuellt brister i överensstämmelse skall medlemsstaten vidta de nödvändiga åtgärderna vilka, beroende på hur allvarlig den bristande överensstämmelsen är, kan innebära förbud att släppa ut den energianvändande produkten på marknaden tills överensstämmelse uppnåtts.
   Om den bristande överensstämmelsen fortsätter, skall medlemsstaten fatta beslut om att begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av den energianvändande produkten i fråga eller se till att den dras tillbaka från marknaden.
   Om produkten förbjuds eller dras tillbaka från marknaden skall kommissionen och de andra medlemsstaterna genast informeras.
   2.   I varje beslut som en medlemsstat fattar med stöd av detta direktiv vilket begränsar eller förbjuder utsläppandet på marknaden och/eller ibruktagande av en energianvändande produkt skall grunderna för beslutet anges.
   Ett sådant beslut skall genast delges den berörda parten, som samtidigt skall underrättas om vilka rättsmedel denne har enligt gällande lag i den berörda medlemsstaten samt vilka tidsfrister som gäller för dessa.
   3.   Medlemsstaten skall omedelbart underrätta kommissionen och de övriga medlemsstaterna om varje beslut som fattats i enlighet med punkt 1, med angivande av skälen för beslutet och särskilt med uppgift om huruvida den bristande överensstämmelsen beror på

               a)

               underlåtenhet att uppfylla kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden,

               b)

               felaktig tillämpning av de harmoniserade standarder som avses i artikel 10.2,

               c)

               brister i de harmoniserade standarder som avses i artikel 10.2.

         4.   Kommissionen skall utan dröjsmål inleda samråd med de berörda parterna och får inhämta tekniska utlåtanden från oberoende externa experter.
   Efter samrådet skall kommissionen omedelbart underrätta den medlemsstat som har fattat beslutet samt de övriga medlemsstaterna om sin uppfattning.
   Om kommissionen anser att beslutet inte är välgrundat, skall den omedelbart underrätta medlemsstaterna om detta.
   5.   Om det beslut som avses i punkt 1 baseras på brister i en harmoniserad standard, skall kommissionen omedelbart inleda det förfarande som avses i artikel 10.2, 10.3 och 10.4. Kommissionen skall samtidigt underrätta den kommitté som avses i artikel 19.1.
   6.   Medlemsstaterna och kommissionen skall, när så är motiverat, vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa sekretess för de uppgifter som lämnats under förfarandet.
   7.   De beslut som medlemsstaterna fattar i enlighet med denna artikel skall offentliggöras på ett klart och öppet sätt.
   8.   Kommissionens yttrande om dessa beslut skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 8
   Bedömning av överensstämmelse
   1.   Innan en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk, skall tillverkaren eller dennes representant se till att en bedömning görs av produktens överensstämmelse med alla de relevanta kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden.
   2.   Förfarandena för bedömningen av överensstämmelse skall anges i genomförandeåtgärderna och ge tillverkarna möjlighet att välja mellan intern designkontroll enligt bilaga IV och ledningssystemet enligt bilaga V. När det är motiverat och står i proportion till riskerna, skall förfarandet för bedömning av överensstämmelse anges bland tillämpliga moduler i enlighet med beslut 93/465/EEG.
   Om en medlemsstat har starka indikationer på att en energianvändande produkt troligen brister i överensstämmelse skall den medlemsstaten så fort som möjligt offentliggöra en grundlig bedömning av den energianvändande produktens överensstämmelse. Bedömningen kan utföras av ett behörigt organ för att i god tid kunna vidta eventuella korrigerande åtgärder.
   Om en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder utformas av en organisation som är registrerad i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av den 19 mars 2001 om frivilligt deltagande för organisationer i gemenskapens miljölednings- och miljöredovisningsordning (EMAS) (25) och designfunktionen omfattas av denna registrering, skall denna organisations ledningssystem förutsättas överensstämma med kraven i bilaga V till detta direktiv.
   Om en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder utformas av en organisation vars ledningssystem omfattar produktdesignen och som genomförts i enlighet med harmoniserade standarder vars referensnummer har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, skall detta ledningssystem förutsättas överensstämma med motsvarande krav i bilaga V.
   3.   När en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärder har släppts ut på marknaden eller tagits i bruk, skall tillverkaren eller dennes representant bevara relevanta handlingar om den genomförda bedömningen av överensstämmelse och de försäkringar om överensstämmelse som utfärdats samt hålla dem tillgängliga för inspektion av medlemsstaterna under tio år efter det att den sista energianvändande produkten har tillverkats.
   De relevanta handlingarna skall ställas till förfogande senast tio dagar efter mottagandet av en begäran från den behöriga myndigheten i en medlemsstat.
   4.   De handlingar om bedömningen av överensstämmelse och försäkran om överensstämmelse som avses i artikel 5 skall utarbetas på något av gemenskapens officiella språk.
   Artikel 9
   Förutsatt överensstämmelse
   1.   Medlemsstaterna skall betrakta energianvändande produkter som är CE-märkta enligt artikel 5 som överensstämmande med de relevanta bestämmelserna i den tillämpliga genomförandeåtgärden.
   2.   Medlemsstaterna skall betrakta energianvändande produkter för vilka harmoniserade standarder har tillämpats och vilkas referensnummer har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning som överensstämmande med alla de relevanta kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärd som dessa standarder rör.
   3.   En energianvändande produkt som tilldelats gemenskapens miljömärke i enlighet med förordning (EG) nr 1980/2000 skall förutsättas överensstämma med kraven på ekodesign i den tillämpliga genomförandeåtgärden, om miljömärkningen uppfyller dessa krav.
   4.   För förutsatt överensstämmelse inom ramen för detta direktiv får kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 19.2 besluta att andra miljömärken uppfyller villkor motsvarande villkoren för gemenskapens miljömärke i enlighet med förordning (EG) nr 1980/2000. De energianvändande produkter som har tilldelats sådana andra miljömärken skall förutsättas överensstämma med kraven på ekodesign i den tillämpliga genomförandeåtgärden, om miljömärkningen uppfyller dessa krav.
   Artikel 10
   Harmoniserade standarder
   1.   Medlemsstaterna skall i möjligaste mån se till att lämpliga åtgärder vidtas för att göra det möjligt att samråda med berörda parter på nationell nivå i samband med utarbetandet och övervakningen av de harmoniserade standarderna.
   2.   Om en medlemsstat eller kommissionen anser att de harmoniserade standarder vilkas tillämpning förutsätts uppfylla specifika bestämmelser i en tillämplig genomförandeåtgärd inte helt uppfyller dessa bestämmelser, skall den berörda medlemsstaten eller kommissionen informera den ständiga kommitté som inrättades genom artikel 5 i direktiv 98/34/EG om detta och ange skälen. Kommittén skall så snabbt som möjligt avge ett yttrande.
   3.   Mot bakgrund av kommitténs yttrande skall kommissionen besluta att offentliggöra, inte offentliggöra, delvis offentliggöra, behålla eller dra tillbaka hänvisningarna till de berörda harmoniserade standarderna i Europeiska unionens officiella tidning.
   4.   Kommissionen skall underrätta det berörda europeiska standardiseringsorganet och om nödvändigt utfärda ett nytt mandat för att revidera de berörda harmoniserade standarderna.
   Artikel 11
   Krav på komponenter och underenheter
   Det får i genomförandeåtgärderna krävas att de tillverkare eller representanter för dessa som släpper ut komponenter och underenheter på marknaden och/eller tillhandahåller dem för att tas i bruk skall lämna tillverkaren av en energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärderna relevanta uppgifter om komponenternas eller underenheternas materialsammansättning samt energi-, material- och/eller resursanvändning.
   Artikel 12
   Administrativt samarbete och informationsutbyte
   1.   Medlemsstaterna skall se till att lämpliga åtgärder vidtas för att uppmuntra myndigheter med ansvar för genomförandet av detta direktiv att samarbeta med varandra samt att informera varandra och kommissionen för att bidra till ett väl fungerande direktiv, särskilt genomförandet av artikel 7.
   I det administrativa samarbetet och informationsutbytet skall elektroniska kommunikationsmedel utnyttjas i största möjliga mån, varvid relevanta gemenskapsprogram kan ge stöd.
   Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om vilka myndigheter som är ansvariga för tillämpningen av detta direktiv.
   2.   De närmare detaljerna kring och strukturen för informationsutbytet mellan kommissionen och medlemsstaterna skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.
   3.   Kommissionen skall vidta lämpliga åtgärder för att uppmuntra och bidra till det samarbete mellan medlemsstaterna som avses i denna artikel.
   Artikel 13
   Små och medelstora företag
   1.   När det gäller program som små och medelstora företag och mycket små företag kan gynnas av skall kommissionen beakta initiativ som hjälper små och medelstora företag och mycket små företag att integrera miljöaspekter, energieffektivitet inkluderat, i designen av sina produkter.
   2.   Medlemsstaterna skall se till, särskilt genom att stärka nätverk och strukturer för stöd, att små och medelstora företag och mycket små företag uppmuntras att tillämpa en miljövänlig strategi redan i samband med produktdesignen, och att anpassa sig till kommande europeisk lagstiftning.
   Artikel 14
   Konsumentinformation
   I enlighet med tillämplig genomförandeåtgärd skall tillverkare, på det sätt de anser lämpligt, se till att konsumenter av energianvändande produkter får

