Avis juridique important

|

31989L0338

Rådets direktiv 89/338/EEG av den 27 april 1989 om ändring av direktiv 85/3/EEG om vikter, dimensioner och vissa andra tekniska egenskaper för vissa vägfordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 142 , 25/05/1989 s. 0003 - 0006 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 19 s. 0005  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 19 s. 0005

RÅDETS DIREKTIV av den 27 april 1989 om ändring av direktiv 85/3/EEG om vikter, dimensioner och vissa andra tekniska egenskaper för vissa vägfordon (89/338/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:I direktiv 85/3/EEG(4), senast ändrat genom direktiv 88/218/EEG(5), fastställs vissa vikter, dimensioner och andra tekniska egenskaper för vissa vägfordon avsedda för godstransport.Vissa vikter och dimensioner bör fastställas även för andra fordon, inklusive fordon som är avsedda för persontransport, nämligen motorfordon med två, tre och fyra axlar, inklusive ledbussar, och fordonskombinationer med fyra axlar.Hänsyn skall tas till fordonets utrustning (dubbelmonterade hjul och luftfjädring eller fjädring som betraktas som likvärdig inom gemenskapen) vid bestämning av högsta tillåtna vikter för motorfordon med tre eller fyra axlar och för tandemaxlar.Som följd av beskaffenheten av vissa delar av vägnätet i Irland och Storbritannien är det för tillfället inte möjligt att tillämpa samtliga bestämmelser i detta direktiv. Tillämpningen av vissa av dessa bestämmelser i dessa medlemsstater bör därför tillfälligt uppskjutas. Rådet skall på förslag från kommissionen senast den 1 juli 1989 fastställa den dag då dessa undantag upphör att gälla.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 85/3/EEG ändras på följande sätt:1. Artikel 1.1 a skall ersättas med följande:"a) dimensionerna för fordon som har minst fyra hjul, som är konstruerade för en hastighet som överstiger 25 km/tim och som är avsedda att användas på väg för- antingen godstransport och med en högsta totalvikt med last som överstiger 3,5 ton,- eller persontransport med mer än nio sittplatser, förarens sittplats inräknad."2. Artikel 2 skall ersättas med följande:"Artikel 2I detta direktiv avses med- "motorfordon": varje motordrivet fordon som för egen kraft körs på väg,- "släpvagn": varje fordon som är avsett att kopplas till ett motorfordon, med undantag för påhängsvagnar, och som är konstruerade och utrustade för godstransporter,- "påhängsvagn": varje fordon som är avsett att kopplas till ett motorfordon på så sätt att en del av påhängsvagnen vilar på motorfordonet och så att en väsentlig del av dess vikt och av dess last upptas av motorfordonet, och som är konstruerat och utrustat för godstransport,- "fordonskombination": antingen- varje fordonståg som består av ett motorfordon med en tillkopplad släpvagn, eller- varje ledat fordon som består av ett motorfordon med en tillkopplad påhängsvagn,- "tjockväggiga kylfordon": varje fordon med fast eller avtagbart karrosseri som är särskilt utrustat för godstransport vid reglerad temperatur enligt klasserna B, C, E och F i överenskommelsen av den 1 september 1970 om internationell transport av lättfördärvliga livsmedel och om den särskilda utrustning som skall användas för sådan transport (ATP) och vars sidoväggar inklusive isolering har en tjocklek av minst 45 mm,- "buss": varje fordon med mer än nio sittplatser inklusive förarens och som är konstruerat och utrustat för transport av passagerare och deras bagage. Fordonet kan ha en eller flera våningar och kan även dra en bagagesläpvagn,- "ledad buss": varje buss bestående av två stela sektioner som är kopplade till varandra via en led. På denna typ av fordon skall det finnas en förbindelse mellan passagerarutrymmena i de två stela sektionerna. Vid ledsektionerna skall passagerarna kunna förflytta sig fritt mellan de två stela sektionerna. Sammankoppling och isärkoppling av de två sektionerna skall endast kunna utföras i en verkstad,- "största tillåtna dimensioner": de största dimensioner som ett fordon är godkänt för enligt myndigheterna i den stat där fordonet är registrerat eller taget i bruk då fordonet används i internationell trafik enligt detta direktiv,- "högsta tillåtna vikt": den högsta vikt som ett lastat fordon är godkänt för enligt myndigheterna i den stat där fordonet är registrerat eller taget i bruk då fordonet används i internationell trafik enligt detta direktiv,- "högsta tillåtna axeltryck:" det högsta tryck från en enkel axel eller en axelkombination i belastat tillstånd som ett fordon är godkänt för enligt myndigheterna i den stat där fordonet är registrerat eller taget i bruk då fordonet används i internationell trafik enligt detta direktiv."3. Artikel 7 skall ersättas med följande:"Artikel 7Efter samråd med kommissionen skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv:- Från och med den 1 juli 1986 vad avser genomförandet av alla bestämmelserna i direktivet frånsett de som behandlas i följande strecksatser.- Senast den 1 januari 1989 vad avser genomförandet av punkt 1.2 b i bilaga 1.- Från och med den 1 januari 1990 vad avser genomförandet av artikel 4 och bilaga 2.- Från och med den 1 juli 1991 vad avser genomförandet av punkt 1 i bilaga 1 avseende fordon avsedda för persontransport.- Från och med den 1 januari 1992 vad avser genomförandet av punkt 3.4.1 i bilaga 1.- Från och med den 1 januari 1993 vad avser genomförandet av punkterna 2.2.3, 2.2.4, 2.3, 2.4, 3.4.2, 3.5 och 4.3 i bilaga 1.Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de åtgärder som de vidtar för att genomföra detta direktiv."4. Artikel 8 skall ändras på följande sätt:- I punkt 1 skall det första stycket ersättas med följande:"1. Bestämmelserna i artikel 3 vad avser de i punkterna 2.2.1, 2.2.2 och 3.3.2 i bilaga 1 nämnda normerna skall tillfälligt inte gälla för Irland och Storbritannien."- Punkt 3 skall ersättas med följande:"3. Bestämmelserna i artikel 3 vad avser de i punkt 3.4.1 i bilaga 1 nämnda normerna skall tillfälligt inte gälla för Irland och Storbritannien.Dessa två medlemsstater skall dock tillämpa artikel 3 för de i punkterna 2.2.1 och 2.2.2 i bilaga 1 nämnda fordonskombinationerna för vilka axeltrycket per drivaxel inte överstiger 10,5 ton."- Följande punkter skall införas:"5. Bestämmelserna i artikel 3 vad avser de i punkterna 2.2.3, 2.2.4, 2.3.1, 2.3.3, 2.4 och 3.4.2 i bilaga 1 nämnda normerna skall tillfälligt inte gälla för Irland och Storbritannien.Dessa två medlemsstater skall dock tillämpa artikel 3 för de i punkterna 2.2.3, 2.2.4, 2.3 och 2.4 i bilaga 1 nämnda fordonen för vilkaa) trycket per drivaxel inte överstiger 10,5 ton ochb) totalvikten i lastat tillstånd inte överstiger- 35 ton för de i punkterna 2.2.3 och 2.2.4 nämnda fordonen,- 17 ton för de i punkt 2.3.1 nämnda fordonen,- 30 ton för de i punkt 2.3.3 nämnda fordonen, under de villkor som anges i den punkten och i punkt 4.3,- 27 ton för de i punkt 2.4 nämnda fordonen.6. Kommissionen skall till rådet, senast en månad efter antagandet av detta direktiv, lämna in ett förslag grundat på detta direktiv om den dag då det i punkt 5 nämnda undantaget skall upphöra att gälla.Rådet skall med kvalificerad majoritet besluta om detta förslag före den 1 juli 1989."5. Bilaga 1 skall ändras enligt följande:a) Följande strecksats skall läggas till punkt 1.1:">Plats för tabell>";b) Följande tillägg skall göras till punkt 2.2:">Plats för tabell>";c) Följande punkter skall läggas till:">Plats för tabell>"d) Punkt 3 skall ändras på följande sätt:- Punkt 3.4 skall indelas på följande sätt:">Plats för tabell>";- Följande punkter skall läggas till:">Plats för tabell>"e) Följande skall läggas till punkt 4:"4.3Tillåten största vikt som beror på axelavståndetDen tillåtna största vikten i ton för ett fyraxlat motorfordon får inte överstiga fem gånger avståndet i meter mellan fordonets främre och bakersta axlar."Artikel 2 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Luxemburg den 27 april 1989.På rådets vägnarJ. BARRIONUEVO PENAOrdförande(1) EGT nr C 90, 11.9.1971, s. 25;EGT nr C 16, 18.1.1979, s. 3;EGT nr C 173, 2.7.1988, s. 12.(2) EGT nr C 124, 17.12.1971; s. 63,EGT nr C 144, 15.6.1981, s. 80;EGT nr C 187, 18.7.1988, s. 209.(3) EGT nr C 61, 10.6.1972, s. 5;EGT nr C 113, 7.5.1980, s. 14;EGT nr C 208, 8.8.1988, s. 56.(4) EGT nr L 2, 3.1.1985, s. 14.(5) EGT nr L 98, 15.4.1988, s. 48.


Avis juridique important

|

31994L0042

Rådets direktiv 94/42/EG av den 27 juli 1994 om ändring av direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 201 , 04/08/1994 s. 0026 - 0027 Finsk specialutgåva Område 3 Volym 60 s. 0088  Svensk specialutgåva Område 3 Volym 60 s. 0088

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1994 om ändring av direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (94/42/EG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Rådet har antagit direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden(4) och direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land(5).Det är nödvändigt att i ljuset av den här situationen ändra rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen(6), särskilt vad avser deras vistelsetid i en medlemsstat före förflyttning och de regler som gäller för handel med djur som är högst trettio dagar gamla.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Direktiv 64/432/EEG ändras på följande sätt:1. Följande stycke skall införas i artikel 2:"Uppsamlingsplats: varje plats, inklusive anläggningar och marknader, där nötkreatur eller svin som kommer från olika besättningar samlas för att utgöra sändningar av djur avsedda för handel, och som har den utrustning och de hjälpmedel som krävs för att hysa djur och som står under den ansvariga veterinärmyndighetens tillsyn. Denna myndighet skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att denna uppsamlingsplats för djur utgör en enhet som uppfyller de djurhälsokrav som fastställs i detta direktiv, och som töms på djur, rengörs och desinficeras efter varje försäljning och innan några nya djur släpps in. Dessa uppsamlingsplatser skall vara godkända för handelsändamål."2. Följande skall läggas till i artikel 3.2 i:"Om emellertid flera bestämmelseorter berörs skall djuren grupperas i det antal sändningar som motsvarar antalet bestämmelseorter. Varje sändning skall till bestämmelseorten åtföljas av det ovannämnda intyget. Detta undantag kan endast medges för mottagare som av den behöriga myndigheten på bestämmelseorten har registrerats i förväg och till godkända transportörer som är skyldiga att iaktta föreskrifter om desinficering av fordon och om djurskydd."3. Följande stycke skall införas i artikel 3.2 f iii:"Regler för godkännande av platser där desinficering kan utföras och de förfaranden som är nödvändiga för att säkerställa och kontrollera att veterinära krav uppfylls skall fastställas i enlighet med bestämmelserna i artikel 12."4. I artikel 3.7 och 3.9:i) skall ordet "marknad" ersättas med "uppsamlings-plats",ii) skall orden "eller uppsamlingsställe" utgå.5. Följande artikel 3a skall införas:"Artikel 3aUtan att det påverkar de kontroller som föreskrivs i direktiv 90/425/EEG skall medlemsstaterna säkerställa att djur som inte är födda på en bestämd anläggning och som under de närmast föregående trettio dagarna inte har vistats på den medlemsstatens territorium där anläggningen finns får föras in i den besättningen först sedan den veterinär som ansvarar för anläggingen har förvissat sig om att någon risk inte föreligger för att de aktuella djuren skall äventyra anläggningens hälso-status."6. Artikel 4 skall utgå.Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall senast den 1 januari 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.De författningar som medlemsstaterna antar skall innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning i samband med att de offentliggörs. Närmare föreskrifter om sådana hänvisningar skall fastställas av medlemsstaterna.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. Till dess att de bestämmelser som avses i detta direktiv har genomförts skall de relevanta nationella reglerna tillämpas i enlighet med de allmänna bestämmelserna i fördraget.Artikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1994.På rådets vägnarTh. WAIGELOrdförande(1) EGT nr C 33, 2.2.1994, s. 1.(2) EGT nr C 128, 9.5.1994.(3) EGT nr C 133, 16.5.1994, s. 31.(4) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktiv senast ändrat genom direktiv 92/118/EEG (EGT nr L 62, 15.3.1993, s. 49).(5) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktiv senast ändrat genom beslut 92/438/EEG (EGT nr L 243, 25.8.1992, s. 27).(6) EGT nr L 121, 29.7.1964, 1977/64. Direktiv senast ändrat genom direktiv 92/102/EEG (EGT nr L 355, 5.12.1992, s. 32).


Avis juridique important

|

32003L0122

Rådets direktiv 2003/122/Euratom av den 22 december 2003 om kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet och herrelösa strålkällor

Europeiska unionens officiella tidning nr L 346 , 31/12/2003 s. 0057 - 0064

Rådets direktiv 2003/122/Euratomav den 22 december 2003om kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet och herrelösa strålkällorEUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 31 andra stycket och artikel 32 i detta,med beaktande av det förslag som kommissionen utarbetat efter yttrande av en grupp personer som Vetenskapliga och tekniska kommittén utsett bland medlemsstaternas vetenskapliga experter i enlighet med artikel 31 i fördraget,efter att ha hört Europeiska ekonomiska och sociala kommittén,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), ochav följande skäl:(1) Enligt artikel 30 i fördraget skall det inom gemenskapen fastställas grundläggande normer för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning.(2) Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(2) är ett av flera direktiv om grundläggande säkerhetsnormer som antagits sedan 1959.(3) Enligt artikel 4.1 e i direktiv 96/29/Euratom krävs förhandstillstånd för bland annat verksamheter där radioaktiva strålkällor används för industriell radiografi, bearbetning av produkter, forskning eller exponering av personer för strålning i samband med medicinsk behandling. Det är lämpligt att utvidga detta krav till all verksamhet som omfattar radioaktiva strålkällor med hög aktivitet för att ytterligare minska risken för olyckor med sådana strålkällor.(4) Innan tillstånd beviljas bör det finnas lämpliga arrangemang och bestämmelser för en säker hantering av strålkällor.(5) Internationella atomenergiorganet (IAEA) utfärdar föreskrifter om säker transport av radioaktivt material vilka omfattar aktivitetsgränser för kraven i föreskrifterna. Dessa aktivitetsgränser bör vara en lämplig utgångspunkt när slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet definieras i detta direktiv(3).(6) I direktiv 96/29/Euratom fastställs värden för vilka undantag medges när det gäller verksamheters rapportering till myndigheterna. De värden som fastställs i det direktivet grundas på en försumbar risknivå. Eftersom den administrativa börda som påläggs innehavare av små strålkällor genom det här direktivet bör stå i proportion till de möjliga hälsoskadorna, bör definitionen av radioaktiva strålkällor med hög aktivitet inte utvidgas till att omfatta undantagsnivåerna i direktiv 96/29/Euratom.(7) För transport av slutna strålkällor mellan medlemsstater gäller det förfarande som fastställs i rådets förordning (Euratom) nr 1493/93 av den 8 juni 1993 om transport av radioaktiva ämnen mellan medlemsstater(4).(8) Även om dessa rättsliga krav i gällande gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning ger ett grundläggande skydd, medför strålkällor med hög aktivitet fortfarande betydande risker för människors hälsa och för miljön, och bör därför underkastas strikt kontroll från det att de tillverkas till dess att de placeras i en godkänd anläggning för långtidslagring eller slutförvaring.(9) För att förhindra strålningsolyckor och strålskador är det nödvändigt att känna till var alla strålkällor med hög aktivitet befinner sig och att registrera och kontrollera dessa uppgifter, från det att strålkällan tillverkas eller importeras till gemenskapen till dess att den placeras i en godkänd anläggning för långtidslagring eller slutförvaring eller exporteras från gemenskapen. Ändrade förhållanden beträffande strålkällor med hög aktivitet, t.ex. annan placering eller användning skall också registreras och anmälas. Fysiska och ekonomiska faktorer får inte hindra att sådana strålkällor återanvänds, återvinns eller slutförvaras på ett korrekt sätt när de kasseras under omständigheter som rimligen kan förutses.(10) Fall av oavsiktlig exponering bör anmälas till den behöriga myndigheten.(11) Förflyttningar av strålkällor med hög aktivitet inom gemenskapen gör att det är nödvändigt att harmonisera kontrollen av och informationen om sådana strålkällor genom tillämpning av minimikriterier.(12) Erfarenheterna visar att kontrollen över strålkällor med hög aktivitet kan gå förlorad trots att det finns lämplig lagstiftning. Dessutom krävs det särskilda åtgärder för att komma till rätta med problemet med herrelösa strålkällor som är en följd av tidigare verksamhet.(13) Det är därför nödvändigt att se till att alla strålkällor med hög aktivitet identifieras, märks och registreras och att sörja för att alla som berörs av verksamhet där strålkällor används får särskild utbildning och information. Dock kan det vara problematiskt att låta andra personer än tillverkaren märka befintliga strålkällor med hög aktivitet genom ingravering eller stämpling, något som bör undvikas. Även de som oavsiktligt kan komma i kontakt med herrelösa strålkällor bör få lämplig utbildning och information.(14) Det är också nödvändigt att sörja för att man på lämpligt sätt tar itu med herrelösa strålkällor med hög aktivitet, för internationellt samarbete och informationsutbyte inom detta område, för inspektion och slutligen för att finansiella medel avsätts för de fall där den ursprungliga innehavaren inte kan identifieras eller, även om innehavaren har identifierats, visar sig vara insolvent.(15) Medlemsstaterna bör fastställa bestämmelser om de påföljder som skall gälla i fall av överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv och se till att de tillämpas. Påföljderna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Syfte och räckvidd1. Syftet med detta direktiv är att förhindra exponering av arbetstagare och allmänhet för sådan joniserande strålning som uppkommer på grund av otillräcklig kontroll av slutna radioaktiva strålkällor med hög aktivitet och herrelösa strålkällor och att harmonisera de kontroller som äger rum i medlemsstaterna genom att fastställa särskilda krav som säkerställer att varje strålkälla hålls under kontroll.2. Detta direktiv gäller strålkällor med hög aktivitet enligt definitionen i artikel 2. Medlemsstaterna får undanta strålkällor från räckvidden för detta direktiv så snart deras aktivitet har sjunkit under de undantagsnivåer som anges i direktiv 96/29/Euratom.3. De minimikrav som följer av detta direktiv kompletterar dem som fastställs i direktiv 96/29/Euratom.Artikel 2DefinitionerI detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:a) herrelös strålkälla: en sluten strålkälla vars aktivitetsnivå vid den tidpunkt då den upptäcks överstiger den nivå för vilka undantag medges enligt artikel 3.2 a i direktiv 96/29/Euratom och som inte omfattas av myndigheternas kontroll, antingen därför att den aldrig omfattats av kontrollen eller därför att den har övergivits, förlorats, flyttats från känd plats, stulits eller överlåtits till en ny innehavare utan vederbörlig anmälan till den behöriga myndigheten eller utan att mottagaren underrättas.b) strålkälla med hög aktivitet, nedan kallad strålkälla: en sluten strålkälla som innehåller en radionuklid vars aktivitet vid tidpunkten för tillverkning eller, om denna inte är känd, när den först släpps ut på marknaden är minst lika hög som den relevanta aktivitetsnivå som anges i bilaga I.c) verksamhet: samma betydelse som i direktiv 96/29/Euratom.d) tillstånd: ett tillstånd att bedriva verksamhet som omfattar en strålkälla vilket de behöriga myndigheterna efter ansökan beviljar i en handling.e) behörig myndighet: en myndighet som utsetts av en medlemsstat för att utföra uppgifter enligt detta direktiv.f) kasserad strålkälla: en strålkälla som varken längre används eller är avsedd att användas i den verksamhet för vilken tillstånd beviljats.g) innehavare: en fysisk eller juridisk person som enligt nationell lagstiftning är ansvarig för en strålkälla, däribland tillverkare, leverantörer och användare av strålkällor, dock med undantag av godkända anläggningar.h) tillverkare: en fysisk eller juridisk person som tillverkar en strålkälla.i) godkänd anläggning: en inrättning belägen på en medlemsstats territorium, som av de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten och i enlighet med nationell lagstiftning fått tillstånd att långtidslagra eller slutförvara strålkällor eller en anläggning som i vederbörlig ordning i enlighet med nationell lagstiftning fått tillstånd för mellanlagring av strålkällor.j) arbetstagare som utsätts för strålning: samma betydelse som i direktiv 96/29/Euratom.k) sluten strålkälla: samma betydelse som i direktiv 96/29/Euratom och omfattar i tillämpliga fall den kapsel som innesluter det radioaktiva materialet och utgör en integrerad del av strålkällan.l) leverantör: en fysisk eller juridisk person som levererar en strålkälla eller ställer den till förfogande.m) överlåtelse: överföring av en strålkälla från en innehavare till en annan.n) strålkällans behållare: en inneslutning av en sluten strålkälla som inte utgör en integrerad del av strålkällan utan är avsedd för transport, hantering, osv.Artikel 3Tillstånd1. Medlemsstaterna skall kräva att innehavaren erhåller förhandstillstånd för all verksamhet som omfattar en strålkälla, inklusive att inneha en strålkälla.2. Innan ett tillstånd utfärdas skall medlemsstaterna se till atta) tillräckliga åtgärder, inklusive sådana som följer av detta direktiv, har vidtagits för att garantera en säker hantering av strålkällor, även när de kasseras; de sistnämnda åtgärderna kan innefatta överlåtelse av dessa strålkällor till leverantören eller placering av dem i en godkänd anläggning eller en skyldighet för tillverkaren eller leverantören att motta dessa strålkällor,b) tillräckliga medel har avsatts, genom en ekonomisk säkerhet eller motsvarande medel som är lämpliga för ifrågavarande strålkälla, för en säker hantering av strålkällor som kasseras, även i fall då innehavaren blir insolvent eller lägger ned sin verksamhet.3. Medlemsstaterna skall se till att tillståndet omfattara) ansvar,b) personalens minimikompetens, inklusive information och utbildning,c) minimiprestanda för strålkällan, strålkällans behållare och tilläggsutrustning,d) nödfallsrutiner och kommunikationsförbindelser,e) de arbetsrutiner som skall följas,f) underhåll av utrustning, strålkällor och behållare,g) lämplig hantering av kasserade strålkällor, inklusive avtal om överlåtelse, om det är lämpligt, av kasserade strålkällor till en leverantör, annan tillståndshavare eller en godkänd anläggning.Artikel 4ÖverlåtelserMedlemsstaterna skall inrätta ett system som möjliggör att de vederbörligen underrättas om enskilda överlåtelser av strålkällor.Artikel 5Registrering1. Innehavaren skall föra register över alla strålkällor som denne ansvarar för, med uppgift om strålkällornas placering och om överlåtelser av dem. Registren skall omfatta de uppgifter som anges i bilaga II. Uppgifterna får registreras i ett standardformulär enligt punkt 5.2. Innehavaren skall förse den behöriga myndigheten med en elektronisk eller skriftlig kopia av alla eller delar av de register som avses i punkt 1 enligt den berörda medlemsstatens begäran- utan onödigt dröjsmål när registren upprättas, vilket skall ske snarast möjligt efter det att strålkällan förvärvats,- därefter minst en gång om året vid tidpunkter som medlemsstaterna/de behöriga myndigheterna skall fastställa,- om förhållandena som anges på informationsbladet har förändrats,- utan onödigt dröjsmål när registren avslutas för en viss strålkälla när innehavaren inte längre innehar den strålkällan; i detta fall skall namnet på innehavaren eller den godkända anläggning som strålkällan har överlåtits till ingå,- utan onödigt dröjsmål när registren avslutas, när innehavaren inte längre innehar några strålkällor, och- när den behöriga myndigheten begär