               —

               nödvändig information om den roll de kan fylla för en hållbar användning av produkten,

               —

               produktens ekologiska profil och fördelarna med ekodesign, om genomförandeåtgärderna kräver det.

         Artikel 15
   Genomförandeåtgärder
   1.   När en energianvändande produkt uppfyller kriterierna i punkt 2 skall den omfattas av en genomförandeåtgärd eller en självreglering i enlighet med punkt 3 b. När kommissionen antar genomförandeåtgärder skall den agera i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.
   2.   De kriterier som avses i punkt 1 är följande:

               a)

               Den energianvändande produkten skall stå för en betydande försäljnings- och handelsvolym inom gemenskapen som tyder på mer än 200 000 enheter under ett år enligt senast tillgängliga uppgifter.

               b)

               Den energianvändande produkten skall, med beaktande av de kvantiteter som släpps ut på marknaden och/eller tas i bruk, ha betydande miljöpåverkan inom gemenskapen, i enlighet med gemenskapens strategiska prioriteringar i beslut nr 1600/2002/EG.

               c)

               Den energianvändande produkten skall ha en betydande potential för förbättring när det gäller miljöpåverkan utan att det medför orimliga kostnader, och särskilt ta hänsyn till:

                           —

                           Avsaknad av annan relevant gemenskapslagstiftning eller oförmåga hos marknadskrafterna att ta itu med problemet på lämpligt sätt.

                           —

                           Stor skillnad i miljöprestanda mellan energianvändande produkter på marknaden med likvärdig funktion.

         3.   När kommissionen utarbetar ett utkast till genomförandeåtgärd skall den beakta eventuella synpunkter från den kommitté som avses i artikel 19.1 samt

               a)

               gemenskapens prioriteringar på miljöområdet, t.ex. dem som fastställs i beslut nr 1600/2002/EG eller i Europeiska klimatförändringsprogrammet från kommissionen,

               b)

               relevant gemenskapslagstiftning och självreglering, t.ex. frivilliga avtal, som efter en bedömning i enlighet med artikel 17 förväntas uppnå de politiska målen snabbare eller till lägre kostnad än vid obligatoriska krav.

         4.   När kommissionen utarbetar ett utkast till genomförandeåtgärd skall den

               a)

               beakta den energianvändande produktens livscykel och alla väsentliga miljöaspekter, bland annat energieffektiviteten; omfattningen på analysen av miljöaspekterna och förbättringarnas genomförbarhet skall stå i proportion till deras betydelse; antagandet av kraven på ekodesign vad gäller en energianvändande produkts väsentliga miljöaspekter skall inte försenas i onödan på grund av osäkerheter beträffande andra aspekter,

               b)

               genomföra en analys av effekterna på miljö, konsumenter och tillverkare, inbegripet små och medelstora företag, i fråga om konkurrenskraft, innovation, marknadstillträde samt kostnader och nytta, även på marknader utanför gemenskapen,

               c)

               beakta befintlig nationell miljölagstiftning som medlemsstaterna anser relevant,

               d)

               hålla lämpliga samråd med berörda aktörer,

               e)

               förbereda en motivering till utkastet till genomförandeåtgärd på grundval av den bedömning som avses i led b,

               f)

               fastställa genomförandedatum, eventuella stegvisa åtgärder eller övergångsåtgärder eller övergångsperioder, med beaktande av i synnerhet eventuella konsekvenser för små och medelstora företag eller för särskilda produktgrupper som främst tillverkas av små och medelstora företag.

         5.   Genomförandeåtgärder skall uppfylla samtliga nedanstående kriterier:

               a)

               Det får inte bli betydande negativa konsekvenser när det gäller produktens sätt att fungera, sett ur användarens synvinkel.

               b)

               Hälsa, säkerhet och miljö får inte påverkas negativt.

               c)

               Det får inte bli betydande negativa konsekvenser för konsumenterna, i synnerhet i fråga om produktens prisnivå och livscykelkostnader.

               d)

               Det får inte bli betydande negativa konsekvenser för industrins konkurrenskraft.

               e)

               I princip får fastställandet av ett krav på ekodesign inte få till följd att tillverkarna måste använda patentskyddad teknik.

               f)

               Åtgärderna får inte medföra en orimlig administrativ börda för tillverkaren.

         6.   Genomförandeåtgärderna skall innehålla krav på ekodesign i enlighet med bilaga I och/eller bilaga II.
   Specifika krav på ekodesign skall införas för bestämda miljöaspekter som har betydande påverkan på miljön.
   I genomförandeåtgärderna får det också föreskrivas att det inte är nödvändigt med några krav på ekodesign när det gäller de i bilaga I del 1 angivna specifika parametrarna för ekodesign.
   7.   Kraven skall vara så formulerade att det garanteras att marknadsövervakningsmyndigheterna kan kontrollera de energianvändande produkternas överensstämmelse med kraven i genomförandeåtgärden. I genomförandeåtgärden skall specificeras huruvida kontrollförfarandet kan utföras antingen direkt på den energianvändande produkten eller med stöd av den tekniska dokumentationen.
   8.   Genomförandeåtgärderna skall omfatta punkterna i förteckningen i bilaga VII.
   9.   Kommissionens relevanta undersökningar och analyser under utarbetandet av genomförandeåtgärderna bör göras tillgängliga för allmänheten, med särskild hänsyn till tillgänglighet och användning för intresserade små och medelstora företag.
   10.   När så är lämpligt skall en genomförandeåtgärd som fastställer kraven för ekodesign åtföljas av riktlinjer för hur de olika miljöaspekterna skall vägas mot varandra, vilka skall antas av kommissionen i enlighet med artikel 19.2. Dessa riktlinjer skall omfatta särskilda egenskaper hos de små och medelstora företag som är verksamma inom produktsegment som berörs av genomförandeåtgärden. Vid behov och i enlighet med artikel 13.1 kan kommissionen ta fram ytterligare specialmaterial för att underlätta genomförandet för små och medelstora företag.
   Artikel 16
   Arbetsplan
   1.   I enlighet med kriterierna i artikel 15 och efter att ha hört det samrådsforum som avses i artikel 18 skall kommissionen senast den 6 juli 2007 upprätta en arbetsplan, som skall göras tillgänglig för allmänheten.
   I arbetsplanen skall det för de tre påföljande åren fastställas en vägledande förteckning över produktgrupper som skall betraktas som prioriterade för antagande av genomförandeåtgärder.
   Arbetsplanen skall ändras regelbundet av kommissionen efter det att den har hört samrådsforumet.
   2.   Under en övergångsperiod, medan den första arbetsplanen enligt punkt 1 utarbetas, skall kommissionen dock i enlighet med förfarandet i artikel 19.2, kriterierna i artikel 15 och efter att ha hört samrådsforumet, och om lämpligt, på förhand införa

               —

               genomförandeåtgärder och därvid börja med de produkter som i enlighet med Europeiska klimatförändringsprogrammet har fastställts erbjuda stora möjligheter till en kostnadseffektiv minskning av utsläppen av växthusgaser, till exempel utrustning för uppvärmning av byggnader och vatten, elektriska motorsystem, belysning i hushålls- och tjänstesektorn, hushållsapparater, kontorsutrustning i hushålls- och tjänstesektorn, konsumentelektronik samt värme-, ventilations- och klimatanläggningar,

               —

               en separat genomförandeåtgärd för att minska en produktgrupps stand by-förluster.

         Artikel 17
   Självreglering
   Frivilliga avtal eller andra åtgärder för självreglering som beskrivs som alternativ till genomförandeåtgärderna i detta direktiv skall minst bedömas utifrån bilaga VIII.
   Artikel 18
   Samrådsforum
   Kommissionen skall se till att den vid genomförandet av sina uppgifter, när det gäller varje genomförandeåtgärd, eftersträvar ett väl avvägt deltagande av företrädare för medlemsstaterna och alla produktens/produktgruppens relevanta intressenter, t.ex. industrin, inbegripet små och medelstora företag, hantverksföretag, fackföreningar, återförsäljare, detaljhandlare, importörer, miljöskyddsgrupper och konsumentorganisationer. Dessa parter skall i synnerhet bidra till att definiera och se över genomförandeåtgärderna, undersöka effektiviteten hos de etablerade systemen för marknadsövervakning och bedöma frivilliga avtal och andra åtgärder för självreglering. Dessa parter skall sammanträda i ett samrådsforum. Arbetsordningen för forumet skall fastställas av kommissionen.
   Artikel 19
   Kommittéförfarande
   1.   Kommissionen skall biträdas av en kommitté.
   2.   När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
   Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
   3.   Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
   Artikel 20
   Sanktioner
   Medlemsstaterna skall fastställa sanktioner för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas enligt detta direktiv. Sanktionerna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande, med hänsyn till graden av bristande överensstämmelse och antalet enheter med produkter med bristande överensstämmelse som släppts ut på gemenskapsmarknaden.
   Artikel 21
   Ändringar
   1.   Direktiv 92/42/EEG ändras på följande sätt:

               1)

               Artikel 6 skall utgå.

               2)

               Följande artikel skall införas:
               ”Artikel 10a
               Detta direktiv utgör en genomförandeåtgärd enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/32/EG av den 6 juli 2005 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter (26), när det gäller energieffektivitet under användning, i enlighet med det direktivet, och kan ändras eller upphävas i enlighet med artikel 19.2 i direktiv 2005/32/EG.

               3)

               Bilaga I avsnitt 2 skall utgå.

               4)

               Bilaga II skall utgå.

         2.   Direktiv 96/57/EG ändras på följande sätt:
   Följande artikel skall införas:

      ”Artikel 9a
      Detta direktiv utgör en genomförandeåtgärd enligt artikel 15 i Europaparlaments och rådets direktiv 2005/32/EG av den 6 juli 2005 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter (27), när det gäller energieffektivitet under användning, i enlighet med det direktivet, och kan ändras eller upphävas i enlighet med artikel 19.2 i direktiv 2005/32/EG.

   3.   Direktiv 2000/55/EG ändras på följande sätt:
   Följande artikel skall införas:

      ”Artikel 9a
      Detta direktiv utgör en genomförandeåtgärd enligt artikel 15 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/32/EG av den 6 juli 2005 om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter (28), när det gäller energieffektivitet under användning, i enlighet med det direktivet, och kan ändras eller upphävas i enlighet med artikel 19.2 i direktiv 2005/32/EG.

   Artikel 22
   Upphävande
   Direktiven 78/170/EEG och 86/594/EEG skall upphöra att gälla. Medlemsstaterna får fortsätta att tillämpa de befintliga nationella genomförandeåtgärder som antagits enligt direktiv 86/594/EEG till dess att nya genomförandeåtgärder för de berörda produkterna har antagits enligt det här direktivet.
   Artikel 23
   Översyn
   Kommissionen skall senast den 6 juli 2010 se över detta direktivs effektivitet, inklusive genomförandeåtgärder, tröskeln för genomförandeåtgärder, mekanismer för marknadsövervakning och eventuella relevanta incitament till självreglering, efter det att den har hört det samrådsforum som avses i artikel 18, samt när så är lämpligt förelägga Europaparlamentet och rådet förslag om ändring av direktivet.
   Artikel 24
   Sekretess
   Krav på tillverkarens och/eller dennes representants tillhandahållande av den information som avses i artikel 11 och i bilaga I del 2 skall vara proportionerliga, och hänsyn skall tas till legitim sekretess för kommersiellt känslig information.
   Artikel 25
   Genomförande
   1.   Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 11 augusti 2007. De skall genast underrätta kommissionen om detta.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 26
   Ikraftträdande
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 27
   Adressater
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Strasbourg den 6 juli 2005.