det.Innehavarens register skall ställas till den behöriga myndighetens förfogande för inspektion.3. Den behöriga myndigheten skall föra register över tillståndshavare och de strålkällor de innehar. Dessa register skall omfatta den aktuella radionukliden, aktivitet vid tidpunkten för tillverkningen eller, om denna aktivitet inte är känd, aktivitet vid första utsläppandet på marknaden eller vid den tidpunkt då innehavaren förvärvade strålkällan och typen av strålkälla.4. Den behöriga myndigheten skall se till att registret är aktuellt med beaktande av bland annat överlåtelser.5. Kommissionen skall tillhandahålla det standardformulär för register som anges i bilaga II i elektronisk form.6. Kommissionen får, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 17, uppdatera de upplysningar som krävs enligt bilaga II samt standardformuläret för registren i bilaga II.Artikel 6Bestämmelser för innehavareVarje innehavare av strålkällor skalla) sörja för att lämpliga provningar, exempelvis läckageprovning som grundar sig på internationella normer, genomförs regelbundet för att kontrollera och säkerställa att alla strålkällor fortfarande är intakta,b) regelbundet, med bestämda mellanrum som medlemsstaterna får fastställa, kontrollera att alla strålkällor och, om det är tillämpligt, den utrustning som innehåller strålkällan fortfarande finns på den plats där de används eller lagras, och till synes är i gott skick,c) sörja för att lämpliga dokumenterade åtgärder vidtas, till exempel skriftliga protokoll och förfaranden, som syftar till att förhindra otillbörlig tillgång till stationära och bärbara strålkällor eller förlust eller stöld av dessa eller att de skadas genom brand,d) omedelbart underrätta den behöriga myndigheten om varje förlust eller stöld eller otillåten användning av en strålkälla, sörja för att det kontrolleras att alla strålkällor är intakta efter varje händelse, till exempel en brand, som kan ha skadat strålkällan, samt i förekommande fall underrätta den behöriga myndigheten om detta och om de åtgärder som vidtagits,e) utan onödigt dröjsmål lämna tillbaka alla kasserade strålkällor till leverantören eller placera dem i en godkänd anläggning eller överlåta dem till annan tillståndshavare efter avslutad användning, såvida inte något annat överenskommits med den behöriga myndigheten,f) se till att mottagaren, innan en överlåtelse görs, innehar rätt form av tillstånd,g) omedelbart till den behöriga myndigheten anmäla alla tillbud eller olyckor som leder till att en arbetstagare eller privatperson utsätts för oavsiktlig exponering.Artikel 7Identifiering och märkning1. Tillverkaren skall identifiera varje strålkälla, eller, i fråga om strålkällor som importeras från tredje land, skall leverantören sörja för att varje strålkälla identifieras, genom ett unikt identifieringsnummer. Strålkällan skall, om det är praktiskt möjligt, genom ingravering eller stämpling märkas med detta nummer.Strålkällans behållare skall också genom ingravering eller stämpling märkas med detta nummer. Om detta inte är möjligt eller när det gäller återanvändningsbara transportbehållare skall strålkällans behållare åtminstone ha information om typen av strålkälla.Tillverkaren eller leverantören skall se till att strålkällans behållare och, om det är praktiskt möjligt, strålkällan märks och förses med en etikett med en lämplig symbol som varnar för strålningsrisken.Tillverkaren skall tillhandahålla ett foto av varje tillverkad konstruktionstyp av strålkälla och av den typiska behållaren för strålkällan.2. Innehavaren skall se till att varje strålkälla åtföljs av skriftlig information om att de är identifierade och märkta i enlighet med punkt 1 samt att de märkningar och etiketter som avses i punkt 1 förblir läsliga. Informationen skall inkludera foton av strålkällan, strålkällans behållare, transportförpackning samt i förekommande fall av apparat och utrustning.Artikel 8Utbildning och information1. När information och utbildning om strålskydd anordnas i enlighet med artikel 22 i direktiv 96/29/Euratom skall innehavaren se till att sådan utbildning omfattar de särskilda krav som ställs på säker hantering av strålkällor.Informationen och utbildningen skall särskilt betona nödvändiga säkerhetskrav samt innehålla särskild information om möjliga konsekvenser av att förlora kontroll över strålkällorna.Informationen och utbildningen skall upprepas med jämna mellanrum och dokumenteras så att de berörda arbetstagarna får en tillräcklig förberedelse för sådana händelser.Den relevanta informationen och utbildningen skall riktas till de arbetstagare som utsätts för strålning.2. Medlemsstaterna skall verka för att ledningen och arbetstagarna vid sådana anläggningar där det är mest sannolikt att herrelösa strålkällor påträffas eller bearbetas (t.ex. stora skrotupplag och större återvinningsanläggningar för metallskrot), samt ledningen och arbetstagarna vid betydande transiteringsknutpunkter (t.ex. tullkontor)a) informeras om risken för att de kan komma i kontakt med en strålkälla,b) får råd och utbildning om hur man visuellt kan upptäcka strålkällor och deras behållare,c) får grundläggande information om joniserande strålning och dess effekter,d) informeras och får utbildning om vilka åtgärder som skall vidtas på plats vid upptäckt eller förmodad upptäckt av en strålkälla.Artikel 9Herrelösa strålkällor1. Medlemsstaterna skall se till att de behöriga myndigheterna är redo att återta kontrollen över strålkällor och hantera radiologiska nödsituationer som uppkommit på grund av herrelösa strålkällor, eller har antagit föreskrifter (som bl.a. omfattar en ansvarsfördelning) om detta, och att de har fastställt lämpliga beredskapsplaner och -åtgärder.2. Medlemsstaterna skall se till att personer som normalt inte deltar i verksamhet som omfattas av strålskyddskrav, men som misstänker att de kommit i kontakt med en herrelös strålkälla, snabbt kan få tillgång till tekniska råd och tekniskt stöd. Syftet med råden och stödet skall i första hand vara att skydda arbetstagare och privatpersoner mot strålning och garantera strålkällans säkerhet.3. Medlemsstaterna skall främja inrättandet av system för att upptäcka herrelösa strålkällor på platser där denna typ av strålkällor i allmänhet kan förekomma, t.ex. stora skrotupplag och större anläggningar för återvinning av metallskrot, eller, i tillämpliga fall, vid betydande transiteringsknutpunkter, t.ex. tullkontor.4. Medlemsstaterna skall, i förekommande fall, sörja för att det anordnas kampanjer för att återta kontrollen över herrelösa strålkällor som lämnats kvar efter tidigare verksamhet.Sådana kampanjer kan omfatta finansiella bidrag från medlemsstaterna till kostnaderna för att återta kontrollen över, hantera och bortskaffa strålkällorna samt kan även omfatta genomgångar av arkiv hos myndigheter, t.ex. tullmyndigheterna, och hos innehavare såsom forskningsinstitut, materialprovningsanstalter och sjukhus.Artikel 10Ekonomisk säkerhet för herrelösa strålkällorMedlemsstaterna skall sörja för att det på grundval av de metoder som medlemsstaterna skall besluta om upprättas ett system med ekonomiska säkerheter eller motsvarande medel för att täcka interventionskostnader som uppstår i samband med att kontrollen återtas över herrelösa strålkällor och som kan bli följden av genomförandet av kraven i artikel 9.Artikel 11Internationellt samarbete och informationsutbyteMedlemsstaterna skall omedelbart utbyta information och samarbeta med andra berörda medlemsstater, tredje länder och berörda internationella organisationer i fråga om förlust, avlägsnande, stöld eller upptäckt av strålkällor samt när det gäller uppföljning eller undersökningar i samband med detta, utan att relevanta sekretesskrav eller nationella bestämmelser åsidosätts.Artikel 12InspektionerMedlemsstaterna skall inrätta eller upprätthålla ett inspektionssystem för att kontrollera efterlevnaden av de bestämmelser som införs i enlighet med detta direktiv.Artikel 13Behörig myndighet1. Medlemsstaterna skall utse en behörig myndighet som skall utföra uppgifter i enlighet med detta direktiv.2. Medlemsstaterna skall lämna den behöriga myndighetens namn och adress till kommissionen tillsammans med alla uppgifter som är nödvändiga för att det skall vara möjligt att snabbt kommunicera med denna myndighet.3. Om det finns flera behöriga myndigheter i en och samma medlemsstat skall denna medlemsstat utse ett kontaktställe för motsvarande myndigheter i andra medlemsstater.4. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om eventuella ändringar av de uppgifter som avses i punkterna 2 och 3.5. Kommissionen skall vidarebefordra de uppgifter som avses i punkterna 2, 3 och 4 till samtliga behöriga myndigheter i gemenskapen och skall regelbundet offentliggöra dem i Europeiska unionens officiella tidning med högst två års mellanrum.Artikel 14Rapport om erfarenheterSenast den 31 december 2010 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om de erfarenheter som vunnits vid genomförandet av detta direktiv, däribland en bedömning av vilken effekt som artikel 1.2 kan ha haft.På grundval av dessa uppgifter skall kommissionen sedan överlämna en rapport till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.Artikel 15PåföljderMedlemsstaterna skall fastställa påföljder för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas till följd av detta direktiv. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande.Artikel 16Införlivande1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 31 december 2005.Vad avser strålkällor som släpps ut på marknaden före det datum som anges i första stycket kan medlemsstaterna föreskriva följande:a) Artiklarna 3-6 skall inte tillämpas förrän den 31 december 2007.b) Artikel 7 skall inte tillämpas, med undantag för följande krav som skall tillämpas senast den 31 december 2007:- Innehavaren skall se till att varje sådan strålkälla, om detta är praktiskt möjligt, och strålkällans behållare åtföljs av skriftlig information för att kunna identifiera strålkällan och dess egenskaper.- Innehavaren skall se till att varje sådan strålkälla, om detta är praktiskt möjligt, och strålkällans behållare förses med en lämplig symbol som varnar människor för strålningsrisken.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationella lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv samt en jämförelsetabell över bestämmelserna i detta direktiv och de nationella bestämmelser som antagits.Artikel 17KommittéVid utförandet av de uppgifter som fastställs i artikel 5.6 skall kommissionen biträdas av en rådgivande kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha kommissionens företrädare som ordförande.Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden får bestämma med hänsyn till hur brådskande ärendet är, om nödvändigt genom omröstning.Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet.Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats.Artikel 18IkraftträdandeDetta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.Artikel 19Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 22 december 2003.På rådets vägnarA. MatteoliOrdförande(1) Yttrande an den 18.11.2003 (ännu ej offentliggjort i EUT).(2) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.(3) IAEA Safety Standards Series No TS-R-1 (ST-1, Revised), Wien, 2000.(4) EGT L 148, 19.6.1993, s. 1.BILAGA IAktivitetsnivåerFör radionuklider som inte är upptagna i nedanstående tabell, men som är angivna i tabell A i bilaga I till direktiv 96/29/Euratom, är den relevanta aktivitetsnivån en hundradel av motsvarande A1-värde som anges i IAEA Regulations for the safe transport of radioactive materials(1).>Plats för tabell>(1) No TS-R-1 (ST-1, Revised) - Internationella atomenergiorganet, Wien 2000.BILAGA II>PIC FILE= "L_2003346SV.006402.TIF">


Avis juridique important

|

31976L0759

Rådets direktiv 76/759/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 262 , 27/09/1976 s. 0071 - 0084 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0100  "Grekisk specialutgåva" Område 13 Volym 4 s. 0042  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 5 s. 0100  Spansk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0110  Portugisisk specialutgåva: Område 13 Volym 5 s. 0110

RÅDETS DIREKTIV av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om körriktningsvisare för motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (76/759/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(2), ochmed beaktande av följande:De tekniska krav som motorfordon skall uppfylla enligt nationell lagstiftning gäller bl.a. körriktningsvisarna.Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav, antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, för att därmed för varje fordonstyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande, som föreskrivs i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(3).I direktiv 76/756/EEG(4) har rådet fastställt gemensamma krav för montering av belysning och ljussignalanordningar på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon.Ett harmoniserat förfarande för typgodkännande av körriktningsvisare gör det möjligt för varje medlemsstat att kontrollera överensstämmelsen med de gemensamma konstruktions- och provningskraven och att upplysa de andra medlemsstaterna om sina resultat genom att översända en kopia av typgodkännandeintyget för varje typ av körriktningsvisare.Anbringandet av ett EEG-typgodkännandemärke på alla körriktningsvisare som tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen undanröjer behovet av tekniska kontroller på dessa körriktningsvisare i de andra medlemsstaterna.Det är önskvärt att hänsyn tas till de tekniska krav som antagits av FNs ekonomiska kommission för Europa i dess förordning nr 6 ["Enhetliga bestämmelser för godkännande av körriktningsvisare för motorfordon (utom motorcyklar) och släpvagnar till dessa fordon"](5), vilket är bilagt avtalet av den 20 mars 1958 om antagandet av enhetliga villkor för godkännande och ömsesidigt erkännande av godkännande av utrustning och delar till motorfordon.Tillnärmningen av den nationella lagstiftningen om motorfordon innefattar medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av de kontroller som utförs av var och en av dem på grundval av gemensamma krav.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 11. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av körriktningsvisare som uppfyller de konstruktions- och provningskrav som anges i bilagorna 0, 1, 3, 4 och 5.2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen, i den mån det är nödvändigt och vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna. En sådan kontroll skall begränsas till stickprover.Artikel 2Medlemsstaterna skall, för varje typ av körriktningsvisare som de godkänner enligt artikel 1, tilldela tillverkaren eller dennes representant ett EEG-typgodkännandemärke enligt förebilden i bilaga 3.Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra användning av märken som kan leda till förväxling mellan körriktningsvisare som typgodkänts enligt artikel 1 och andra anordningar.Artikel 31. Ingen medlemsstat får förbjuda att körriktningsvisare släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till lyktornas konstruktion eller funktionssätt om lyktorna är försedda med EEG-typgodkännandemärke.2. En medlemsstat får dock förbjuda att körriktningsvisare med EEG-typgodkännandemärke släpps ut på marknaden om dessa lyktor systematiskt avviker från den godkända typen.Denna stat skall genast upplysa de övriga medlemsstaterna och kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut.Artikel 4De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall inom en månad till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna översända ett exemplar av det typgodkännandeintyg som visas i bilaga 2 för varje typ av körriktningsvisare som de godkänner eller vägrar att godkänna.Artikel 51. Om medlemsstaten som beviljat EEG-typgodkännande finner att ett antal körriktningsvisare med samma EEG-typgodkännandemärke inte överensstämmer med den typ som har godkänts, skall denna stat vidta nödvändiga åtgärder för att försäkra sig om att de serietillverkade exemplaren överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i denna stat skall upplysa motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits, vilka vid systematiskt bristande överensstämmelse även kan innefatta återkallelse av EEG-typgodkännandet. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat upplyses om en sådan bristande överenstämmelse.2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad upplysa varandra om varje återkallelse av ett EEG-typgodkännande och om skälen till en sådan åtgärd.Artikel 6Av varje beslut som fattas enligt de bestämmelser som införts för genomförandet av detta direktiv, för att vägra eller återkalla EEG-typgodkännande för en körriktningsvisare eller för att förbjuda att den släpps ut på marknaden eller används, skall i detalj framgå de skäl på vilka beslutet grundas. Beslutet skall delges den berörda parten som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för medlemsstaternas lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.Artikel 7Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till fordonets körriktningsvisare om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 8Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till fordonets körriktningsvisare om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärke och är monterade i enlighet med de krav som anges i direktiv 76/756/EEG.Artikel 9I detta direktiv avses med fordon dels varje motorfordon som är avsett att användas på väg, med eller utan karosseri, som har minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/h, dels släpvagnar till dessa fordon, dock med undantag av spårbundna fordon, jordbrukstraktorer och lantbruksmaskiner samt andra motorredskap.Artikel 10Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas enligt det förfarande som beskrivs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 111. Medlemsstaterna skall anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 juli 1977 och skall genast underrätta kommissionen om detta. De skall börja tillämpa dessa bestämmelser senast den 1 oktober 1977.2. Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna även se till att kommissionen underrättas om alla förslag till lagar och andra författningar som de föreslår skall antas inom det område som omfattas av detta direktiv. Underrättelsen skall lämnas i så god tid att kommissionen hinner lämna synpunkter på förslaget.Artikel 12Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Utfärdat i Bryssel den 27 juli 1976.På rådets vägnarM. van der STOELOrdförande(1) EGT nr 28, 17.2.1967, s. 458/67.(2) EGT nr 224, 5.12.1966, s. 3802/66.(3) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(4) EGT nr L 262, 27.9.1976, s. 1.(5) Ekonomiska kommissionen för Europa, dokument E/ECE/324, tillägg 5 av den 22 maj 1967.BILAGA 0DEFINITIONER, ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER, LJUSSTYRKA HOS UTSÄNT LJUS, PROVNINGSFÖRFARANDE, FÄRG PÅ UTSÄNT LJUS, ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP1. DEFINITION1.1 KörriktningsvisareMed körriktningsvisare avses den lykta som används för att för andra trafikanter ange att föraren har för avsikt att ändra färdriktning åt höger eller vänster.(2.)(3.)(4.)5. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER5.1 Varje exemplar skall uppfylla föreskrifterna i avsnitten 6 och 8.5.2 Anordningarna skall vara så konstruerade och uppbyggda att de vid normala användningsförhållanden och trots eventuella vibrationer som de kan utsättas för vid sådan användning, förblir funktionsdugliga och behåller de egenskaper som föreskrivs i detta direktiv.6. LJUSSTYRKA HOS UTSÄNT LJUS6.1 I referensaxeln skall det utsända ljuset från vart och ett av de två exemplaren ha en ljusstyrka som varken understiger det lägsta värdet eller överstiger det högsta värdet som anges nedan:>Plats för tabell>6.2 Utanför referensaxeln och inom de områden som anges i figurerna i bilaga 1 skall styrkan hos det utsända ljuset från vart och ett av de två exemplaren uppfylla följande krav:6.2.1 I varje riktning som motsvarar punkterna i den figur för ljusstyrkefördelningen som återges i bilaga 4 skall ljusstyrkan uppgå till minst det värde som anges i nämnda figur för riktningen i fråga, uttryckt som ett procenttal av den minsta angivna ljusstyrkan i 6.1.6.2.2 I varje riktning inom det utrymme från vilket lyktan är synlig får inte ljusstyrkan överstiga det högsta värde som anges i 6.1.6.2.3 Dessutom gäller följande:6.2.3.1 Inom de områden som definieras i figurerna i bilaga 1 skall styrkan hos det utsända ljuset överallt vara minst 0,3 cd för anordningar i kategorierna 1, 2 och 5.6.2.3.2 För anordningar i kategori 1 får inte styrkan hos det utsända ljuset överstiga 400 cd i de riktningar som motsvarar mätpunkterna i ljusfördelningsfiguren bortsett från 0 till 5° åt höger och 0 till 5° åt vänster.6.2.3.3 Kraven i 2.2 i bilaga 4 om lokala ljusstyrkevariationer skall iakttas.6.3 Ljusstyrkorna skall mätas med glödlamporna hela tiden tända och med färgat ljus.6.4 Bilaga 4, som nämns i 6.2.1, ger upplysningar om de mätmetoder som skall användas.7. PROVNINGSFÖRFARANDE7.1 Alla mätningar skall utföras med ofärgade standardglödlampor av de typer som rekommenderas för anordningen och vara reglerade så att det normala ljusflöde som föreskrivs för dessa lamptyper erhålls.