            På Europaparlamentets vägnar

         J. BORRELL FONTELLES

            Ordförande

            På rådets vägnar

         J. STRAW

            Ordförande

      (1)  EUT C 112, 30.4.2004, s. 25.

      (2)  Europaparlamentets yttrande av den 20 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 319), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 november 2004 (EUT C 38 E, 15.2.2005, s. 45), Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 april 2005 och rådets beslut av den 23 maj 2005.

      (3)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

      (4)  EGT L 220, 30.8.1993, s. 23.

      (5)  EGT C 136, 4.6.1985, s. 1.

      (6)  EGT C 141, 19.5.2000, s. 1.

      (7)  EGT L 297, 13.10.1992, s. 16. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

      (8)  EGT L 237, 21.9.2000, s. 1.

      (9)  EGT L 332, 15.12.2001, s. 1.

      (10)  EUT L 37, 13.2.2003, s. 24. Direktivet ändrat genom direktiv 2003/108/EG (EUT L 345, 31.12.2003, s. 106).

      (11)  EUT L 37, 13.2.2003, s. 19.

      (12)  EGT L 262, 27.9.1976, s. 201. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/98/EG (EUT L 305, 1.10.2004, s. 63).

      (13)  EGT L 167, 22.6.1992, s. 17. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG (EUT L 52, 21.2.2004, s. 50).

      (14)  EGT L 236, 18.9.1996, s. 36.

      (15)  EGT L 279, 1.11.2000, s. 33.

      (16)  EGT L 52, 23.2.1978, s. 32. Direktivet ändrat genom direktiv 82/885/EEG (EGT L 378, 31.12.1982, s. 19).

      (17)  EGT L 196, 26.7.1990, s. 15. Direktivet ändrat genom direktiv 93/68/EEG (EGT L 220, 30.8.1993, s. 1).

      (18)  EGT L 1, 4.1.2003, s. 65.

      (19)  EGT L 344, 6.12.1986, s. 24. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

      (20)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (21)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

      (22)  EGT L 194, 25.7.1975, s. 39. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

      (23)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet ändrat genom direktiv 94/31/EG (EGT L 168, 2.7.1994, s. 28).

      (24)  EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt (EUT L 236, 23.9.2003, s. 68).

      (25)  EGT L 114, 24.4.2001, s. 1.

      (26)  EGT L 191, 22.7.2005, s. 29.”

      (27)  EGT L 191, 22.7.2005, s. 29.”

      (28)  EGT L 191, 22.7.2005, s. 29.”

      BILAGA I
      Metod för att upprätta allmänna krav på ekodesign

         (se artikel 15)

      De allmänna kraven på ekodesign syftar till att förbättra produktens miljöprestanda och inriktas på produktens betydande miljöaspekter, utan att några gränsvärden fastställs. Metoden enligt denna bilaga kommer att tillämpas när det är olämpligt att fastställa gränsvärden för den produktgrupp som utvärderas. Kommissionen skall fastställa de betydande miljöaspekterna när den utarbetar det utkast till genomförandeåtgärd som skall överlämnas till den kommitté som avses i artikel 19, varvid dessa särskilt skall anges i genomförandeåtgärden.
      När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärder som innehåller allmänna krav på ekodesign enligt artikel 15 skall den för den energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärden fastställa de relevanta parametrarna för ekodesign bland dem som anges i förteckningen i del 1, kraven på tillhandahållande av information bland dem som anges i förteckningen i del 2 och de krav på tillverkaren som förtecknas i del 3.
      Del 1. Parametrar för ekodesign av energianvändande produkter

                  1.1

                  De betydande miljöaspekterna skall fastställas med beaktande av följande faser i produktens livscykel i den mån de rör produktdesignen:

                              a)

                              Urval och användning av råvaror.

                              b)

                              Tillverkning.

                              c)

                              Emballage, transport och distribution.

                              d)

                              Installation och underhåll.

                              e)

                              Användning.

                              f)

                              Uttjänt produkt, vilket innebär en energianvändande produkt i det tillstånd den är vid slutet av sin första användningsperiod och fram till det slutliga omhändertagandet.

                  1.2

                  För varje fas skall följande miljöaspekter bedömas, när det är relevant:

                              a)

                              Förväntad användning av material, energi och andra resurser, t.ex. färskvatten.

                              b)

                              Förväntade utsläpp i luft, vatten och mark.

                              c)

                              Förväntade föroreningar på grund av fysiska effekter, t.ex. buller, vibrationer, strålning och elektromagnetiska fält.

                              d)

                              Förväntad mängd avfall.

                              e)

                              Möjligheter till återanvändning och återvinning av material och/eller energi med hänsyn till direktiv 2002/96/EG.

                  1.3

                  När det är lämpligt skall följande parametrar särskilt användas och vid behov kompletteras med andra för att utvärdera möjligheten att förbättra de miljöaspekter som nämns i föregående punkt:

                              a)

                              Produktens vikt och volym.

                              b)

                              Användning av återvunnet material.

                              c)

                              Användning av energi, vatten och andra resurser under hela livscykeln.

                              d)

                              Användning av ämnen som är klassificerade som farliga för hälsan och/eller miljön enligt rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (1), och med hänsyn till lagstiftningen om utsläppande på marknaden och användning av särskilda ämnen, t.ex. direktiven 76/769/EEG eller 2002/95/EG.

                              e)

                              Mängd och art av de konsumtionsvaror som behövs för att korrekt använda och underhålla produkten.

                              f)

                              Möjlighet till återanvändning och materialåtervinning uttryckt i: antal använda material och komponenter, användning av standardkomponenter, tidsåtgång vid demontering, eventuella specialverktyg som behövs för demontering, användning av kodningsstandarder för komponenter och material för att kartlägga komponenter och material som kan återanvändas eller materialåtervinnas (även ISO-märkning av plastdelar), användning av material som är lätta att återvinna, enkel åtkomst till värdefulla och andra återvinningsbara komponenter och material, enkel åtkomst till komponenter och material som innehåller farliga ämnen.

                              g)

                              Införlivande av använda komponenter.

                              h)

                              Undvikande av tekniska lösningar som gör det svårare att återanvända och återvinna komponenter och hela apparater.