(7.2)8. FÄRG PÅ UTSÄNT LJUSAnordningen skall utsända orangegult ljus. Färgen på det utsända ljuset, mätt med hjälp av en ljuskälla med en färgtemperatur på 2 854 K, vilket motsvarar ljuskälla A enligt Internationella belysningskommissionen (CIE), skall ligga inom de koordinatgränser som föreskrivs i bilaga 5.9. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYPVarje anordning med ett EEG-typgodkännandemärke skall överensstämma med den godkända typen och uppfylla de fotometriska villkor som anges i avsnitten 6 och 8. I fråga om en anordning som valts slumpmässigt från serieproduktionen får dock kraven på minsta ljusstyrka hos utsänt ljus (mätt med en standardglödlampa enligt avsnitt 7) begränsas i varje aktuell riktning till 80 % av de minsta värden som anges i 6.1 och 6.2.(10.)(11.)(12.)BILAGA 1KATEGORIER AV KÖRRIKTNINGSVISARE MINSTA VINKLAR SOM KRÄVS FÖR LJUSFÖRDELNINGEN*I samtliga fall är de minsta vertikala vinklarna för ljusfördelningen 15° över och 15° under horisontalplanet.Minsta horisontella vinklar för ljusfördelning>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >* De vinklar som visas i dessa uppsättningar är de rätta för anordningar som skall monteras på höger fordonssida. Pilarna i figurerna pekar mot fordonens front.BILAGA 2>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 3FÖRESKRIFTER FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE OCH MÄRKNING1. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE 1.1 Ansökan om EEG-typgodkännande skall lämnas in av innehavaren av handelsbeteckningen eller varumärket eller av dennes representant.1.2 För varje typ av körriktningsvisare skall ansökan åtföljas av följande:1.2.1 En upplysning om vilken av kategorierna 1, 2 eller 5 som anordningen tillhör.1.2.2 En kortfattad teknisk beskrivning som särskilt anger typen för den eller de glödlampor som föreskrivs.1.2.3 Ritningar (tre exemplar) som är tillräckligt detaljerade för att medge identifiering av typen och kategorin och som geometriskt visar det läge i vilket anordningen skall monteras på fordonet, den observationsaxel som skall användas som referensaxel vid provningarna (horisontell vinkel H = 0°, vertikal vinkel V = 0°) och den punkt som skall användas som referenscentrum vid nämnda provningar.1.2.4 Två exemplar. Även om provexemplaren är sådana att de endast kan återmonteras på en fordonssida får de två inlämnade exemplaren vara identiska och vara lämpliga endast för montering på höger eller vänster fordonssida.2. MÄRKNINGAR 2.1 Anordningar som lämnas in för EEG-typgodkännande skall vara försedda med följande:2.1.1 Den sökandes handelsbeteckning eller varumärke, vilket skall vara klart läsbart och outplånligt.2.1.2 En klart läsbar och outplånlig märkning som anger den eller de typer av glödlampor som rekommenderas.2.1.3 Ett utrymme som är tillräckligt stort för att rymma EEG-typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som föreskrivs i avsnitt 4. Detta utrymme skall framgå av de ritningar som nämns i 1.2.3.3. EEG-TYPGODKÄNNANDE 3.1 Om samtliga exemplar som lämnats in enligt avsnitt 1 uppfyller kraven i bilagorna 0, 1, 3, 4 och 5 skall EEG-typgodkännande beviljas och ett typgodkännandenummer tilldelas.3.2 Detta nummer skall inte tilldelas någon annan typ av körriktningsvisare.3.3 Om EEG-typgodkännande begärs för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som består av en körriktningsvisare och andra lyktor, får ett gemensamt EEG-typgodkännandemärke tilldelas under förutsättning att körriktningsvisaren uppfyller kraven i detta direktiv och att alla de övriga lyktorna som ingår i belysnings- och ljussignalanordningen för vilken EEG-typgodkännande begärs överensstämmer med det särdirektiv som gäller för respektive lykta.4. MÄRKEN 4.1 Varje körriktningsvisare som överensstämmer med en typ som godkänts enligt detta direktiv skall vara försedd med ett EEG-typgodkännandemärke.4.2 Detta märke skall bestå av en rektangel som omger den gemena bokstaven "e" följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstat som beviljat typgodkännandet:>Plats för tabell>Märket skall också innehålla det EEG-typgodkännandenummer som motsvarar numret på det EEG-typgodkännandeintyg som utfärdats för typen av körriktningsvisare i fråga.4.3 EEG-typgodkännandemärket skall kompletteras med följande tilläggssymboler:4.3.1 En eller flera av siffrorna 1, 2 eller 5 ovanför rektangeln beroende på om anordningen tillhör en eller flera av kategorierna 1, 2 eller 5 enligt 1.2.1.4.3.2 En pil som visar i vilket läge anordningen skall monteras på anordningar som är sådana att de endast kan monteras på en fordonssida. Pilen skall peka utåt från fordonet i fråga om anordningar i kategorierna 1 och 2 och mot fordonets framände i fråga om anordningar i kategori 5.4.4 EEG-typgodkännandenumret skall vara placerat på en lämplig plats nära rektangeln som omger bokstaven "e".4.5 EEG-typgodkännandemärket och tilläggsymbolerna skall vara anbringade på linsen eller en av linserna på ett sådant sätt att de är outplånliga och klart läsbara även då körriktningsvisarna är monterade på fordonet.4.6 Ett exempel på ett EEG-typgodkännandemärke visas i tillägget.4.7 När ett gemensamt EEG-typgodkännandenummer utfärdas enligt 3.3 för en typ av belysnings- och ljussignalanordning som består av en körriktningsvisare och andra lyktor får endast ett gemensamt EEG-typgodkännandemärke anbringas och det skall bestå av följande:- En rektangel som omger bokstaven "e" följd av en bokstavs- eller sifferkod som identifierar den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännandet.- EEG-typgodkännandenumret.- De tilläggssymboler som krävs av de olika direktiv enligt vilka EEG- typgodkännande beviljats.4.8 Måtten för de olika delarna i detta märke skall inte understiga det största av de minsta mått som anges för enskilda märkningar i tillägget till denna bilaga.TilläggEXEMPEL PÅ ETT EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKE>Hänvisning till >Anordningen med EEG-typgodkännandemärket enligt ovan är en körriktningsvisare av kategori 5 som EEG-typgodkänts i Tyskland (e 1) under nummer 1471. Pilen visar i vilket läge denna anordning, som endast kan monteras på en fordonssida, skall monteras. Pilen pekar mot fordonets front.Riktning som pilarna på godkännandemärket pekar åt, beroende på vilken kategori anordningen tillhör>Hänvisning till >>Hänvisning till >>Hänvisning till >BILAGA 4FOTOMETRISKA MÄTNINGAR1. MÄTMETODER 1.1 Vid fotometriska mätningar skall ströreflektioner förhindras genom lämplig avskärmning.1.2 Om mätresultaten ifrågasätts skall mätningarna utföras på ett sådant sätt att följande krav uppfylls:1.2.1 Mätavståndet skall vara sådant att lagen om omvänd proportionalitet mot avståndet i kvadrat kan tillämpas.1.2.2 Mätutrustningen skall vara sådan att mottagarens öppning sedd från lyktans referenscentrum har en vinkel på mellan 10' och 1°.1.2.3 Ljusstyrkekravet för en viss observationsriktning skall anses uppfyllt om det uppfylls i en riktning som inte avviker mer än 15' från observationsriktningen.2. STANDARDISERAD FÖRDELNING FÖR LJUSSTYRKA>Hänvisning till >2.1 Riktningen H = 0° och V = 0° motsvarar referensaxeln. (På fordonet är den horisontell och parallell med fordonets symmetrilängdplan och orienterad i den erfordrade synbarhetsriktningen). Den passerar genom referenscentrum.) De värden som visas i figuren anger för de olika mätriktningarna de minsta ljusstyrkorna som procenttal av det lägsta värde som krävs i axeln för varje lykta (i riktningen H = 0° och V = 0°).2.2 Om visuell undersökning av en lykta visar att betydande lokala ljusstyrkevariationer förekommer skall en kontroll utföras för att säkerställa att ingen ljusstyrka som uppmäts mellan två av de mätriktningar som anges i 2.1 har följande värde:2.2.1 När det gäller minsta värde; är under 50 % av den lägre av de två minsta ljusstyrkor som föreskrivs för dessa mätriktningar.2.2.2 När det gäller största värde; är över den lägre av de två största ljusstyrkor som föreskrivs för dessa mätriktningar, ökat med en del som uttrycks som en linjär funktion av skillnaden mellan de ljusstyrkor som föreskrivs för nämnda mätriktningar.>Hänvisning till >BILAGA 5FÄRG PÅ UTSÄNT LJUS>Plats för tabell>För kontroll av dessa färgegenskaper skall en ljuskälla med en färgtemperatur på 2 854 K motsvarande ljuskälla A enligt Internationella belysningskommissionen (CIE) användas.


Avis juridique important

|

31991L0226

Rådets direktiv 91/226/EEG av den 27 mars 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 103 , 23/04/1991 s. 0005 - 0028 Finsk specialutgåva Område 13 Volym 20 s. 0071  Svensk specialutgåva Område 13 Volym 20 s. 0071

RÅDETS DIREKTIV av den 27 mars 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (91/226/EEG)EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIVmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100a i detta,med beaktande av kommissionens förslag(1),i samarbete med Europaparlamentet(2),med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), ochmed beaktande av följande:Det är viktigt att åtgärder vidtas i syfte att successivt upprätta den inre marknaden under tiden fram till och med den 31 december 1992. Den inre marknaden skall utgöra ett område utan inre gränser, inom vilket ett fritt utbyte av varor, personer, tjänster och kapital säkerställs.De tekniska krav som vissa kategorier av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon måste uppfylla enligt nationell lagstiftning berör bland annat stänkskyddsanordningar för sådana motorfordon.Dessa krav är olika från en medlemsstat till en annan. Det är därför nödvändigt att medlemsstaterna antar samma bestämmelser så att för varje fordonstyp kan tillämpas det förfarande för EEG-typprovning, som behandlades i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typ av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(4), senast ändrat genom direktiv 87/403/EEG(5).För att förbättra trafiksäkerheten är det viktigt att alla tunga nyttofordon avsedda för en viss lägsta hastighet förses med effektiva stänkskyddsanordningar som minskar vattenstänk.Det är önskvärt att ett enda prestandaprov fastställs för denna typ av anordningar på olika fordonstyper i syfte att märkbart förbättra situationen. För EEG-typprovning av en komponent till denna typ av anordningar har hänsyn tagits till de två typer av anordningar som för närvarande finns på marknaden, dvs. av energiabsorberande typ och av typ som separerar luft och vatten. Det har varit nödvändigt att skapa två typer av prov, beroende på den typ av anordning som skall godkännas.Med tanke på de undersökningar, den forskning och de prov som för närvarande bedrivs kommer ett prestandaprov för den typ av fordon som förses med dessa anordningar att fastställas så snart som möjligt.Medlemsstaterna bör beakta att det vattenstänk som bildas även beror på vägbanans beskaffenhet och däcksmönstrets utformning, samt på hastigheten och den aerodynamiska utformningen hos fordonet.Tillnärmningen av den nationella lagstiftningen om motorfordon innebär också ett ömsesidigt erkännande mellan medlemsstaterna av de kontroller som utförs av var och en av dem på grundval av gemensamma krav.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 1. Medlemsstaterna skall utfärda EEG-typgodkännande för varje typ av anordning som hädanefter kallas "stänkskyddsanordning" avsedd att minska stänket från hjulen på fordon som är i rörelse om dessa anordningar uppfyller kraven på utformning och provning enligt bilaga 2 och med beaktande av de definitioner som ges i bilaga 1.2. En medlemsstat som utfärdat EEG-typgodkännande för en komponent skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att i nödvändig utsträckning och om så erfordras i samarbete med behöriga organ i andra medlemsstater kontrollera att produktionen överensstämmer med godkänd typ. För detta ändamål skall medlemsstaterna tillämpa kraven enligt bilaga 4.Artikel 2 Medlemsstaterna skall för varje stänkskyddsanordning som de godkänner i enlighet med artikel 1, till tillverkaren eller dennes auktoriserade representant överlämna EEG-typgodkännandemärke för komponenten enligt mallen i bilaga 2 tillägg 3.Medlemsstaterna skall vidta samtliga de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra att märkning används, som kan förorsaka att stänkskyddsanordningar som godkänts enligt artikel 1 sammanblandas med andra anordningar.Artikel 3 Ingen medlemsstat får förbjuda att stänkskyddsanordningar släpps ut på marknaden med hänvisning till deras konstruktion och prestanda om de är försedda med EEG-typgodkännandemärke.Denna bestämmelse hindrar dock inte att en medlemsstat förbjuder stänkskyddsanordningar som är försedda med EEG-typgodkännandemärke om dessa genomgående inte överensstämmer med godkänd typ.Den berörda medlemsstaten skall genast underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om de åtgärder som vidtagits, med angivande av orsaken till beslutet. Bestämmelserna i artikel 5 skall också tillämpas.Anordningar skall inte anses överensstämma med den godkända typen enligt andra stycket om kraven i bilaga 2 inte har uppfyllts.Artikel 4 Inom en månad skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna översända kopior på EEG-typgodkännande som utfärdats för varje typ av stänkskyddsanordning som de godkänt eller vägrat godkänna.Artikel 5 1. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat som utfärdat EEG-typgodkännande finner att stänkskyddsanordningar är försedda med bevis som anger att de överensstämmer med en viss typ, men att de inte överensstämmer med den typ som godkänts av den medlemsstaten, skall de vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att produktionsöverensstämmelsen med godkänd typ återställs. De skall underrätta de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om de åtgärder som vidtas, vilket kan utsträckas till att EEG-typgodkännandet dras in.Nämnda myndigheter skall vidta samma åtgärder om de informeras av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat om en sådan brist på överensstämmelse.2. Inom en månad skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna informera varandra om indragning av EEG-typgodkännande genom att översända en kopia på typgodkännandebeviset för komponenten som undertecknats och daterats och försetts med texten EEG-TYPGODKÄNNANDE INDRAGET, jämte orsakerna till en sådan åtgärd.3. Om den medlemsstat som beviljat EEG-typgodkännande bestrider den påstådda bristen på produktionsöverensstämmelse skall de berörda medlemsstaterna sinsemellan försöka lösa tvisten. Kommissionen skall hållas informerad. Vid behov skall den ordna lämpliga förhandlingar för att försöka nå en lösning.Artikel 6 I varje beslut som fattas i enlighet med de bestämmelser som fastställs i detta direktiv om att vägra eller dra in EEG-typgodkännande för stänkskyddsanordningar eller om att förbjuda att sådana släpps ut på marknaden eller används skall skälen till beslutet anges noga. Sådana beslut skall meddelas den berörda parten, som samtidigt skall underrättas om dels de möjligheter till prövning som finns enligt medlemsstaternas lagstiftning dels inom vilken tid sådan prövning skall begäras.Artikel 7 I detta direktiv avses med "fordon" varje motorfordon i klass N och varje släpvagn i klass O enligt definition i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG.Artikel 8 Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för fordon eller vägra eller förbjuda att de saluförs, registreras, tas i bruk eller används av skäl som hänför sig till deras stänkskyddsanordningar om dessa monterats i enlighet med kraven i bilaga 3 och om stänkskyddsanordningarna som monteras på fordonen är försedda med EEG-typgodkännandemärke.Artikel 9 Ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till detta direktiv till tekniska framsteg skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.Artikel 10 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 10 april 1992. De skall genast underrätta kommissionen om detta.2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.3. När en medlemsstat antar de bestämmelser som avses i punkt 1 skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.Artikel 11 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.Upprättat i Bryssel den 27 mars 1991.På rådets vägnarR. GOEBBELSOrdförande(1) EGT nr C 203, 14.8.1990, s. 16.(2) EGT nr C 96, 17.4.1990, s. 92 och beslut av den 13 mars 1991.(3) EGT nr C 62, 12.3.1990, s. 2.(4) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.(5) EGT nr L 220, 8.8.1987, s. 44.FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR BILAGA 1: DefinitionerBILAGA 2: Krav för EEG-typgodkännande för stänkskyddsanordningarTillägg 1: Prov på stänkskyddsanordningar av energiabsorberande typTillägg 2: Prov på stänkskyddsanordningar av luft/vattenseparerande typTillägg 3: Förebild för EEG-typgodkännandemärkeTillägg 4: Förebild för EEG-typgodkännandebevisBILAGA 3: Krav för EEG-typgodkännande av en fordonstyp i fråga om montering av stänkskyddssystemTillägg: Bilaga till EEG-typgodkännandeintyg avseende stänkskyddsanordning för en fordonstypBILAGA 4: Överensstämmelse med godkänd typProduktionens upphörandeFIGURER. (1 till 9)BILAGA 1 DEFINITIONER I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:1. StänkskyddssystemStänkskyddssystem innebär ett system avsett att minska finfördelningen av det vatten som kastas upp från däcken på ett fordon som är i rörelse. Stänkskyddssystemet kan bestå av en stänkskärm, stänkskydd och skärmkant med stänkskyddande anordning.2. StänkskärmStänkskärm innebär en styv eller halvstyv komponent avsedd att fånga upp vatten som kastas upp från däcken under körning och rikta detta mot marken. Stänkskärmar kan helt eller delvis utgöra en del av fordonets kaross eller andra delar av fordonet såsom nederdelen av lastplanet, osv.3. StänkskyddStänkskydd innebär en mjuk komponent monterad lodrätt bakom hjulet på chassits eller lastplanets nederdel, eller på stänkskärmen.Stänkskyddet skall också minska risken för att små föremål, särskilt småsten, kastas upp eller åt sidan mot andra trafikanter.4. StänkskyddsanordningStänkskyddsanordning innebär en del av stänkskyddssystemet, som kan bestå av:4.1. Luft/vattenseparatorDetta är en komponent som utgör en del av skärmkanten och/eller stänkskyddet, genom vilken luften kan passera samtidigt som den minskar det finfördelade vattenstänket.4.2. EnergiabsorbentDetta är en komponent som utgör en del av stänkskärmen och/eller stänkskyddet och/eller skärmkanten, och som absorberar energi i vattenstänket och på detta sätt minskar det finfördelade vattenstänket.5. SkärmkantSkärmkant innebär en komponent som är placerad ungefär i ett lodrätt plan, parallellt med fordonets längdplan. Den kan utgöra en del av en stänkskärm eller av fordonets kaross.6. Styrda hjulStyrda hjul innebär de hjul som påverkas av fordonets styrning.7. Medspårande axelMedspårande axel innebär en axel som är upphängd i sin mittpunkt så att den kan vridas i en horisontell cirkelbåge. I detta direktiv betraktas och behandlas en medspårande pivotupphängd axel som en axel med styrda hjul.8. Friktionsstyrda hjulSjälvstyrande hjul innebär hjul som inte påverkas av fordonets styrning och som kan vridas på grund av friktionen mot marken i en vinkel som inte överstiger 20°.9. Lyftbar axelLyftbar axel innebär en axel som kan lyftas från marken under normal användning av fordonet.10. Olastat fordonOlastat fordon innebär ett fordon försett med kaross (eller med en eller flera representativa komponenter) och med eventuell kylvätska, smörjmedel, bränsle, verktyg, reservhjul, samt en förare med en vikt av 75 kg.11. Däckens anliggningsytaDäckens anliggningsyta innebär den del av däcket som är i kontakt med vägbanan och som ger väggrepp.12. Typ av stänkskyddsanordningTyp av stänkskyddsanordning innebär anordningar som inte skiljer sig i fråga om följande huvudegenskaper:- Den fysikaliska princip som tillämpas för att minska stänk (absorption av vattnets energi, luft/vattenseparator)- Material- Form- Mått (i de fall de kan påverka materialets beteende).BILAGA 2 KRAV FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE TILL STÄNKSKYDDSANORDNINGAR 0. Allmänna föreskrifter0.1. Stänkskyddsanordningar skall vara konstruerade för att fungera på avsett sätt vid normal användning på våt vägbana. De skall inte vara behäftade med strukturella defekter eller tillverkningsfel som kan inverka menligt på deras funktion eller beteende.1. Prov som skall utföras1.1. Beroende på deras fysikaliska funktionsprincip skall stänkskyddsanordningar provas i enlighet med ett lämpligt förfarande som beskrivs i tillägg 1 och 2, och dessa prov skall ge de resultat som krävs i punkt 4 i dessa tillägg.2. Ansökan om EEG-typgodkännande2.1. Ansökan om EEG-typgodkännande till en typ av stänkskyddsanordning lämnas