                              i)

                              Förlängning av livstiden uttryckt i: garanterad minimilivstid, garanterad minimileveranstid för reservdelar, modularitet, uppgraderingsmöjligheter, reparationsmöjligheter.

                              j)

                              Avfallsmängd och mängd farligt avfall.

                              k)

                              Utsläpp i luften (växthusgaser, försurande ämnen, flyktiga organiska föreningar, ozonnedbrytande ämnen, långlivade organiska föroreningar, tungmetaller, små partiklar och svävande partiklar) utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/68/EG av den 16 december 1997 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg (2).

                              l)

                              Utsläpp i vatten (tungmetaller, ämnen som är skadliga för syrebalansen, långlivade organiska föroreningar).

                              m)

                              Utsläpp i mark (särskilt läckage och utsläpp av farliga ämnen under produktens användning och risken för urlakning vid dess deponering som avfall).

            Del 2. Krav på tillhandahållande av information
      I genomförandeåtgärderna kan det krävas att tillverkaren skall tillhandahålla information, vilket kan påverka hur den energianvändande produkten hanteras, används eller återvinns av andra parter än tillverkaren t.ex.:

                  —

                  Information från produktdesignern om tillverkningsprocessen.

                  —

                  Konsumentinformation om en produkts viktigaste miljömässiga egenskaper och miljöprestanda skall följa med produkten när den släpps ut på marknaden för att göra det möjligt för konsumenterna att jämföra dessa aspekter av produkterna.

                  —

                  Konsumentinformation om hur produkten skall installeras, användas och underhållas för att minimera dess miljöpåverkan och för att säkra så lång livstid som möjligt, samt information om hur produkten skall lämnas tillbaka när den är uttjänt och i tillämpliga fall information om den period när reservdelar finns tillgängliga och om möjligheterna till uppgradering av produkter.

                  —

                  Uppgifter om behandlingsanläggningar för demontering, materialåtervinning eller omhändertagande av uttjänta produkter.

            Informationen bör om möjligt finnas på själva produkten.
      I dessa uppgifter skall hänsyn tas till förpliktelser i samband med annan gemenskapslagstiftning, t.ex. direktiv 2002/96/EG.
      Del 3. Krav på tillverkaren

                  1.

                  Tillverkare av en energianvändande produkt skall vara skyldiga att göra en bedömning av den energianvändande produktmodellen under hela dess livscykel, genom att arbeta med de miljöaspekter som i genomförandeåtgärden fastställs som sådana aspekter som kan ändras väsentligt genom produktdesignen och baserat på realistiska antaganden om normala förhållanden och syftet med användningen. Andra miljöaspekter kan utvärderas på frivillig basis.
                  På grundval av denna bedömning skall tillverkarna sedan fastställa dess ekologiska profil. Den skall baseras på de egenskaper hos produkten som är relevanta ur miljösynpunkt och resursanvändning och utsläpp/restprodukter under hela produktens livscykel uttryckt i fysiska, mätbara kvantiteter.

                  2.

                  Tillverkaren skall använda bedömningen för att utvärdera alternativa designlösningar och produktens uppnådda miljöprestanda i förhållande till riktmärken.
                  Riktmärken skall fastställas av kommissionen i genomförandeåtgärden på grundval av den information som samlats in när åtgärden utarbetades.
                  Vid valet av en särskild designlösning skall en lämplig balans uppnås mellan de olika miljöaspekterna och mellan miljöaspekter och andra relevanta faktorer, t.ex. hälsa och säkerhet, tekniska funktionskrav, krav på kvalitet och prestanda samt ekonomiska aspekter, även tillverkningskostnader och säljbarhet, samtidigt som all tillämplig lagstiftning skall följas.

         (1)  EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/73/EG (EUT L 152, 30.4.2004, s. 1).

         (2)  EGT L 59, 27.2.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/26/EG (EUT L 146, 30.4.2004, s. 1).

      BILAGA II
      Metod för att fastställa specifika krav på ekodesign

         (se artikel 15)

      Specifika krav på ekodesign syftar till att förbättra en viss miljöaspekt hos en produkt. De kan i tillämpliga fall vara utformade som krav på minskad förbrukning av en särskild resurs, t.ex. begränsningar av resursanvändningen i olika faser i produktens livscykel (t.ex. gränser för vattenförbrukning under produktens användningsfas, gränser för mängden av ett bestämt material som får ingå i produkten eller krav på att en viss mängd återvunnet material används).
      När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärder som innehåller specifika krav på ekodesign enligt artikel 15 skall den för den energianvändande produkt som omfattas av genomförandeåtgärden fastställa de relevanta parametrarna för ekodesign bland dem som anges i förteckningen i bilaga I del 1, och fastställa nivåerna på dessa krav i enlighet med förfarandet i artikel 19.2, enligt följande:

                  1.

                  Vid en teknisk, miljömässig och ekonomisk analys skall en rad representativa modeller av den energianvändande produkten på marknaden väljas ut och tekniska möjligheter för att förbättra produktens miljöprestanda identifieras, samtidigt som dessa alternativs ekonomiska bärkraft skall beaktas och märkbara försämringar för konsumenterna undvikas när det gäller prestanda eller användbarhet.
                  Den tekniska, miljömässiga och ekonomiska analysen skall också, för de miljöaspekter som beaktas, identifiera produkterna med bäst prestanda och bästa tillgängliga teknik på marknaden.
                  Prestandan hos de produkter som finns tillgängliga på internationella marknader och riktmärken i andra länders lagstiftning skall beaktas både i samband med analysen och när kraven fastställs.
                  På grundval av denna analys och med beaktande av den tekniska och ekonomiska genomförbarheten samt förbättringspotentialen, vidtas konkreta åtgärder i syfte att minimera produktens miljöpåverkan.
                  När det gäller de representativa modellernas energianvändning i drift skall nivån för energieffektivitet eller energianvändning fastställas i syfte att uppnå minsta möjliga kostnad för slutanvändarna under produktens hela livscykel och hänsyn skall tas till konsekvenserna för andra miljöaspekter. Vid analysen av livscykelkostnaderna används en realränta baserad på uppgifter från Europeiska centralbanken och en realistisk livstid för den energianvändande produkten. Den är baserad på summan av ändringarna i inköpsprisen (som följer av ändringar i industrikostnaderna) och i driftsutgifterna, som följer av de olika möjligheterna till tekniska förbättringar, som diskonteras under de representativa energianvändande produkternas livstid. Driftsutgifterna täcker i första hand energianvändning och ytterligare utgifter för andra resurser (t.ex. vatten eller rengöringsmedel).
                  Det skall genomföras en känslighetsanalys som omfattar de relevanta faktorerna (t.ex. priset på energi och andra resurser, kostnaden för råvaror eller produktionskostnader, diskonton) och i förekommande fall även de externa miljökostnaderna, inklusive uteblivna utsläpp av växthusgaser, i syfte att kontrollera om det skett väsentliga ändringar och om de övergripande slutsatserna håller. Kraven skall anpassas i överensstämmelse med detta.
                  En liknande metod kan tillämpas på andra resurser, t.ex. vatten.