in av tillverkaren eller dennes auktoriserade representant.2.2. För varje typ skall ansökan åtföljas av följande handlingar i tre exemplar och av följande uppgifter och material:2.2.1. En teknisk beskrivning av stänkskyddsanordningen med angivande av dess fysikaliska funktionsprincip och det prov den skall utsättas för, vilka material som använts, samt en eller flera tillräckligt detaljerade ritningar i lämplig skala så att anordningen (anordningarna) kan identifieras.2.2.2. Fyra provexemplar av anordningen, av vilka tre skall provas och ett skall kvarstanna på laboratoriet för eventuella efterföljande kontroller. Laboratoriet som utför provet får begära fler provexemplar.2.3 MärkningVarje provexemplar skall vara tydligt och outplånligt märkt med tillverkarens namn eller varumärke och en typangivelse, samt ett utrymme stort nog för EEG-typgodkännandemärket.3. EEG-typgodkännande3.0. Innan typgodkännande genomförs skall den behöriga myndigheten kontrollera att tillverkaren har effektiva system för att övervaka produktionens överensstämmelse med godkänd typ.3.1. Om provexemplaren som representerar den typ av anordning som skall typgodkännas klarar avsedda prov enligt tillägg 1 eller 2 skall EEG-typgodkännande utfärdas för den typen av stänkskyddsanordning.3.2. Ett typgodkännandenummer skall åsättas varje typ av EEG-godkänd stänkskyddsanordning.3.3. Varje stänkskyddsanordning som överensstämmer med en typ som godkänts i enlighet med detta direktiv skall vara försedd med ett EEG-typgodkännandemärke placerat så att det är outplånligt och tydligt, även när anordningen monterats på ett fordon.3.4. EEG-typgodkännandemärke (en mall visas i tillägg 3) består av följande:3.4.1. En rektangel som omger ett gement "e" följt av igenkänningsbokstaven/-bokstäverna eller -siffran för den medlemsstat som utfärdat EEG-typgodkännande: 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 6 för Belgien, 9 för Spanien, 11 för Storbritannien, 13 för Luxemburg, 18 för Danmark, 21 för Portugal, EL för Grekland och IRL för Irland.3.4.2. EEG-typgodkännandenumret (motsvarar numret på typgodkännandebeviset för vilket en mall visas i tillägg 4), som placeras nära rektangeln, antingen under bokstaven "e" eller till vänster eller höger om denna bokstav. Siffrorna i komponentens typgodkännandenummer placeras på samma sida av bokstaven "e" och i samma riktning. Bruket av romerska siffror i typgodkännandenumret skall undvikas för att förhindra förväxling med andra symboler.3.4.3. Bokstaven "A" eller bokstaven "S", beroende på om anordningen är av energiabsorberande (A) eller luft/vattenseparerande (S) typ, placerad var som helst ovanför och intill rektangeln.Tillägg 1 Prov på stänkskyddsanordningar av energiabsorberande typ1. PrincipSyftet med detta prov är att kvantifiera förmågan hos en anordning att hålla kvar vatten, som riktas mot den av en serie munstycken. Provutrustningen avses återspegla de förhållanden anordningen skall fungera i när den monterats på ett fordon vad gäller volymen och hastigheten hos det vatten som slungas upp från marken av däcksmönstret.2. UtrustningSe figur 8 för en beskrivning av provutrustningen. Proven utförs i stillastående luft.3. Förfarande3.1. Fäst ett 500 (+ 0/-5) mm brett och 750 mm högt prov på den utrustning som skall provas vid den vertikala ramen till provutrustningen, se till att provet gott och väl ligger inom uppsamlarens begränsningslinjer och att inget hinder kan avleda vattnet, varken före eller efter det att det träffar anordningen.3.2. Ställ in vattenflödet på 0,675 (± 0,01) l/s och spruta minst 90 l vågrätt mot provet från ett avstånd av 500 (± 2) mm (figur 8).3.3. Låt vattnet rinna av provet och ner i uppsamlaren och beräkna andelen (den procentuella skillnaden) mellan den mängd vatten som samlats upp och den mängd som stänkts bort.3.4. Upprepa provet fem gånger och beräkna medelprocenten vatten som samlats upp.4. Resultat4.1. Den beräknade medelprocenten uppsamlat vatten under de fem proven får inte understiga 70 % av den mängd vatten som riktats mot anordningen.4.2. Om de högsta och lägsta procentandelarna vatten som samlats upp avviker med mer än 5 % från medelprocenten är provet inte giltigt utan skall göras om.Om även de högsta och lägsta procentandelarna vatten som samlats upp under det andra provet avviker med mer än 5 % från medelprocenten och/eller det lägre värdet inte uppfyller kraven i punkt 4.1 vägras godkännande.4.3. Om resultaten påverkas av anordningens placering i höjdled skall det förfarande som beskrivs i punkt 3.1 och 3.4 upprepas i de lägen som ger högst och lägst procentandel uppsamlat vatten. Kraven i punkt 4.2 skall även gälla.Kraven i punkt 4.1 skall även tillämpas för att resultaten av varje prov skall erhållas.Tillägg 2 Prov på stänkskyddsanordningar av luft/vattenseparerande typ1 PrincipSyftet med detta prov är att bestämma hur effektivt ett poröst material är som skall hålla kvar vatten som stänker mot det med luft/vattendimma under högt tryck.Utrustningen som används för provet skall simulera de förhållanden anordningen utsätts för när den monterats på ett fordon vad gäller volymen och hastigheten hos det vattenstänk som åstadkoms av däcken.2 Utrustning2.1. Provutrustningen skall överensstämma med beskrivningen i figur 9.3 Förfarande3.1. Fäst ett prov på 305 × 100 mm lodrätt i provexemplaret, se till att det inte finns något utrymme mellan provet och den övre böjda plattan samt att uppsamlingsbrickan sitter i rätt läge. Fyll vattentanken med exakt en liter vatten och placera denna som i figuren.3.2. Ställ in sprutanordningen enligt följande:Tryck (vid sprutmunstycket): 5 bar + 10 %/-0 %Flöde: 1 liter/minut ± 5 sekunderStrålens form: Cirkulär stråle med ca 50 mm diameter på 200 mm avstånd från provexemplaret, munstycksdiameter 5 mm.3.3. Spruta tills vattendimman upphör och notera den tid det tagit. Låt vattnet rinna ur provexemplaret och ner på uppsamlingsbrickan under 60 sekunder och mät den vattenvolym som samlats upp. Mät vattenmängden som återstår i spruttanken. Beräkna volymprocentandelen vatten som samlats upp jämfört med den volym vatten som sprutats ut.3.4. Upprepa provet fem gånger och beräkna medelprocenten vatten som samlats upp. Kontrollera före varje prov att uppsamlingsbrickan, spruttanken och mätkärlet är torra.3.5. Under provet skall omgivningstemperaturen vara 21 (± 3) °C.4 Resultat4.1. Den beräknade medelprocenten uppsamlat vatten då de fem proven genomförts får inte understiga 85 % av den mängd vatten som sprutats mot anordningen.4.2. Om de högsta och lägsta procentandelarna vatten som samlats upp varierar med mer än 5 % från medelprocenten är provet inte giltigt utan skall göras om.Om även de högsta och lägsta procentandelarna vatten som samlats upp under det andra provet avviker med mer än 5 % från medelprocenten och/eller det lägre värdet inte uppfyller kraven i punkt 4.1 vägras godkännande.4.3. Om resultaten påverkas av anordningens placering i höjdled skall det förfarande som beskrivs i punkt 3.1 och 3.4 upprepas i de lägen som ger högst och lägst procentandel uppsamlat vatten. Kraven i punkt 4.2 skall även då tillämpas.Kraven i punkt 4.1 skall tillämpas för att resultaten av varje prov skall erhållas.Tillägg 3 Förebild för EEG-typgodkännandemärke>Hänvisning till >Den stänkskyddsanordning som bär ovanstående EEG-typgodkännandemärke är av typ (A), som godkänts i Spanien (e 9) och fått nummer 148.De siffror som visas är bara exempel.Tillägg 4 FÖREBILD FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDEBEVIS >Start Grafik>[största format: A4 (210 × 297 mm)]e...Myndighetens nammUpplysningar om utfärdat, vägrat, indraget eller utökat EEG-typgodkännande vad gäller en typ av stänkskyddsanordningEEG-typgodkännande för nr:Tillägg nr:1.Anordningens fabrikat:2.Anordningens typ och handelsbeteckning:3.Anordningens funktionsprincip: energiabsorberande/luft/vattenseparerande*(1):4.Tillverkarens namn och adress:5.Namn och adress till tillverkarens auktoriserade representant (om sådan finns):6.Egenskaper hos stänkskyddsanordningarna (kort beskrivning, varumärke eller namn, antal):7.Datum då komponenten överlämnades för EEG-typgodkännande:8.Provande organ ansvarigt för typgodkännandeprovning:9.Datum och nummer på provrapport utfärdat av provningsorganet:10.Datum då EEG-typgodkännande beviljades/vägrades/återkallades/utökades(*):11.Eventuell(a) anledning(ar) för tillägg till EEG-typgodkännande:12.Ort:13.Datum:14.Underskrift:15.Bifogat finns de handlingar som utgör EEG-typgodkännandeakten och en lista över dem, vilken förvaras hos de behöriga myndigheter som utfärdat godkännandet. En kopia av vissa eller samtliga handlingar kan erhållas på begäran.16.Eventuella anmärkningar:(*) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>BILAGA 3 KRAV FÖR EEG-TYPGODKÄNNANDE AV EN FORDONSTYP MED AVSEENDE PÅ MONTERING AV STÄNKSKYDDSSYSTEM RÄCKVIDD0.1. Alla fordon i kategori N2 med en totalvikt över 7,5 ton och samtliga fordon i kategori N3, O3 och O4 skall vara så konstruerade och/eller försedda med stänkskyddsanordningar att de uppfyller nedanstående krav.0.2. De krav som fastställs ovan för stänkskyddsanordningar enligt definition i avsnitt 4 i bilaga 1 är inte obligatoriska för chassier med hytt, fordon utan kaross, terrängfordon enligt definition i direktiv 70/156/EEG eller för fordon där stänkskyddsanordningar förhindrar användningen. Om sådana anordningar monteras på dessa fordon skall de emellertid följa kraven i det här direktivet.ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE1.1. Ansökan om EEG-typgodkännande för en fordonstyp i fråga om monteringen av ett stänkskyddssystem skall överlämnas av fordonstillverkaren eller dennes representant.1.2. Den skall åtföljas av följande handlingar i tre exemplar samt av följande uppgifter:1.2.1. En teknisk beskrivning av stänkskyddssystemet och en eller flera tillräckligt detaljerade ritningar i lämplig skala så att detta kan urskiljas.1.3. Ett fordon som är representativt för den fordonstyp som skall godkännas och med stänkskyddssystemet monterat, skall tillhandahållas det tekniska organet som utför godkännandeproven.EEG-TYPGODKÄNNANDE2. Ett intyg som överensstämmer med förebilden i tillägget skall bifogas EEG-typgodkännandeintyget.ALLMÄNNA FÖRESKRIFTER3. Axlar3.1 Lyftbara axlarPå ett fordon med en eller flera lyftbara axlar skall stänkskyddssystemet täcka samtliga hjul när axeln är sänkt och de hjul som är i kontakt med vägbanan när axeln är lyft.3.2 Medspårande axelPå ett fordon med medspårande axel skall stänkskyddssystemet för hjul som är monterade på den pivotupphängda delen uppfylla de villkor som gäller för icke-styrda hjul. Om de inte är monterade på denna del skall de uppfylla villkoren för styrande hjul.4. Skärmkantens läge4.1. För icke-styrda hjul får avståndet "c" mellan det längdplan som tangerar däckets ytterkant, bortsett från en eventuell utbuktning på däcket nära marken, och skärmkantens insida inte överstiga 75 mm, såvida radien på skärmkantens insida enligt definition i punkt 7.2, 8.2 och 9.2 inte understiger 1,0 R, i vilket fall avståndet inte får överstiga 100 mm (figur 1).4.2. För styrda och självstyrande hjul får avståndet "c" inte överstiga 100 mm.5. Fordonets skickVid kontrollen av överensstämmelsen med detta direktiv skall fordonet vara i följande skick:a) Olastat och med hjulen riktade rakt framåt.b) Lastplan på påhängsvagnar skall vara vågräta.c) Ringtrycken skall vara normala.6. Stänkskyddssystem6.1. Stänkskyddssystemet skall uppfylla kraven i punkt 7 eller 9.6.2. Stänkskyddssystemet för icke-styrda eller självstyrande hjul som täcks av påbyggnadens golv eller av nederdelen på lastplanet skall antingen uppfylla kraven i punkt 7 eller 9, eller också dem i punkt 8.SÄRSKILDA FÖRESKRIFTER7. Krav på energiabsorberande stänkskyddssystem för axlar med styrda eller självstyrande eller icke-styrda hjul7.1 Stänkskärmar7.1.1. Stänkskärmarna skall täcka området rakt ovanför, framför och bakom däcket eller däcken på följande sätt:a) För en axel eller en axelkombination där avståndet "d" (figur 4) mellan däcken på närliggande axlar överstiger 300 mm skall framkanten (C) nå framåt till en linje O-Z, där F15u (theta) = högst 30° över horisontalplanet för axlar med styrande eller självstyrande hjul och högst 20° för axlar med icke-styrda hjul.Den bakersta kanten (figur 2) skall nå neråt så att den ligger högst 100 mm över en vågrät linje som passerar genom hjulets centrum.b) För en axelkombination där avståndet "d" mellan däcken på närliggande axlar inte överstiger 300 mm skall stänkskärmen överensstämma med figur 4a.c) Stänkskärmens totalbredd "q" (figur 1) skall åtminstone vara tillräcklig för att täcka däckets totala bredd "b" eller vid dubbelmontage två däcks totala bredd "t", med hänsyn till de största däcks-/hjuldimensioner som anges av tillverkaren. Måtten "b" och "t" skall mätas i navhöjd och skall inte inbegripa eventuella markeringar, ribbor, skyddsband, osv. på däckssidorna.7.1.2. Framsidan på stänkskärmens bakre del skall vara försedd med en stänkreducerande anordning som uppfyller specifikationen i tillägg 1 till bilaga 2. Detta material skall täcka insidan av stänkskärmen upp till en höjd som bestäms av en rät linje från hjulets centrum i en vinkel på minst 30° mot horisontalplanet (figur 3).7.1.3. Om stänkskärmen när den är monterad består av flera komponenter får det inte finnas någon öppning där stänk kan komma igenom när fordonet är i rörelse.7.2 Skärmkanter7.2.1. För en axel eller en axelkombination där avståndet "d" mellan däcken på närliggande axlar överstiger 300 mm får inte nederkanten på skärmkanten vara belägen på mindre än följande avstånd och radier mätta från hjulcentrum (figur 2):>Plats för tabell>där R = radien på det däck som sitter på fordonet Rv = det radiella avståndet från skärmkantens nederkant till hjulcentrum.7.2.2. För en axelkombination där avståndet "d" mellan däcken på närliggande axlar inte överstiger 300 mm skall skärmkanterna i utrymmet mellan axlarna vara belägna på de avstånd som anges i punkt 7.2.1 och nå neråt till en punkt som inte ligger mer än 150 mm över en vågrät linje genom hjulens centrum eller så att det vågräta avståndet mellan deras nedersta punkter inte överstiger 60 mm (figur 4a).7.2.3. Djupet på skärmkanten skall vara minst 45 mm överallt bakom en lodrät linje genom hjulcentrum. Djupet på skärmkanterna får gradvis avta framför denna linje.7.2.4. Inga öppningar där stänk kan komma igenom när fordonet är i rörelse är tillåtna i skärmkanterna eller mellan skärmkanterna och övriga delar av stänkskärmarna.7.3 Stänkskydd7.3.1. Stänkskyddets bredd skall uppfylla kraven för "q" i punkt 7.1.1 c, utom där stänkskyddet ligger innanför stänkskärmen, där det minst skall vara lika brett som däcksmönstret.7.3.2. Stänkskyddet skall i huvudsak sitta lodrätt.7.3.3. Nederkantens högsta höjd får inte överstiga 200 mm (figur 3).Detta avstånd ökas till 300 mm för den bakersta axeln om det radiella avståndet Rv för skärmkantens nederkant inte överstiger radien på de däck som sitter på hjulen på denna axel.7.3.4. Stänkskyddet får inte sitta mer än 300 mm från bakersta kanten på däcket mätt i vågrät riktning.7.3.5. För en axelkombination där avståndet "d" mellan däcken på närliggande axlar inte överstiger 250 mm skall bara de bakersta hjulen förses med stänkskydd. Det måste finnas ett stänkskydd bakom varje hjul om avståndet "d" mellan däcken på närliggande axlar är minst 250 mm (figur 4b).7.3.6. Stänkskydd får inte böjas mer än 100 mm bakåt om de utsätts för en kraft mot en punkt 50 mm över stänkskyddets nederkant på 3 N per 100 mm stänkskyddsbredd.7.3.7. Hela framsidan av den del av stänkskyddet som har de minimimått som krävs skall vara försedd med en stänkskyddsanordning enligt kraven i bilaga 2 tillägg 1.7.3.8. Inga öppningar där stänk kan komma igenom är tillåtna mellan stänkskärmens nederkant och stänkskydden.7.3.9. Om stänkskyddsanordningen uppfyller kraven för stänkskydd (punkt 7.3) behövs inget ytterligare stänkskydd.8. Krav på stänkskyddssystem med energiabsorberande stänkskyddsanordningar för vissa axlar med icke-styrda eller självstyrande hjul (se punkt 6.2)8.1 Stänkskärmar8.1.1. Stänkskärmarna skall täcka området rakt ovanför däcket eller däcken. Deras fram- och bakkanter skall åtminstone nå ner till det vågräta plan som tangerar däckets eller däckens ovansida (figur 5).Bakkanten kan dock ersättas av ett stänkskydd, som då skall nå upp till stänkskärmens överdel (eller motsvarande komponent).8.1.2. Hela bakre insidan av stänkskärmen skall vara försedd med en stänkskyddsanordning som uppfyller kraven enligt bilaga 2 tillägg 1.8.2 Skärmkanter8.2.1. För en axel eller en axelkombination där avståndet mellan närliggande däck är minst 250 mm skall skärmkanterna täcka en yta som sträcker sig från stänkskärmens nederkant till dess överdel till en rät linje som utgör tangenten till däcket eller däckens ovansida och som ligger mellan det lodräta plan som bildas av tangenten i däckets framkant och stänkskärmen eller stänkskyddet bakom hjulet eller hjulen (figur 5b).För en axelkombination skall stänkskärmen vid varje hjul ha en ytterkant.8.2.2. Inga öppningar där stänk kan komma igenom är tillåtna mellan skärmkanten och stänkskärmens inre del.8.2.3. Om stänkskydd inte monteras bakom varje hjul (se punkt 7.3.5) skall skärmkanten vara obruten mellan stänkskyddets ytterkant och det vertikala plan som utgör tangenten till den punkt som ligger längst framför hjulet (figur 5a) på den främsta axeln.8.2.4. Hela insidan av skärmkanten, vars höjd inte får understiga 100 mm, skall vara försedd med en energiabsorberande stänkskyddsanordning som uppfyller kraven i bilaga 2.8.3 StänkskyddStänkskydden ska nå upp till stänkskärmens nedre kant och uppfylla punkt 7.3.1 till 7.3.9.9. Krav på stänkskyddssystem med luft/vattenseparerande stänkskyddsanordningar för axlar med styrda och icke-styrda hjul9.1 Stänkskärmar9.1.1. Stänkskärmar skall uppfylla kraven i punkt 7.1.1 c.9.1.2. Stänkskärmar för en axel eller en axelkombination där avståndet mellan däcken på närliggande axlar överstiger 300 mm skall även uppfylla punkt 7.1.1 a.9.1.3. För en axelkombination där avståndet mellan däcken på närliggande axlar inte överstiger 300 mm skall stänkskärmarna även överensstämma med den förebild som visas i figur 7.9.2 Skärmkanter9.2.1. Nederkanten på skärmkanterna skall vara försedda med stänkskyddsanordningar av luft/vattenseparerande typ, som uppfyller kraven i bilaga 2.9.2.2. För en axel eller en axelkombination där avståndet mellan däcken på närliggande axlar överstiger 300 mm får nederkanten på stänkskyddsanordningen på skärmkanten vara belägen på högst följande avstånd och radier mätta från hjulcentrum (figur 6 och 7):>Plats för tabell>9.2.3. För en axelkombination där avståndet mellan däcken på närliggande axlar inte överstiger 300 mm skall skärmkanterna i utrymmet mellan axlarna följa den kontur som anges i punkt 9.1.3 och nå neråt så att de inte ligger mer än 100 mm över en vågrät linje genom hjulens centrum (figur 7).9.2.4. Djupet på skärmkanten skall vara minst 45 mm överallt bakom en lodrät linje genom hjulcentrum. Djupet får gradvis avta framför denna linje.9.2.5. Inga öppningar där stänk kan komma igenom är tillåtna i skärmkanterna eller mellan skärmkanterna och stänkskärmen.9.3 Stänkskydd9.3.1. Stänkskydd skall:a) uppfylla kraven i punkt 7.3 (figur 3), ellerb) uppfylla kraven i punkt 7.3.1, 7.3.2, 7.3.5, 7.3.8 och 9.3.2 (figur 6).9.3.2. De stänkskydd som avses i 9.3.1 b skall vara försedda med stänkskyddsanordningar som överensstämmer med kraven i bilaga 2 tillägg 2 åtminstone längs hela kanten.9.3.2.1. Nederkanten på stänkskyddsanordningen får inte ligga mer än 200 mm över marken.9.3.2.2. Djupet på stänkskyddsanordningen skall vara minst 100 mm.9.3.2.3. Utöver nederdelen, som inbegriper stänkskyddsanordningen, får det stänkskydd som avses i 9.3.1 b inte böjas mer än 100 mm bakåt om det utsätts för en kraft mot en punkt 50 mm över stänkskyddets nederkant på 3 N per 100 mm stänkskyddsbredd mätt i skarven mellan stänkskyddet och stänkskyddsanordningen i arbetsläge.9.3.2.4. Stänkskyddet får inte sitta mer än 200 mm från bakersta kanten på däcket mätt ivågrät riktning.Tillägg FÖREBILD >Start Grafik>[största format: A4 (210 × 297 mm)]BILAGA TILL EEG-TYPGODKÄNNANDEINTYG AVSEENDE STÄNKSKYDDSANORDNINGAR FÖR EN FORDONSTYP(Artiklarna 4.2 och 10 i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om en anpassning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon)e...Myndighetens nammEEG-typgodkännande nr:Utvidgning nr:1.Fordonets fabrikat eller varumärke:2.Fordonets typ och handelsbeteckning:3.Eventuell typmärkning på fordonet:3.1.Märkningens placering:4.Fordonskategori:5.Tillverkarens namn och adress:6.Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns):7.Egenskaper hos stänkskyddsanordningen (typ, kort beskrivning, varumärke eller namn, typgodkännandenummer):8.Datum då fordonet överlämnades för EEG-typgodkännandeprovning:9.Provningsorgan ansvarigt för EEG-typgodkännande:10.Datum på provrapport utfärdat av provningsorganet:11.Nummer på provrapport utfärdat av provningsorganet:12.Eventuell(a) anledning(ar) för tillägg till EEG-typgodkännande:13.EEG-typgodkännande för stänkskyddssystem har utfärdats/vägrats(1):14.Ort:15.Datum:16.Underskrift:17.Bifogat finns de handlingar som utgör EEG-typgodkännandeakten och en lista över dem, vilken förvaras hos de behöriga myndigheter som utfärdat godkännandet. En kopia av vissa eller samtliga handlingar kan erhållas på begäran.18.Eventuella anmärkningar:(1) Stryk det som inte är tillämpligt.>Slut Grafik>BILAGA 4 ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP PRODUKTIONENS UPPHÖRANDE 1. Överensstämmelse med godkänd typ1.1. Stänkskyddsanordningar som är försedda med EEG-typgodkännandemärke skall överensstämma med den typ som har blivit godkänd. Den myndighet som utfärdar EEG-typgodkännandemärket skall behålla ett exemplar av anordningen tillsammans med EEG-typgodkännandeintyget och använda dessa för att eventuellt fastställa om de anordningar som saluförs med EEG-typgodkännandemärke uppfyller angivna krav.1.2. Typen av anordning bestäms av det utförande och de beskrivande handlingar som inlämnas i samband med ansökan om EEG-typgodkännande. Anordningar som har samma egenskaper som förebilden och vars övriga komponenter inte avviker från förebilden, bortsett från varianter som inte påverkar de egenskaper som behandlas i denna bilaga, skall anses tillhöra samma typ.1.3. Tillverkaren skall utföra rutinkontroller för att säkerställa produktionsöverensstämmelsen med godkänt typ.För detta ändamål skall tillverkaren:- antingen ha tillgång till ett laboratorium som är tillräckligt väl utrustat för att utföra de väsentliga proven,eller- låta ett godkänt laboratorium utföra proven för överensstämmelse med godkänd typ.Resultaten från kontrollerna av överensstämmelsen med godkänd typ skall hållas tillgängliga för kontroll av behöriga myndigheter under minst ett år.1.4. Behöriga myndigheter skall också utföra stickprov.1.5. Överensstämmelse med godkänd typ skall kontrolleras under de förhållanden och i enlighet med de metoder som anges i bilaga 2.På begäran skall de behöriga myndigheter som utfärdat typgodkännande av tillverkaren förses med anordningar av den typ som tidigare typgodkänts för provning eller för kontroll av överensstämmelsen med godkänd typ.1.6. Anordningar anses överensstämma om 9 slumpvis utvalda provexemplar av 10 uppfyller kraven i avsnitt 4 i bilaga 2 tillägg 1 och 2.1.7. Om det villkor som anges i 1.6 inte uppfylls skall ytterligare 10 slumpvis utvalda provexemplar undersökas.Medelvärdet för alla mätningar skall överensstämma med kraven i punkt 4 i bilaga 2, tillägg 1 och 2, och ingen enskild mätning får underskrida 95 % av angivet värde.2. Produktionens upphörandeInnehavaren av ett EEG-typgodkännande skall genast underrätta de behöriga myndigheterna om produktionen upphör.FIGURERFigur 1Bredden q på stänkskärmen a och placeringen av skärmkanten j>Hänvisning till >Obs! Siffrorna hänvisar till motsvarande punkter i bilaga 3.Figur 2Mått på stänkskärm och skärmkant>Hänvisning till >Figur 4Stänkskärmar och skärmkanter för styrda eller självstyrande eller icke-styrande hjul>Hänvisning till >Figur 5Diagram som visar uppbyggnaden hos ett stänkskyddssystem med energiabsorberande stänkskyddsanordningar för axlar med icke-styrda eller självstyrande hjul(Bilaga 3 punkt 6.2 och 8)>Hänvisning till >Figur 6Diagram som visar uppbyggnaden hos ett stänkskyddssystem med luft/vattenseparerande stänkskyddsanordningar för axlar med styrda, självstyrande eller icke-styrda hjul>Hänvisning till >Figur 8Provutrustning för energiabsorberande stänkskyddsanordningar(Se bilaga 2 tillägg 1)>Hänvisning till >Figur 9Provutrustning för luft/vattenseparerande stänkskyddsanordningar(Se bilaga 2 tillägg 2)>Hänvisning till >