                  2.

                  För att utveckla de tekniska, miljömässiga och ekonomiska analyserna kan uppgifter som är tillgängliga inom ramen för annan gemenskapsverksamhet användas.
                  Detsamma gäller uppgifter från befintliga program i andra delar av världen för fastställande av specifika krav på ekodesign för energianvändande produkter som förekommer vid handel med EU: s ekonomiska partner.

                  3.

                  Vid fastställande av datumet för kravets ikraftträdande skall hänsyn tas till hur lång tid det kommer att ta att ge produkten i fråga en ny design.

      BILAGA III
      CE-märkning

         (se artikel 5.2)

      CE-märkningen skall vara minst 5 mm hög. Om CE-märkningen förminskas eller förstoras skall proportionerna i ovanstående modell bibehållas.
      CE-märkningen skall anbringas på den energianvändande produkten. Om detta inte är möjligt skall märkningen anbringas på förpackningen och på de medföljande dokumenten.

      BILAGA IV
      Intern designkontroll

         (se artikel 8)

                  1.

                  I denna bilaga beskrivs det förfarande genom vilket tillverkaren eller dennes representant, som uppfyller de förpliktelser som fastställs i punkt 2 i denna bilaga, förklarar och försäkrar att den energianvändande produkten överensstämmer med relevanta krav i den tillämpliga genomförandeåtgärden. Försäkran om överensstämmelse kan omfatta en eller flera produkter och skall finnas tillgänglig hos tillverkaren.

                  2.

                  Tillverkaren skall sammanställa teknisk dokumentation som gör det möjligt att bedöma den energianvändande produktens överensstämmelse med kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden.
                  Denna dokumentation skall i synnerhet innehålla

                              a)

                              en allmän beskrivning av den energianvändande produkten och dess avsedda användning,

                              b)

                              resultaten av relevanta miljöbedömningsstudier som utförts av tillverkaren och/eller hänvisningar till litteratur om miljöbedömningar eller fallstudier som används av tillverkaren vid utvärdering, dokumentation och fastställande av olika lösningar för produktdesignen,

                              c)

                              produktens ekologiska profil om det krävs enligt genomförandeåtgärden,

                              d)

                              element i produktdesignspecifikationen som rör produktens miljömässiga designaspekter,

                              e)

                              en förteckning över de standarder som avses i artikel 10 och som helt eller delvis har använts samt en beskrivning av de lösningar som har valts för att uppfylla kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden, om de standarder som avses i artikel 10 inte har använts eller om dessa standarder inte fullt ut täcker kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden,

                              f)

                              en kopia av de uppgifter som rör produktens miljömässiga designaspekter som skall lämnas i enlighet med kraven i bilaga I del 2,

                              g)

                              resultaten av mätningarna av de krav på ekodesign som utförts, även detaljer om dessa mätningars överensstämmelse med de krav på ekodesign som fastställs i den tillämpliga genomförandeåtgärden.

                  3.

                  Tillverkaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att produkten kommer att tillverkas i enlighet med de designspecifikationer som avses i punkt 2 och i enlighet med kraven i den tillämpliga åtgärden.

      BILAGA V
      Ledningssystem för bedömning av överensstämmelse

         (se artikel 8)

                  1.

                  I denna bilaga beskrivs det förfarande genom vilket den tillverkare som uppfyller förpliktelserna i punkt 2 i denna bilaga, förklarar och försäkrar att den energianvändande produkten uppfyller kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden. Försäkran om överensstämmelse kan omfatta en eller flera produkter och skall bevaras av tillverkaren.

                  2.

                  Ett ledningssystem kan användas för bedömning av överensstämmelse av den energianvändande produkten förutsatt att tillverkaren inför de miljörelaterade delar av ledningssystemet som avses i punkt 3 i denna bilaga.

                  3.

                  Miljödelar i ledningssystemet
                  I denna punkt anges de delar i ett ledningssystem och de förfaranden genom vilka tillverkaren kan påvisa att den energianvändande produkten uppfyller kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden.

                  3.1

                  Policy beträffande produktens miljöprestanda
                  Tillverkaren skall kunna påvisa överensstämmelse med kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden. Tillverkaren skall också kunna tillhandahålla ramar för att fastställa och revidera målsättningar och indikatorer för produktens miljöprestanda, för att förbättra produktens övergripande miljöprestanda.
                  Alla de åtgärder som antagits av tillverkaren för att förbättra produktens övergripande miljöprestanda och fastställa produktens ekologiska profil, genom design och tillverkning, om det krävs enligt genomförandeåtgärden, skall dokumenteras systematiskt och grundligt i form av skriftliga förfaranden och instruktioner.
                  Dessa förfaranden och instruktioner skall särskilt omfatta en adekvat beskrivning av

                              —

                              förteckningen över dokument som skall upprättas för att påvisa den energianvändande produktens överensstämmelse, och som — om det är relevant — skall göras tillgängliga,

                              —

                              målsättningarna och indikatorerna för produktens miljöprestanda samt organisationsstruktur, ansvarsområden och ledningens befogenheter ävensom resursfördelningen när det gäller genomförande och uppdatering,

                              —

                              de kontroller och tester som skall utföras efter tillverkningen för att kontrollera produktens prestanda i förhållande till indikatorerna för miljöprestanda,

                              —

                              förfaranden för kontroll av den krävda dokumentationen och garantier för att den uppdateras,

                              —

                              metoden för att kontrollera miljöinslagens genomförande och effektivitet i ledningssystemet.

                  3.2

                  Planering
                  Tillverkaren skall fastställa och uppdatera

                              a)

                              förfaranden för fastställandet av produktens ekologiska profil,

                              b)

                              målsättningar och indikatorer för produktens miljöprestanda, i vilka hänsyn tas till tekniska alternativ för att uppfylla de tekniska och ekonomiska kraven,

                              c)

                              ett program för att uppnå dessa målsättningar.

                  3.3

                  Genomförande och dokumentation

                  3.3.1

                  Dokumentationen av ledningssystemet bör särskilt ange följande:

                              a)

                              Ansvarsområden och befogenheter skall definieras och dokumenteras i syfte att säkra produktens miljöprestanda, samtidigt som det rapporteras om hur översyn och förbättringar genomförs.

                              b)

                              Det skall utarbetas dokument med beskrivningar av den metod för designkontroll och verifikation som införts och de förfaranden och systematiska åtgärder som används vid produktdesignen.

                              c)

                              Tillverkaren skall upprätta och uppdatera information för att beskriva de viktigaste miljörelaterade delarna i ledningssystemet och förfarandena för att kontrollera alla dokument som krävs.

                  3.3.2

                  Dokumentationen av den energianvändande produkten skall särskilt ange följande:

                              a)

                              En allmän beskrivning av den energianvändande produkten och dess avsedda användning.

                              b)

                              Resultaten av relevanta miljöbedömningsstudier som utförts av tillverkaren och/eller hänvisningar till litteratur om miljöbedömningar eller fallstudier som används av tillverkaren vid utvärdering, dokumentation och fastställande av olika lösningar för produktdesignen.

                              c)

                              Produktens ekologiska profil om det krävs enligt genomförandeåtgärden.

                              d)

                              Dokument som innehåller en redogörelse för resultaten av mätningarna av de krav på ekodesign som genomförts, även detaljerade uppgifter om dessa mätningars överensstämmelse med de krav på ekodesign som fastställs i den tillämpliga genomförandeåtgärden.

                              e)

                              Tillverkaren skall fastställa specifikationer, i vilka det särskilt framgår vilka standarder som tillämpats. Om standarderna i artikel 10 inte tillämpats eller om de inte fullt ut omfattar kraven i den tillämpliga genomförandeåtgärden, skall specifikationerna innehålla en beskrivning av de medel som använts för att uppnå överensstämmelse.

                              f)

                              En kopia av den information som rör produktens miljömässiga designaspekter som skall lämnas i enlighet med kraven i bilaga I del 2.

                  3.4

                  Kontroll och korrigerande åtgärder

                              a)

                              Tillverkaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att produkten kommer att tillverkas i enlighet med designspecifikationerna och med kraven i den tillämpliga genomförande åtgärden.

                              b)

                              Tillverkaren skall fastställa och uppdatera förfaranden för att undersöka och hantera bristande överensstämmelse samt genomföra de ändringar i de dokumenterade förfarandena som följer av de korrigerande åtgärderna.

                              c)

                              Tillverkaren skall minst vart tredje år utföra en fullständig intern revision av ledningssystemet med avseende på dess miljödelar.

      BILAGA VI
      Försäkran om överensstämmelse

         (se artikel 5.3)

      EG-försäkran om överensstämmelse skall innehålla följande upplysningar:

                  1.

                  Namn och adress på tillverkaren eller dennes representant.

                  2.

                  En beskrivning av modellen så att den kan identifieras entydigt.

                  3.

                  I förekommande fall, hänvisningar till de harmoniserade standarder som använts.

                  4.

                  I förekommande fall, övriga tekniska standarder och specifikationer som använts.

                  5.

                  I förekommande fall, hänvisningar till annan gemenskapslagstiftning som innehåller bestämmelser om anbringande av CE-märkningen.

                  6.

                  Namnet på den person som är bemyndigad att underteckna bindande dokument på tillverkarens eller dennes representants vägnar, samt personens underskrift.

      BILAGA VII
      Genomförandeåtgärdernas innehåll

         (se artikel 15.8)

      Genomförandeåtgärden skall särskilt innehålla följande:

                  1.

                  En exakt definition av den eller de typer av energianvändande produkter som omfattas.

                  2.

                  Kraven på ekodesign för de energianvändande produkter som omfattas, genomförandedatum, stegvisa åtgärder eller övergångsåtgärder eller övergångsperioder.

                              —

                              Om det rör sig om allmänna krav på ekodesign, skall de relevanta faserna och aspekterna bland dem som nämns i punkt 1.1 och 1.2 i bilaga I, åtföljda av exempel på parametrar bland dem som nämns i punkt 1.3 i bilaga I, anges som riktlinjer för att utvärdera förbättringarna i fråga om fastställda miljöaspekter.

                              —

                              Om det rör sig om specifika krav på ekodesign skall nivån anges.

                  3.

                  De parametrar för ekodesign som avses i bilaga I del 1 för vilka inga krav på ekodesign är nödvändiga.

                  4.

                  Kraven rörande installationen av den energianvändande produkten, om det är direkt relevant för miljöprestandan.

                  5.

                  De mätningsstandarder och/eller mätmetoder som skall användas. Om möjligt skall harmoniserade standarder vilkas referensnummer offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning användas.

                  6.

                  Närmare upplysningar om bedömningen av överensstämmelse enligt beslut 93/465/EEG

                              —

                              Om de moduler som skall användas skiljer sig från modul A, skall de faktorer som leder till att ett särskilt förfarande väljs anges.

                              —

                              Om det är relevant, skall kriterierna för godkännande och/eller certifiering av tredje part anges.

                        Om andra moduler fastställs i andra EG-krav för samma energianvändande produkt, skall modulen som fastställs i genomförandeåtgärden gälla för det berörda kravet.

                  7.

                  Krav på att tillverkarna skall överlämna uppgifter, framför allt om de faktorer i den tekniska dokumentationen som behövs för att underlätta kontrollen av huruvida den energianvändande produkten överensstämmer med genomförandeåtgärden.

                  8.

                  Längden på den övergångsperiod under vilken medlemsstaterna skall tillåta utsläppande på marknaden och/eller ibruktagande av energianvändande produkter som uppfyller gällande bestämmelser inom deras territorium vid den tidpunkt då genomförandeåtgärden antas.

                  9.

                  Datum för utvärderingen och en eventuell revidering av genomförandeåtgärden, med hänsyn till takten i den tekniska utvecklingen.

      BILAGA VIII
      Förutom det grundläggande rättsliga kravet på att självregleringsinitiativ skall vara förenliga med alla bestämmelser i fördraget (framför allt om den inre marknaden och konkurrens) samt med gemenskapens internationella åtaganden, bland dem också bestämmelserna för multilateral handel, kan följande icke uttömmande förteckning över vägledande kriterier användas för att bedöma möjligheten att godkänna självregleringsinitiativ som alternativ till en genomförandeåtgärd enligt detta direktiv:
      1.   Möjligheter till deltagande
      Aktörer från tredjeländer skall ha möjlighet att delta i både självregleringsinitiativens förberedande fas och genomförandefas.
      2.   Mervärde
      Självregleringsinitiativen skall skapa ett mervärde (jämfört med den vanliga näringsverksamheten) i form av bättre miljöprestanda som helhet hos de energianvändande produkter som berörs av dem.
      3.   Representativitet
      Näringslivet och dess sammanslutningar som medverkar i en självreglerande åtgärd skall företräda en bred majoritet av den relevanta ekonomiska sektorn, med så få undantag som möjligt. Man skall se till att konkurrensbestämmelserna respekteras.
      4.   Kvantitativt uttryckta och etappvis fördelade mål
      De mål som uppställs av de berörda parterna skall vara klara och entydiga och ha en väldefinierad utgångspunkt. Om ett självregleringsinitiativ omfattar en längre tidsrymd skall även etappmål ingå. Övervakningen av att målen och etappmålen nås skall kunna ske på ett trovärdigt sätt och till ett överkomligt pris med hjälp av klara och tillförlitliga indikatorer. Utvecklingen av dessa indikatorer skall underlättas med hjälp av information från forskning samt vetenskapliga och tekniska bakgrundsuppgifter.
      5.   Det civila samhällets medverkan
      För att tillförsäkra insyn skall självregleringsinitiativen offentliggöras, även med hjälp av Internet och andra elektroniska informationsmedel.
      Samma skall gälla för etappvisa och slutliga övervakningsrapporter. De berörda parterna, däribland medlemsstater, näringslivet, frivilligorganisationer på miljöområdet och konsumentföreningar, skall uppmuntras att yttra sig om självregleringsinitiativen.
      6.   Övervakning och rapportering
      Varje självregleringsinitiativ skall ha ett väl utformat system för övervakning med en tydlig ansvarsfördelning mellan näringslivet och oberoende kontrollörer. Kommissionens avdelningar skall inbjudas att tillsammans med parterna i självregleringsinitiativet övervaka att målen nås.
      Planen för övervakning och rapportering skall vara ingående, medge insyn och präglas av objektivitet. Det tillkommer kommissionens avdelningar att med bistånd av den kommitté som avses i artikel 19.1 bedöma om målen i de frivilliga avtalen eller andra åtgärder för självreglering har uppnåtts.
      7.   Kostnadseffektiv förvaltning av självregleringsinitiativ
      Förvaltningskostnaderna för självregleringsinitiativ, framför allt för övervakningen, får inte vara oskäligt betungande i förhållande till initiativens mål samt jämfört med andra tillgängliga politiska styrmedel.
      8.   Hållbarhet
      Självregleringsinitiativen skall utgöra ett svar på de politiska målen för detta direktiv, bland dem dess helhetsperspektiv, och vara förenliga med de ekonomiska och sociala dimensionerna av en hållbar utveckling. Skyddet av konsumenternas intressen (hälsa, livskvalitet och ekonomiska intressen) skall också ingå i målen.
      9.   Förenlighet med andra incitament
      Självregleringsinitiativen kommer knappast att leda till de resultat som förväntas om andra faktorer och incitament, såsom marknadens krav, skatter eller nationell lagstiftning, ger motstridiga signaler till dem som medverkar i sådana initiativ. Politisk konsekvens är viktig i detta sammanhang och skall beaktas vid bedömningen av effekten hos ett självregleringsinitiativ.


title: Rådets direktiv 2009/69/EG av den 25 juni 2009 om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt vad gäller skatteundandragande vid import

text:
               4.7.2009

               SV

               Europeiska unionens officiella tidning

               L 175/12

      RÅDETS DIREKTIV 2009/69/EG
   av den 25 juni 2009
   om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt vad gäller skatteundandragande vid import
   EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
   med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93,
   med beaktande av kommissionens förslag,
   med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
   med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och
   av följande skäl:

               (1)

               I slutsatserna från sitt möte den 28 november 2006 enades rådet (ekonomiska och finansiella frågor) om att som ett komplement till de nationella insatserna utarbeta en strategi mot skattebedrägeri på gemenskapsnivå, i synnerhet bedrägeri när det gäller indirekta skatter.

               (2)

               Vissa åtgärder som har diskuterats i detta sammanhang kräver en ändring av direktiv 2006/112/EG (3).

               (3)

               Import av varor är undantagen från mervärdesskatt om den följs av en leverans eller överföring av dessa varor till en beskattningsbar person i en annan medlemsstat. Medlemsstaterna fastställer villkoren för beviljande av detta undantag från skatteplikt. Erfarenheterna visar dock att skiljaktiga tillämpningar utnyttjas av ekonomiska aktörer för att undvika att betala mervärdesskatt för varor som importeras under dessa omständigheter.

               (4)

               För att förhindra detta utnyttjande är det nödvändigt att, i fråga om vissa transaktioner, på gemenskapsnivå fastställa en uppsättning minimivillkor för tillämpningen av detta undantag.

               (5)

               Eftersom av dessa skäl målen för detta direktiv, dvs. att ta itu med undandragande av mervärdesskatt, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

               (6)

               I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (4) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som såvitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

               (7)

               Direktiv 2006/112/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

         HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
   Artikel 1
   Direktiv 2006/112/EG ska ändras på följande sätt:

               1.

               Artikel 22 ska ersättas med följande:
               ”Artikel 22
               Om de väpnade styrkorna i en stat som är part i Nordatlantiska fördraget, för eget bruk eller för bruk av den civilpersonal som åtföljer dem, använder varor vars anskaffning inte skett enligt de allmänna regler om beskattning som gäller för en medlemsstats hemmamarknad, ska användningen likställas med ett gemenskapsinternt förvärv av varor mot ersättning, när import av dessa varor inte skulle omfattas av undantaget från skatteplikt enligt artikel 143.1 h.”

               2.

               I artikel 140 ska led b ersättas med följande:

                           ”b)

                           Gemenskapsinterna förvärv av varor vilkas import under alla förhållanden skulle vara undantagen från skatteplikt i enlighet med artikel 143.1 a, b och c samt e-l.”

               3.

               Artikel 143 ska ändras på följande sätt:

                           a)

                           Inledningen ska ersättas med följande:
                           ”1.   Medlemsstaterna ska undanta följande transaktioner från skatteplikt:”

                           b)

                           Följande punkt ska läggas till:
                           ”2.   Det undantag som avses i punkt 1 d ska gälla i de fall då importen av varor följs av en varuleverans som undantagits från skatteplikt enligt artikel 138.1 och 138.2 c endast om importören vid importtillfället har lämnat minst följande uppgifter till importmedlemsstatens behöriga myndigheter:

                                       a)

                                       Sitt registreringsnummer för mervärdesskatt utfärdat i importmedlemsstaten eller det i importmedlemsstaten utfärdade registreringsnumret för mervärdesskatt för sin skatterepresentant som är ansvarig för betalningen av mervärdesskatt.

                                       b)

                                       Registreringsnumret för mervärdesskatt för den kund till vilken varorna levereras enligt artikel 138.1, vilket har utfärdats i en annan medlemsstat, eller importörens eget registreringsnummer för mervärdesskatt utfärdat i den medlemsstat där försändelsen eller transporten avslutas, när varorna överförs enligt artikel 138.2 c.

                                       c)

                                       Bevisning för att de importerade varorna är avsedda att transporteras eller försändas från importmedlemsstaten till en annan medlemsstat.

                                 Medlemsstaterna får dock föreskriva att den bevisning som avses i led c ska lämnas till de behöriga myndigheterna endast på begäran.”

         Artikel 2
   Införlivande
   1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv med verkan från och med den 1 januari 2011. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.
   När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
   2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
   Artikel 3
   Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
   Artikel 4
   Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

      Utfärdat i Luxemburg den 25 juni 2009.

            På rådets vägnar

         L. MIKO

            Ordförande

      (1)  Yttrande av den 24 april 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (2)  Yttrande av den 13 maj 2009 (ännu ej offentliggjort i EUT).

      (3)  EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.

      (4)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.